Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначив, що вона є власником даного житла, а відповідач її колишнім чоловіком. Стверджує, що останній, будучи зареєстрованим у квартирі, житлом не користується і там не проживає більше року та його реєстрація у цьому житлі призводить до зайвих нарахувань комунальних платежів. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] , 21.06.2006 р. зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. Позивач є власником спірного житла, що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2007 р. Як видно з матеріалів справи, відповідач зареєстрований у квартирі позивачки з 26.06.2007 р. Згідно актів від 28.03.2018 р., від 09.08.2018 р. відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2010 року. Відповідно до показів свідка [PERSON] , остання є сусідкою позивачки, вони мешкають у одному будинку в щонайменше п`ять останніх років відповідач не проживає у квартирі [PERSON] . Аналогічні покази надала суду свідок [PERSON] , яка також мешкає у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що відповідач не проживає у житлі позивача, збереження його реєстрації у спірній квартирі перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися нею, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, у зв`язку з чим відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. Поряд з\~цим,\~позовна вимога\~про примусове\~зняття відповідача\~з реєстрації\~за даною\~адресою є\~безпідставною,\~оскільки згідно\~зі ст.\~7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Отже, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, на вимогу позивача є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у такому приміщенні, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За таких обставин та міркувань позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial