Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі свого представника, звернувся до суду з вказаним позовом та просить на його користь стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 7458,26 Євро, що за курсом 23,75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2015 року складає 177133,56 грн. за кредитним договором № б/н від 11.08.2006 року, та суму судових витрат в розмірі 1771,34 грн. Позивач вказував, що з відповідачем 11.08.2006 року був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1600 євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобовязання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 26.06.2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 7458,26 євро, яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та розглянути справу за відсутності відповідача. В своїх поясненнях представник позивача посилався на обставини викладені у позові. Зазначив, що пеня та комісія вищезазначеним договором не передбачена, а стягнення штрафу та пені просить провести в іноземній валюті Євро, оскільки це встановлено внутрішніми розпорядчими документами ПАТ КБ «ПриватБанк», які він надати не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Ухвалою суду від 07.10.2015 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Між позивачем і відповідачем 11.08.2006 року був укладений договір, який складається з таких документів: заява, Умови і правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1600 Євро на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку./а.с.16-17/ Відповідно до п. 5.4. Правил користування платіжною карткою строк погашення по Кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу, здійснюється в наступній послідовності: строк погашення відсотків по Кредиту- щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, но не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці./а.с.26/ У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Відповідно до п.8.6. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобовязувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ПАТ КБ«ПриватБанк» має необхідні ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривнях, за офіційним курсом станом на 07.10.2015 року. Прийняті на себе зобовязання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 26.06.2015 року. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед Банком по кредиту в сумі 49228,08 грн., що є еквівалентом 2062,62 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.10.2015 року складає 2386,6769 грн. за 100 Євро. (2062,62*2386,6769/100= 49228,08 грн.) Тому суд задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині та стягує з відповідача вказану заборгованість./а.с.9-14/ Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості з боку відповідача виникла заборгованість перед Банком з відсотків за користування кредитом в сумі 113616,08 грн., що є еквівалентом 4760,43 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.10.2015 року складає 2386,6769 грн. за 100 Євро. (4760,43 *2386,6769/100= 113616,08 грн.) Тому суд задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині та стягує з відповідача вказану заборгованість./а.с.9-14/ Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з комісії та пені за користування кредитом в сумі 260,00 Євро. Але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача такої комісії та пені в певному розмірі, та обовязок відповідача сплачувати Банку таку комісію та пеню у певному розмірі та певні строки, позивачем суду не надані, в матеріалах справи відсутні та відповідно до пояснень наданих представником позивача в судовому засідання договором не передбачено стягнення вищезазначеної пені та комісії. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. Крім того, позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь штраф (фіксована частина) в сумі 21,05 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.10.2015 року складає 2386,6769 грн. за 100 Євро, та становить 502,40 грн. (21,05*2386,6769/100=502,40 грн.) Але з матеріалів справи вбачається, що договором передбачений штраф (фіксована частина) у розмірі 500, 00 грн., таким чином суд в цій частині задовольняє позов частково та стягує з відповідача штраф (фіксовану частину) у розмірі 500,00 грн. /а.с.9-14/ Також, позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь штраф (процентна складова) в сумі 354,15 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.10.2015 року складає 2386,6769 грн. за 100 Євро, та становить 8452,42 грн. (354,15 *2386,6769/100=8452,42 грн.) Але з матеріалів справи вбачається, що договором передбачений штраф (процентна складова) у розмірі 5% від суми заборгованості, що складає 8142,21 грн. ((49228,08+113616,08)*0,05%=8142,21 грн.), таким чином суд в цій частині задовольняє позов частково та стягує з відповідача штраф (процентну складову) у розмірі 8142,21 грн. /а.с.9-14/ Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 1714,87 грн., які документально підтверджені відповідними документами /а.с.1/. На підставі викладеного,

Outcome: partial