Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (ПрАТ «СК «Уніка») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 788 грн. 32 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.04.2020 на вул. Зелена, 389 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Skoda», р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Учасники пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), відповідно до якого винуватцем ДТП визнали водія автомобіля марки «Skoda», р.н. [NUMBER] , [PERSON] . Відтак [PERSON] звернувся в ПрАТ «СК «Уніка» з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач сплатив кошти за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу потерпілого у сумі 30 875,30 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу №ЕР189024559, позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату такого відшкодування у розмірі 17086,98 грн., тобто в межах ліміту відповідальності та з врахуванням зносу. Враховуючи наведені обставини, для відшкодування шкоди в повному обсязі відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 13788,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином неодноразово повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзиву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2020 року на вул. Зелена 389 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), складеним 24 квітня 2020 року учасниками ДТП, водій транспортного засобу марки «Skoda», р.н. [NUMBER] , [PERSON] винуватим себе у вчиненні ДТП визнав повністю (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 24 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 8). На підставі поданої заяви, протоколу огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції №00352933 від 24.04.2021, ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт №00352933 про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 30875,30 грн., яке отримано 27.04.2020 згідно з платіжним дорученням №148801, бухгалтерською довідкою №019844 (а.с. 11-16). Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Skoda», р.н. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з полісом серії ЕР №189024559. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 31 липня 2020 року позивач ПрАТ «СК «Уніка» отримало страхове відшкодування від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 17 086,98 грн. в межах ліміту відповідно до умов полісу №ЕР189024559. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Крім цього, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.04.2020, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, до вказаного страховика перейшли права кредитора у відповідному деліктному зобов`язанні, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13788,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved