Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № СSRКА800000773, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5345,57 доларів США за процентною ставкою 16,92 річних на придбання останнім автомобіля на строк до 14.06.2013 року. Також, 17.06.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки СSRКА800000773/1. Предметом Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. 28.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № СSRКА800000773 від 17.06.2008 року, відповідно до якої, сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 3438,30 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,48 дол. США, пеня у розмірі 3437,08 дол. США. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, відповідачі, будучи солідарними боржниками, порушили свої зобов'язання, в результаті чого, станом на 20.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 18174,60 дол. США, з них: 2932,25 дол. США - заборгованість за кредитом; 0,32 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14356,48 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 21,10 дол. США (фіксована частина) та 864,45 дол. США (процентна складова). Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 18174,60 дол. США, що за курсом 11,85 відповідно до службового розпорядження НБУ еквівалентно 215369 грн. та стягнути судові витрати. 09.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 17.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № СSRКА800000773, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5345,57 доларів США за процентною ставкою 16,92 річних на придбання останнім автомобіля на строк до 14.06.2013 року. В той же день між позивачем та нею було укладено договір поруки СSRКА800000773/1, за яким остання поручилася за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним вище кредитним договором. 11.04.2012 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою зменшено заборгованість по кредитному договору, яка існувала на той час (відсотки, комісія, пеня) на 3389,13 дол. США, процентну ставку зменшено до 0,12 % річних, строк погашення кредиту збільшено до 14.04.2015 року, пеню зменшено до 0,08 % від суми заборгованості в день, встановлено новий штраф за порушення нового графіку погашення кредиту в сумі 3389,13 грн. При цьому, жодних додаткових угод до вказаного вище договору поруки не укладалося, своєї згоди на збільшення строку сплати кредиту та введення нового штрафу [PERSON] не надавала. 28.08.2012 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою заборгованість по кредитному договору, яка існувала (відсотки, комісія, пеня) зменшено на 3438,30 дол. США, процентну ставку залишено на рівні 0,12 % річних, строк погашення кредиту залишено - 14.04.2015 року, пеню збільшено до 1,16 % від суми заборгованості в день, встановлено новий штраф за порушення нового графіку погашення кредиту в сумі 3438,30 дол. США. При цьому, як і за угодою від 11.04.2012 року, жодних додаткових угод до вказаного вище договору поруки не укладалося, своєї згоди на збільшення розміру пені та введення нового штрафу [PERSON] не надавала. За таких обставин, позивачка просить суд визнати припиненим договір поруки СSRКА800000773/1 від 17.06.2008 року та стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача за первісним позовом - Назаренко С.М. в судове засідання не з»явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав в повному обсязі. У судове засідання представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] не з»явився, скерував письмову заяву, якою клопотав про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, просив справу розглядати за його відсутності, просив зустрічний позов задовольнити по наявним у справі доказам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв»язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового розгляду справи технічними засобами не здійснювалася на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № СSRКА800000773, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5345,57 доларів США за процентною ставкою 16,92 річних на придбання останнім автомобіля на строк до 14.06.2013 року. 17.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки СSRКА800000773/1, згідно з яким остання є поручителем за зобов'язаннями [PERSON], які виникають із умов кредитно-заставного договору від 17.06.2008 року. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За замістом статей 553, 554 ЦК України поручитель хоч і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ст. 555 ч.2 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення договору поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення тощо. Тобто, укладення додаткових угод за згодою банку та боржника [PERSON], але без згоди [PERSON] не дає під став для покладення на останню відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Таким чином, збільшення обсягу відповідальності поручителя, без згоди останнього є підставою для припинення договору поруки. (Правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 25 вересня 2013 року (справа № 6-97 ас 13). Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що обсяг відповідальності [PERSON], як поручителя, збільшився, згоди на таке збільшення вона не надавала, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги задовольнити шляхом припинення договору поруки СSRКА800000773/1 від 17.06.2008 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». Первісні позовні вимоги суд задовольняє частково в частині стягнення боргу з відповідача [PERSON], враховуючи, що договір поруки, укладений між відповідачкою [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» припинено. При цьому, суд виходить з наступного. 11.04.2012 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою зменшено заборгованість по кредитному договору, яка існувала на той час (відсотки, комісія, пеня) на 3389,13 дол. США, процентну ставку зменшено до 0,12 % річних, строк погашення кредиту збільшено до 14.04.2015 року, пеню зменшено до 0,08 % від суми заборгованості в день, встановлено новий штраф за порушення нового графіку погашення кредиту в сумі 3389,13 грн. 28.08.2012 року між [PERSON] та банком укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою заборгованість по кредитному договору, яка існувала (відсотки, комісія, пеня) зменшено на 3438,30 дол. США, процентну ставку залишено на рівні 0,12 % річних, строк погашення кредиту залишено - 14.04.2015 року, пеню збільшено до 1,16 % від суми заборгованості в день, встановлено новий штраф за порушення нового графіку погашення кредиту в сумі 3438,30 дол. США. Станом на 20.06.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 18174,60 дол. США, з них: 2932,25 дол. США - заборгованість за кредитом; 0,32 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14356,48 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 21,10 дол. США (фіксована частина) та 864,45 дол. США (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в установлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому суд вважає за потрібне стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Разом з тим, частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу нарахована пеня в сумі 14356,48 дол. США, що значно перевищує розмір збитків по неповернутому кредиту, відсоткам, заборгованості по комісії. На підставі ч.3 ст.551 ЦК України суд вважає, що суму пені в розмірі 14356,48 дол. США належить зменшити до 12415,15 дол. США (2932,25 х 1,16 х 365: 100) за період з 14.07.2013 року по 14.07.2014 року, виходячи з міркувань співмірності з сумою збитків - непогашеного кредиту, відсотків та плати за управління кредитом загальному. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача пені в сумі 12415,15 дол. США, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Таким чином, до стягнення з [PERSON] підлягає заборгованість за кредитом 2932,25 дол. США; 0,32 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12415,15 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 21,10 дол. США (фіксована частина) та 864,45 дол. США (процентна складова), всього 16233,27 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 192364 грн. Також, до стягнення з відповідачів в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial