Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], який зареєстрований 21 червня 2005 року відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54, залишивши за нею прізвище - [PERSON], посилаючись на те, що 21 червня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не складається, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя, зловживання ним спиртними напоями, сварки в сім'ї на ґрунті цього, що негативно впливає на виховання дітей, їх нормальний розвиток, спокій та психіку. Вказане з його сторони продовжується на протязі останніх п'яти - шести років. На протязі останніх двох місяців, вона з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету з ним не веде, незважаючи на те, що на даний час проживають за однією адресою. Відповідно до частини 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а згідно частини 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Примирення з відповідачем неможливе, а перебування її в шлюбі з ним позбавляє її, в майбутньому, можливості зареєструвати можливий повторний шлюб, так як відповідно до ч. 1 статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, а згідно частини 2 вказаної статті жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Спору з відповідачем, що до місця проживання неповнолітніх дітей в них немає, вони залишаться проживати з нею, а на їх утримання з відповідача будуть стягнуті аліменти. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області - місце проживання відповідача відповідає з адресою зазначеною у повістці, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши позивача, яка не заперечує проти винесення заочного розгляду та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 21 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 54. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені. Сторонам надався строк для примирення, але примирення не відбулося. Від спільного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved