Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.07.2011 року відповідач [PERSON], 07.07.2011 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у виглядлі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який 13.01.2013 року було збільшено до 2000,00 (двох тисяч) гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 30.11.2014 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в сумі 6210,04 (шести тисяч двохсот десяти) гривень 04 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1996,79 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2093,71 грн.; заборгованості з комісії за користуванням кредиту в розмірі 1347,63 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 271,91 грн. Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. Представник позивача Бабічук А.С. в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав відомості про причини неявки. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.07.2011 року відповідач [PERSON] здійснив свій особистий підпис в анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, вступивши таким чином із позивачем ПАТ «Приват Банк» в кредитні договірні правовідносини (а.с. 10 зворот). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Таким чином, відповідно до укладеного між сторонами вищезгаданого договору б/н від 07.07.2011 року відповідач [PERSON], 07.07.2011 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який згодом, а саме 13.01.2013 року було збільшено до 2000 грн., що вбачається з довідки (а.с. 9). Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» відповідач [PERSON] зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, сплачувати нараховані за період користування кредитом відсотки, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобов'язань (а.с. 30 зворот). На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору, в результаті чого допустив заборгованість в розмірі 6210,04 (шести тисяч двохсот десяти) гривень 04 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1996,79 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2093,71 грн.; заборгованості з комісії за користуванням кредиту в розмірі 1347,63 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 271,91 грн. (а.с. 6-8). Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотримався умов передбачених договором. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 11.06.2008 року в сумі 6210,04 (шести тисяч двохсот десяти) гривень 04 копійок доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 243,60 (двохсот сорока трьох) гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved