Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі договору оренди квартири 12500 грн. заборгованості по орендній платі і 3551,90 грн. заборгованості по житлово комунальним послугам, спожитим орендарем; крім того, просить стягнути з відповідача - орендаря 6569,17 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої пошкодженням орендованої відповідачем квартири за адресою: [ADDRESS] і майна в цій квартирі, належного позивачу на праві власності; крім того, просить стягнути з відповідача 13701 грн. на відшкодування транспортних витрат позивача, повязаних з приїздами позивачки в Україну для вирішення даних питань, а також стягнути 487,20 грн. на відшкодування судових витрат. Позовні вимоги вмотивовано тим, що у травні 2014 р. між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, та [PERSON] був укладений договір найму однокімнатної квартири у [ADDRESS], належної позивачу. За час проживання відповідачки у орендованій квартирі вона завдала шкоди ремонту квартири і пошкодила наявне у квартирі майно, а саме, після того, як відповідачка залишила квартиру, не попередивши про це, вона залишила в квартирі після себе зламані двері та короб дверей на кухні, розбиту люстру у кімнаті, розбитий плафон у коридорі, пошкоджені шпалери у кімнатах, обмальовані і з подряпинами та іншими ушкодженнями, розбитий унітаз та мийку. Розмір шкоди визначено позивачем з урахуванням заміни пошкодженого майна та вартості робіт. Крім того, починаючи з 2015 р. відповідачка припинила виконувати умови договору, перестала сплачувати орендну плату, визначену у договорі, за нею утворилась заборгованість з орендної плати і по оплаті за спожиті нею комунальні послуги. Позовні вимоги в частині відшкодування транспортних витрат вмотивовано тим, що позивачка весь час знаходилась закордоном, через несплату орендної плати відповідачкою і її поведінку, позивачка вимушена була двічі позапланово приїжджати з Франції, її витрати складаються з вартості авіаквитків, квитків на потяг та інші види транспорту. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що позивачка (його дочка), доручила її сестрі укласти договір оренди на належну позивачці квартиру, в якій був зроблений новий ремонт; у подальшому відповідачка перестала сплачувати орендну плату, обіцяючи сплатити пізніше, потім на прохання звільнити квартиру, казала, що шукає інше житло, а потім перестала виходити на зв'язок, і при черговому відвіданні квартири було виявлено, що відповідачка з квартири виїхала, не попередивши про це, і залишила квартиру у зруйнованому стані, з розламаними дверима, які не підлягають відновленню і потребують повної їх заміни з коробкою, була розбита люстра і плафон, унітаз, в якому був зламаний спускний механізм; частково були пошкоджені предмети меблів - тумбочка і дверцята під ванною, відламано двері до лічильника води під мийкою; шпалери на стінах були обмальовані, частково відірвані, пошкрябані нібито навмисно ножем. Відповідач неодноразово викликався в судове засідання рекомендованими листами, за зареєстрованим місцем проживання згідно даним ВАДР, крім того, відповідачка була повідомлена про чергове перенесення судового засідання по зазначеному нею у договорі найму номеру мобільного звязку . Відповідачка до суду не з,явилась, письмових заперечень проти позову не подала, ніяких заяв щодо причин неявки, доказів, тощо, суду не надала, тому суд ухвалив справу розглянути заочно, у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, у відсутності відповідачки за наявними у справі доказами. З досліджених доказів судом встановлено, що: 30 листопада 2012 року, [PERSON] надала [PERSON] довіреність, якою уповноважила останню на виконання від її імені певних дій, в тому числі, здавати в найм (оренду) належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] Святошинського району Київської області. 15 травня 2014 року між [PERSON], що діяла на підставі довіреності від позивачки, та [PERSON] (відповідачкою) було укладено договір найму однокімнатної квартири [ADDRESS] Святошинського району Київської області, належної позивачці, у відповідності до умов якого, була передана в оренду відповідачці вказана квартира - обєкт нерухомості у справному технічному стані, придатному для проживання, у відповідності до будівельних та санітарних норм, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалась сплачувати орендодавцю плату за проживання у помешканні у сумі 3000,00 грн.. на місяць, сплачувати комунальні платежі: квартплату, електропостачання, послуги кабельного телебачення та інтернету, послуги водопостачання та водовідведення. Даний договір складений у письмовій формі, відповідає вимогам закону, є дійсним, ніким із сторін не оспорений, і тому з нього виникли для сторін певні права та обовязки , передбачені даним договором, зокрема обовязок орендаря (наймача жилого приміщення) сплачувати орендну плату і комунальні послуги. Згідно п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.7 Договору найму, орендар зобовязується: використовувати обєкт нерухомості згідно даного договору найму; сплачувати оренду плату в розмірі і у строк, які передбачені п.3.1 цього договору; забезпечувати збереження обєкту нерухомості, дбайливо ставитися до санітарно технічного і іншого обладнання, обєктам благоустрою, дотримуватися правил пожежної безпеки; відшкодовувати всі збитки орендодавця, які виникли з вини орендатора. Згідно п.5.1. Договору найму, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, взятих на себе сторонами і передбачених даним договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки у повному обсязі у встановленому законом порядку. З наданих витягів з інтернет ресурсів видно, що позивачка вела електронну переписку з відповідачкою з приводу погашення виниклої у наймача заборгованості по оплаті за найм квартири і по оплаті комунальних послуг, а також з приводу відшкодування завданої їй шкоди пошкодженням майна в квартирі. З довідки- розрахунку заборгованості по внескам за утримання будинку і прибудинкової території ОСББ «Брест- Литовське» (с.Чайки, Печерська, кв.2) видно, що за даною квартирою існує борг в оплаті за даний вид комунальних послуг в сумі 3429,53грн. станом на лютий місяць 2015р., сплачено 600грн., за лютий нараховано до оплати за опалення 106,22грн., витрати на утримання території 238,45грн., електроенергія 179,92грн., всього 524,59грн., відомості про оплату відсутні. Згідно талону повідомлення №000498 Києво - Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області 19.03.2015 р. було прийнято письмове звернення- заяву [PERSON] з приводу неправомірних дій [PERSON] наймача її квартири, і з приводу пошкодження майна у квартирі та щодо того, що остання заборгувала їй кошти за оренду та комунальні послуги. З протоколу огляду місця події від 19.03.2015 р. вбачається, що під час огляду квартири [ADDRESS] Святошинського району Київської області слідчим було виявлено пошкодження дверного пройому у кухні відірвано планку з лівого боку, пошкоджено самі двері тріщина в правому верхньому куті дверей, відірвана планка, яка обрамляє вікно над дверима; пошкодження кухонної поверхні під стінкою відірвано дерев'яну планку; горизонтальну та вертикальну подряпину до стелі на лівій стіні та подряпини на правій стіні у кухні; у житловій кімнаті, яка знаходиться далі по коридору відірвано шпалери на правій стіні кімнати, подряпини на шпалерах з правого боку, відірвано шпалери під вікном, зірвано частину люстри на тумбі, на вікнах відсутні занавіски та частина карнизу приперта до стіни; у ванній кімнаті пошкоджено зливний бочок вода не поступає, вода витікає з труби під унітазом, пошкоджено дверей у ванній кімнаті подряпано кути обшивки дверей; у коридорі відсутня люстра та виявлено подряпини на стінах. Допитана за клопотанням позивача свідок [PERSON] суд пояснила, що є знайомою позивачки, на її прохання неодноразово відвідувала здану найм квартиру, просила наймача оплатити послуги, та обіцяла сплатити пізніше, пояснюючи тимчасовою відсутністю грошей, при черговому відвідуванні квартири разом з позивачкою побачила, що відповідачка з квартири виїхала, залишивши квартиру після себе у фактично зруйнованому стані: були розламані двері з коробкою, подряпані стіни і шпалери на стінах, зламані дверцята в кухонному гарнітурі і у ванній кімнаті, зламаний бачок до унітазу, квартира була засмічена і занедбана. Їй також відомо, що у подальшому позивачка несла витрати на закупівлю необхідних матеріалів для відновлювального ремонту. З прайс - пропозиції щодо вартості дверей, - вартість дверей міжкімнатних із вставкою зі скла, виконаних з ламінованого деревозамінного пресованого матеріалу, становить 991 грн. Суд вважає можливим погодитись з вартістю робіт по монтажу нових дверей, 300грн., названих позивачем без документу, як таких, що є необхідними і очевидними. З наданих позивачем платіжних документів (фіскальних чеків № 0030, № 0115 від 20.03.2015 р., № 0289 від 21.03.2015 р., № 0035, 0104, 0155 від 23.03.2015 р., товарного чеку) встановлено, що позивач ніс витрати на відновлювальний ремонт. Так, згідно наданих чеків і квитанцій позивачем підтверджені наступні витрати на ремонт: - 34,50грн. за шпалери; 390 грн., 130грн., 249грн., 63грн., 58,75грн., 25грн. - за ґрунтовку, фарбу, клей; 50,90грн., 11,95 грн. за приладдя (валік, пензель), всього 1013,10 грн.; - витрати на ремонт унітазу: 164грн., 8,53грн., 90,90грн. - вартість спускового механізму, гумової прокладки, зовнішнього перехідника, всього 263,43 грн. Стосовно інших витрат, повязаних з купівлею інших товарів та матеріалів, зазначених у наданих позивачем фіскальних чеках, - які логічно і однозначно не пов'язуються з необхідним ремонтом (з урахуванням зазначених у протоколі огляду виявлених пошкоджень у квартирі), - то суд не вбачає підстав для висновку про доведеність того, що такі витрати повязані з відновленням квартири і речей від пошкоджень, які залишились після відповідачки і які зазначені у протоколі огляду. Суд не вбачає підстав для визнання розміру шкоди в частині вартості пошкодженої люстри, оскільки, по-перше, ніяких платіжних документів чи інших доказів, що доказували б вартість люстри, зазначену позивачем у 300грн., ним не подано, а як зазначено у протоколі огляду, люстра у коридорі відсутня. Так само суд не визнає витрати в сумі 150 грн. - вартість плафону, оскільки також ніяких платіжних документів чи інших доказів, що доказували б вартість плафону, зазначену позивачем, ним не подано, а як зазначено у протоколі огляду у кімнаті зірвано частину люстри на тумбі, при цьому, наявність розбитого чи пошкодженого плафону у кімнатах під час огляду не виявлено. Таким чином, позивач довів заподіяння йому шкоди внаслідок псування певного майна у орендованій квартирі і самої квартири, в розмірі 2567,53 грн. Не спростовуючи ствердження представника позивача про необхідність більших витрат на ремонт і відновлення пошкодженої квартири, суд не вбачає підстав для визначення суми відшкодування у більшому розмірі, ніж підтверджено доказами, оскільки згідно ст.ст.10,11,60 ЦПК України обовязок по доказуванню (у даному випадку по доказування розміру заподіяної шкоди) покладається на позивача. Відповідачка не спростувала доказів, які надав позивач на підтвердження самого факту завдання наймачем жилого приміщення шкоди майну позивачки внаслідок недбалого і руйнівного ставлення наймача до орендованого майна. Враховуючи, що квартирою протягом тривалого часу до виявлення шкоди користувалась відповідачка як наймач, а також враховуючи, що шкоду виявлено безпосередньо після того, як наймач звільнив жиле приміщення, не повідомивши наймодавця, і тим самим ухилившись від відкритого прийому - здачі орендованої квартири наймодавцю, то слід вважати доведеним факт пошкодження майна безпосередньо наймачем, тобто відповідачем. Враховуючи наявність договору найму жилого приміщення, укладеного з відповідачкою, - відповідальним за завдану шкоду у даному випадку є відповідач. \~Відповідно до вимог ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди\~майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані\~збитки\~у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тому позивач вправі обрати саме такий спосіб відшкодування шкоди, як отримання вартості пошкодженого майна і вартості матеріалів і робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна. Підстав для звільнення відповідачки від відповідальності за заподіяну позивачці шкоду, не встановлено. Право на отримання відшкодування завданої шкоди має власник майна. Позивач є власником квартири і відповідно пошкодженого майна, тому завдану шкоду слід відшкодувати на її користь. І при цьому не має значення, що договір найму квартири укладався за довіреністю іншою особою, зазначеною у договорі як наймодавець. Щодо стягнення орендної плати у розмірі 12500 грн. і заборгованості за комунальні послуги у розмірі 3551,90 грн., то суд дійшов таких висновків: Як зазначив позивач у позові, станом на 13.03.2015 р. відповідач мала заборгованість по платі за оренду у розмірі 6500 грн., з якої - 3500 грн. заборгованість по орендній платі до 15.02.2015 р. і 3000 грн. заборгованість по орендній платі за період з 15.02.2015 р. по 13.03.3015 р. включно. З копій електронних листів надісланих 28.02.2015р. та 03.03.2015р. [PERSON] на електронну адресу відповідачці , вбачається, що позивачка повідомила відповідача про наявність боргу за оренду житла, проте [PERSON] борг не сплатила, та виїхала з орендованої квартири, не попередивши наймодавця і власника, і не сплативши борг за оренду та спожиті комунальні послуги. Відповідач до даного часу заборгованість не сплатила, і не представила суду доказів на спростування зазначених позивачем обставин, підтверджених довідкою ОСББ, і на підтвердження факту сплати орендної плати і плати за комунальні послуги за період користування житлом. Відповідач не подала заперечень проти наявності заборгованості по орендній платі і по платі за комунальні послуги у визначеному позивачем розмірі, розрахунки позивача не оспорила. Відповідно до\~ст. 150 Житлового кодексу України - громадяни, які мають у приватній власності квартиру,\~\~мають\~\~право розпоряджатися цією власністю\~\~на\~\~свій\~\~розсуд:\~\~зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст. 158 ЖК України - наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 1\~ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч. 1\~ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1\~ст. 762 ЦК України\~передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1, 3\~ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Пунктом 3.1 договору найму житла від 15.05.2014 р. передбачено, що наймач сплачує наймодавцю плату 3000 грн. за кожен місяць проживання. Відповідно до п.3.9 договору, взаєморозрахунки за орендоване приміщення здійснюються не пізніше 13 числа кожного місяця. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за договором не виконала, позивач має право вимагати сплати від позивача виконання умов договору та сплати боргу. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача додатково орендної плати у сумі 6000 грн. за одностороннє розірвання нею договору найму житлового приміщення без попередження позивача у відповідності до умов договору та неможливості укласти аналогічний договір з іншою особою, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог в даній частині з наступних підстав: У позові позивач зазначає, що між нею та відповідачем укладено договір найму житла строком дії до 13.05.2015 р., проте відповідач до закінчення дії договору, 13.03.2015 р. з квартири виїхала не попередивши її про це заздалегідь, залишивши помешкання у непридатному для життя стані, через що вона не мала можливості укласти аналогічний договір найму житла з іншою особою, у зв'язку із чим позивач просила стягнути з відповідача вартість за два місяці наперед до закінчення строку дії договору, тобто до 13.05.2015 р. у розмірі 6000 грн. Пунктом 4.1 договору передбачено, що договір діє з 13.05.2014 р. по 13.05.2015 р. Відповідно до п.2.2.8 договору, у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи орендаря, останній зобовязується повідомити про це орендодавця за 15 днів. Відповідно до ч.1 ст. 825 ЦПК України, якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за користування житлом за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою. Пошкодження майна зафіксовано у протоколі огляду місця події від 19.03.2015 р. Враховуючи, що відповідач виїхала з орендованої квартири без попередження про це позивачки до закінчення строку дії договору найму, і без попередження про звільнення квартири за 15 днів (за умовами договору) , і при цьому залишила орендоване нею майно у пошкодженому стані, тобто у стані необхідності здійснення відновлювального часткового ремонту , необхідного для повторної здачі житла іншому наймачу, то суд дійшов висновку, що позивачем доведено той факт, що позивач був позбавлений можливості укласти договір найму з іншою особою на тих же умовах, що і з відповідачем, після залишення нею квартири у зіпсованому стані і без попередження. Тому позивач має право вимагати від відповідача сплати орендної плати у розмірі 6000 грн. Відповідно до пп.3.2, 3.3, 3.5, 3.6, 3.7 договору, [PERSON] брала на себе зобовязання з оплати квартплати, послуг кабельного телебачення, послуг інтернет провайдера, послуги водопостачання та водовідведення. З довідки- розрахунку заборгованості по внескам за утримання будинку і прибудинкової території ОСББ «Брест- Литовське» (с.Чайки, Печерська, кв.2) видно, що за даною квартирою існує борг в оплаті за даний вид комунальних послуг в сумі 3429,53грн. станом на лютий місяць 2015р., сплачено 600грн., за лютий нараховано до оплати за опалення 106,22грн., витрати на утримання території 238,45грн., електроенергія 179,92грн., всього 524,59грн., відомості про оплату відсутні. Крім того, позивач зазначив, що згідно показників лічильника холодної води відповідач має заборгованість по платі за послуги водопостачання у розмірі 122,40 грн. із розрахунку 17 куб.м х7,2 грн. (вартість 1 куб. м води). Оскільки дані борги по комунальним послугам виникли за час користування жилим приміщенням наймачем - тобто відповідачкою і дані послуги спожиті нею, та за умовами договору їх оплата покладалась на наймача, то є підстави для покладення на відповідачку зобов'язання по оплаті виниклої заборгованості по комунальним послугам за весь період найму жилого приміщення за даним договором. Дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки на користь власника даного жилого приміщення, тобто на користь позивача, оскільки зобов'язальним по сплаті комунальних послуг перед ОСББ є саме власник квартири. Таким чином стягненню з відповідача підлягає заборгованість по комунальним послугами у сумі 3551,90 грн. Щодо відшкодування понесених позивачем витрат на приїзди в Україну, то суд не вбачає підстав для задоволення позову в даній частині, виходячи з наступного: Позивачка надала на підтвердження своїх транспортних витрат у лютому 2015 року на проїзд з Парижу до Києва квитки на автобус з м.Кьольн до Парижу вартістю 44 Євро, на літак з Парижу до Києва вартістю 120,98 Євро, на літак з Києва до м.Кьольн вартістю 989 грн., два квитки на електричку Париж Леон вартістю 40,40 Євро, та на підтвердження витрат у березні 2015 р. надала квиток на літак з Парижу до Києва вартістю 225 Євро, квиток на електропоїзд у Парижі вартістю 27,40 Євро. Разом з тим, такі витрати не повязані з завданою шкодою, з ремонтом, іншим відновленням пошкодженого майна. Так само такі витрати не повязані з захистом прав у суді- вони не є витратами по приїзду в судові засідання, по веденню справи у суді, тощо. Як видно з позовної заяви, з даних про зареєстроване місце проживання позивачки, даних її паспорту, а також зі слів представника позивача позивачка є громадянкою України, має постійне місце проживання в Україні - в с.Чайки Київської області. Її батько - який виступає представником у суді, а також сестра, яка діяла від її мені у справах, повязаних з орендою квартири, також є мешканцями Київської області. Позивачка не довела того, що вона дійсно знаходилась у вказаний час за кордоном з певних дійсно поважних причин (робота, постійне місце проживання, лікування, тощо), і що саме через дії відповідачки була вимушена терміново приїздити в Україну, і до того ж, що такий приїзд був вимушений (враховуючи наявність довірених осіб на вирішення вказаних справ). Також позивачка не довела і того, що була необхідність приїжджати двічі, і що саме за вказаним маршрутом. Суд не виключає ймовірність того, що позивачка виїжджала за кордон і поверталась в Україну (місце її походження постійного проживання) у особистих справах, ніяк не повязаних з діями відповідачки, і що її повернення в Україну і повторний виїзд та повернення були повязані саме з цим, принаймні цього позивачка не довела, а сам той факт, що проїзні документи на її ім'я датовані лютим та березнем 2015р. не є безспірними і достатніми доказами того, що такі витрати повязані і викликані шкодою, завданою відповідачем, і такі, що передбачені ст..1102, 1166 ЦК України.. Тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідачку обовязку по відшкодуванню вказаних витрат на проїзди. З урахуванням того, що позов задовольняється частково, то стягненню з відповідача підлягають судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.88 ЦПК України, виходячи з ставки судового збору 1% від ціни позову майнового характеру. Враховуючи розмір заявлених і задоволених позовних вимог, слід вважати, що суд задовольняє позовні вимоги на 51,26 % від заявлених, тому понесені позивачем судові витрати - сплачений ним судовий збір 487,20грн. - підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі 51,26 %, тобто 249,73 грн.

Outcome: partial