Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником даного житла на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.11.2019 р., а відповідач був зареєстрований у ньому як член сім`ї попереднього власника. Вказує, що останній у квартирі не проживає, його реєстрація у цьому житлі перешкоджає йому у використанні свого майна. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.11.2019 р. (а.с.) Крім того, п. 9 зазначеного договору купівлі-продажу квартири від 13.11.2019 р. передбачено, що продавець - [PERSON] , свідчить, що вона і члени її сім`ї, та інші громадяни випишуться (знімуться з реєстрації) з адреси де розташована відчужувана за цим договором квартира і звільнять її протягом десяти днів з дати нотаріального посвідчення цього договору. Як видно з акту-підтвердження, складеного техніком-доглядачем КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради від 11.12.2019 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований, але не мешкає більше 4 років [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що відповідач не проживають у житлі позивача, збереження його реєстрації у квартирі перешкоджає повноцінно ним користуватися та розпоряджатися, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved