Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 6339 грн. 42 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4155 грн. 90 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1403 грн. 73 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2013 р. фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON], які викладені на банківському сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 29.04.2013 р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 26005055010341 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, відповідач добровільно свої зобовязання не виконує і не повертає кредит та прострочила сплату відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву в якій на позовних вимогах наполягає і просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що на момент виникнення правовідносин, відповідач був зареєстрований, як фізична особа-підприємець (субєкт господарювання). Оскільки позивач та відповідач на момент укладення кредитного договору були зареєстровані, як субєкти господарювання, між ними укладено господарський договір. Таким чином, вказаний спір розглядається в порядку господарського судочинства. Відповідно представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви та закрити провадження у справі. Суд, вислухавши думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в силу ст. 526, 527, 530, 536, 1054 ЦК України оскільки судом встановлено, що 29.04.2013 р. фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON], які викладені на банківському сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 29.04.2013 р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 26005055010341 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.04.2013 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], підтверджує про неналежне та несвоєчасне виконання позичальником кредитних зобовязань /а.с.43-44/. Оскільки відповідачка не виконує свої зобовязання перед банком і не проводить оплату кредиту по кредитному договору, борг станом на 27.03.015 р. становить: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 6339 грн. 42 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4155 грн. 90 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1403 грн. 73 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. Позиція відповідача, судом не береться до уваги, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.09.2015 р. вбачається, що фізична особа-підприємець [PERSON] 11.07.2014 р. припинила свою діяльність, а тому позивач звернувся з позовною заявою до належного відповідача у порядку цивільного судочинства. Дана позиція викладена в ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 24.09.2015 р., отже відповідно до ст. ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Outcome: approved