Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 43198 грн. 15 коп.. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що за кредитним договором №К2ХRRU23220817 від 27.10.2007 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є він, надав відповідачу, [PERSON], кредитні кошти у сумі 8486 грн. 39 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила власним підписом свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам - «розстрочка» складає між нею і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, та інших витрат згідно умов. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала. Станом на 01.04.2014 р. загальна заборгованість склала суму 43198 грн. 15 коп., у т. ч.: за кредитом - 7064 грн. 58 коп.; процентами - 2 грн. 53 коп.; нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 33597 грн. 79 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500 грн. (фіксована частина) і штраф - 2033 грн. 25 коп. (процентна складова). Позивач просив позов задовольнити і присудити на його користь судові витрати. У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, Квачов Д.В., не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], з позовом ознайомлена, заперечень не надала, у судове засідання повторно не з»явилась, причини неявки не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 610, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 27.10.2007 р. сторони уклали кредитний договір №К2ХRRU23220817, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 8486 грн. 39 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 10 місяців, по 27.08.2008 р. включно (а.с.7-13). Договір кредиту складає заяву позичальника та умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт), тобто, у розумінні ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Відповідно до п. п. 3.2.2., 3.2.3. Умов позичальник зобов»язався відповідно до заяви погашати кредит у порядку та строки і сплатити відсотки за користування кредитом згідно п. п. 4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. Пунктом 4.1. Умов передбачено, що за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Пунктом 4.2. Умов передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3. даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, вказаному в заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Пунктом 4.5. Умов передбачено, що для погашення заборгованості, у тому числі винагороди й відсотків за користування кредитом позичальник надає банку кошти на рахунок для зарахування. Банк здійснює погашення заборгованості за кредитом у порядку, визначеному в п. 4.3. цих Умов. Пунктом 5.1. Умов визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Пунктом 5.3. Умов визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500+5% від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконувала, станом на 01.04.2014 р. загальна заборгованість за кредитним договором перед банком склала суму 43198 грн. 15 коп., у т.ч.: за кредитом - 7064 грн. 58 коп.; процентами - 2 грн. 53 коп.; нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 33597 грн. 79 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500 грн. (фіксована частина) і штраф - 2033 грн. 25 коп. (процентна складова), отже загальний розмір неустойки (штрафу, пені) складає суму 36131 грн. 04 коп. ( а. с. 5). Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) … . Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 5.5. Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення N 6-100цс14 від 03.09.2014 р. за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Відтак, суд, установивши, що розмір нарахованої неустойки ( штрафу, пені ) 36131 грн. 04 коп. значно перевищує розмір основних боргових зобов'язань за кредитним договором, вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка за таких умов підлягає застосуванню, та зменшити розмір неустойки до суми основного боргу, тобто до суми 7067 грн. 11 коп.. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи, у порядку ч. 1 ст. 11 ЦПК України, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № К2ХRRU23220817 від 27.10.2007 р. в загальній сумі 14134 грн. 22 коп., у тому числі: за кредитом у сумі 7064 грн. 58 коп.; процентами у сумі 2 грн. 53 коп.; нарахованої неустойки (штрафу, пені) у сумі 7067 грн. 11 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На пiдставi наведеного, ст. ст. 3, 15, 16, 256-259, 267, 525, 526, 610, 611, 615, 629, 634, 1048-1054 ЦК України,

Outcome: partial