Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.08.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до договору позивач надав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом із сплатою 30 % річних. Банк свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2011 року відповідач заповнив заяву на отримання платіжної картку (а.с.7). Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки складається з заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування наданими коштами у розмірі 30 % річних на суму залишків заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Станом на 30.05.2014 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 11690 грн. 10 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 4856 грн. 79 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4271 грн. 95 коп., заборгованість по комісії - 1528 грн. 50 коп., штраф (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг): - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 532 грн. 86 коп. (процентна складова). Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягають стягненню 11690 грн. 10 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved