Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач пояснила, що є бабусею [PERSON] [INFO] , батьком якого вказаний відповідач. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2018 року шлюб між відповідачем та матір`ю дитини [PERSON] розірвано через припинення спільного проживання сторін з травня 2017 року. Із вказаного часу дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач створив нову сім`ю в якій народилась дитина та ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню [PERSON] [INFO] , а сплата аліментів припинена через смерть матері дитини. Відповідач належним чином не приймає участі у вихованні дитини, у зв`язку із чим просить позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] та призначити [PERSON] опікуном над малолітнім. Відповідач проти позовних вимог заперечує, звернувся із зустрічним позовом та просить відібрати у [PERSON] [PERSON] [INFO] . Пояснив, що з часу народження дитини намагався приймати участь у вихованні [PERSON] [INFO] , між тим мати дитини була залежна від рішень позивача, яка перешкоджає до наступного часу у спілкуванні із сином. Також пояснив, що він має належні умови для виховання дитини, проживає у квартирі [ADDRESS] та ремонтує будинок в с. Кам`янка Ізмаїльського району, що є спадковим майном, з урахуванням чого просить відібрати [PERSON] [INFO] у [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Представник органу опіки та піклування з посиланням на висновок органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради за № 01/21-670 від 24 травня 2019 року вважає відсутніми підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] . Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає первісні позовні вимоги обгрунтованими, а у задоволенні зустрічних позовних вимог належить відмовити. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за № 462 від 27 квітня 2017 року відповідач вказаний батьком [PERSON] [INFO] . Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2018 року шлюб між відповідачем та матір`ю дитини [PERSON] розірвано через припинення спільногоо проживання сторін з травня 2017 року. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2017 року з відповідача на користь матері дитини [PERSON] для утримання [PERSON] [INFO] аліменти, розмір яких остаточно визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за № 1721 від 19 грудня 2018 року підтверджена смерть матері дитини. З часу смерті вказаної особи дитина знаходиться на утриманні позивача. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Долученою документацією Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби визначено про заборгованість зі сплати аліментів станом на 03 серпня 2018 року в розмірі 15815,00 грн. До матеріалів справе не долучені докази щодо погашення заборгованості. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Вимогами ст. 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 150 ч.1-5 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 8,12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Роз`ясненнями з п. 7,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є медичною сестрою амбулаторії с. Кам`янка ізмаїльського району Одеської області, де після пологів надавала медичну допомогу матері дитини [PERSON] для утримання [PERSON] [INFO] . Також пояснила, що з часу виписки з перінатального центру до смерті матері відповідач не приймав участі у вихованні дитини, у вказаний період дитина знаходиться на утриманні позивача, яка не перешкоджає відповідачеві у можливості виховання дитини. Вказані обставини також підтвердив свідок [PERSON] , який знаходиться з позивачем у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживає за адресою будинку [ADDRESS] . Він підтвердив відсутність з боку відповідача дій щодо належного виховання дитини, а звернення відповідача до суду пов`язує із стягненням аліментів у примусовому порядку. Обставини ухилення відповідача від належного виховання дитини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Протоколом судового засідання від 26 жовтня 2017 року під час розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] підтверджено небажання відповідача зберігати сім`ю та намагання розірвати шлюб з метою встановлення можливості матері дитини отримувати державну допомогу. Довідкою комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок № 23 «Веселка» Ізмаїльської міської ради Одеської області від 09 жовтня 2019 року за № 50 з долученою документацією про оплату визначено про виховання дитини позивача та усунення відповідача від виховання малолітнього. Висновком органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради за № 01/21-670 від 24 травня 2019 року визначено про те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] [INFO] є недоцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснила, що рішення було прийнято з урахуванням заяви відповідача 22 квітня 2019 року, в якій він зазначив, що категорично проти позбавлення батьківських прав відносно сина та виказав бажання забрати сина у свою сім`ю, виховувати його, піклуватися про стан здоров`я. Разом із тим висновком було встановлено, що з часу народження дитини вказаний малолітній не виховувався відповідачем, а знаходився із матір`ю до її смерті [INFO] і в наступний час дитина знаходиться на утриманні [PERSON] , яка є бабусею дитини. Відповідач на час перевірки перебував у цивільному шлюбі із [PERSON] , з якою виховують спільну дитину [PERSON] [INFO] . Разом із тим на час прийняття комісією вказаного рішення було досліджено акт обстеження умов проживання від 21 травня 2019 року, який, за поясненнями представника органу опіки та піклування, був складений зі слів відповідача без фактичної перевірки та визнавався комісією доведеною обставиною. Вказані обставини підтверджені витягом з протоколу № 8 засідання комісії з питань захисту прав дитини Ізмаїльської міської ради від 14 травня 2019 року. Вимогами ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Сукупність вказаних обставин визнається судом за підставу про звернення відповідача із зустрічним позовом з метою уникнення сплати аліментів, що у свою чергу є погіршенням умов для належного виховання малолітньої дитини. Фотосвітлини, які надані сторонами, суд не враховує за обставини, підтверджують суттєве значення для прийняття рішення по суті спору. Зазначені обставини у відповідності з п. 2, ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 6 Декларації прав [дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, зростати в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вирішуючи будь-які питання щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини (статті 7, 8 СІ? України). Такі положення кореспондуються з визначеним у ч. 2 ст. 150 СК України обов`язком батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними і чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Вказані обставини у відповідності до вимог ст. 243 ч.3, 244 СК України є підставою для задоволення позовних вимог в частині призначення позивача опікуном [PERSON] [INFO] . Сукупність вказаного є підставою для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved