Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач посилається на те, що 27 серпня 2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір №014/0040/73/90464 ,за яким взяв кредит у відповідача. Станом на 12.11.2014 року між позивачем та відповідачем був підписаний договір про часткове прощення боргу по кредитному договору №014/0040/73/90464 , яким частково було прощено борг позивачу в розмірі еквівалетно 202 706,65 грн. Згідно норм Податкового кодексу відповідач повідомив органи Міністерства доходів і зборів України про часткове анулювання (прощення) боргу відповідача, однак у своєму повідомленні зазначив окрім основної суми заборгованості в розмірі , що складає еквівалент 31542,73 грн. ,ще й розмір пені в розмірі пені в сумі 171 163,92 грн. Однак, вказує,що це є порушення, оскільки у відповідності до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, анулювання (прощення) пені не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Відповідно просить суд зобов`язати відповідача подати повторне (уточнююче) повідомлення до органів Міністерства доходів і зборів України про часткове анулювання (прощення) боргу позивача із зазначенням виключно основної суми боргу (кредиту) позивача в розмірі,що складає еквівалент 31542,73 грн.,прощеного анульованого відповідачем за його самостійним рішенням відповідно до договору від 12.11.2014 року про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464. Визнати основну суму боргу (кредиту) позивача в розмірі,що складає еквівалент 31542,73 грн. прощеного (анульованого) відповідачем за його самостійним рішенням відповідно до договору від 12.11.2014 року про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 такою,що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Визнати пеню позивача в розмірі 171 163,92 грн.,що є прощена (анульована) відповідачем за його самостійним рішенням відповідно до договору від 12.11.2014 року про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 такою,що не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Представник відповідача в судове засідання надав заперечення на позовну заяву про захист прав споживачів, в якій заперечив позовні вимоги позивача, зазначивши про те,що на час підписання договору про прощення боргу, п.164.2.17 «д» Податкового кодексу діяв в редакції, яка визначала заборгованість особи, як «загальну суму боргу», без поділу основної суми боргу та нарахованих відсотків. Просить в позовних вимогах відмовити Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та заперечення відповідача, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами 27 серпня 2008 року було укладеного кредитний договір №014/0040/73/90464 за яким позивач отримав у відповідача кредитні кошти. 12 листопада 2014 року між сторонами був підписаний договір про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 від 27.08.2008 року, який був укладений з метою зменшення фінансового навантаження на позивача в умовах кризових явищ в економіці України та створення сприятливих умов для погашення позивачем кредитної заборгованості , сторони договору уклали договір про часткове прощення боргу. Згідно п.1 даного договору сторони визнали,що розмір непогашеної заборгованості за кредитним договором становить 254 074,76 грн. Згідно п.2 договору відповідач здійснив часткове анулювання (прощення) боргу позивача ,що складає еквівалент в сумі 202 706,65 грн. по офіційному курсу НБУ на дату погашення , з яких сонована сума боргу, сума,що складає еквівалент 31 542,73 грн., розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 171 163,92 грн. Згідно п.7 договороу з підписанням цього договору позивач вважається повідомленим,відповідно до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, про часткове анулювання (прощення) боргу в сумі,зазначеній в п.2 договору, та про те,що сума анульованого (прощеного)боргу буде включена відповідачем до податкового розрахунку суми доходу,нарахованого на користь позивача,за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). Крім цього позивача повідомлено ,що про часткове анулювання (прощення) його боргу кредитом буде повідомлено органам Міністерства доходів і зборів України шляхом включення суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу,нарахованого (сплаченого) на користь позивача,за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено). При чому на позивача відповідно до Податкового кодексу України покладається обовязок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) боргу у річній податковій декларації. Як вбачається з змісту п.164.2.17. пункту «д» Податкового кодексу України,в редакції яка діє з 1 січня 2015 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом. Як вбачається з тексту вищезгаданого пункту Податкового кодексу України мова йде виключно про основну суму боргу (кредиту) платника податку прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням. Главою 52 ЦК України, ст.626 ЦК України визначено,що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.6,627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства,а згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з представлених документів та пояснень представника позивача, відповідач здійснив повідомлення Міністерству доходів і зборів України, однак окрім основної суми заборгованості, вказав і суму нарахованої пені, що тягне за собою обов`язок позивача сплатити податок на доходи фізичних осіб з всієї суми прощеного боргу, включаючи пеню та основну суму боргу. Однак, як вбачається з тексту вищезазначеного п.164.2.17 пункту «д» в тій редакції, яка цитується та пропонується до застосування позивачем та його представником, то в цій редакція дана норма набрала чинності з 1 січня 2015 року згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, про що вказано в п.1 розділу ІІ Прикінцевих положень даного закону. Станом на 12.11.2014 року п.164.2.17 підпункт «д» Податкового кодексу діяв в наступній редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо подальшого удосконалення адміністрування податків і зборів» № 5519-VI від 06.12.2012: «До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:д) суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації». А як вбачається з представленої копії договору між позивачем та відповідачем, то договір про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 від 27.08.2008 року був підписаний сторонами 12 листопада 2014 року, тобто до вступу в законну силу змін до п.164.2.17 підпункту «д». Різниця в формулюванні п.164.2.17 підпункту «д» Податкового кодексу полягає в тому,що на час підписання договору про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 від 27.08.2008 року формулювання підпункту «д» визначало заборгованість як «суму боргу платника податку», а з 1.01.2015 року формулювання підпункту «д» визначає заборгованість як «основну суму боргу (кредиту)». У відповідності до частини ст.5 ЦК України , акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Після підписання договору про прощення боргу від 12.11.2014 року, відповідач в установленому порядку та в межах дії Податкового кодексу станом на час підписання договору, негайно повідомив фіскальний орган з зазначенням всієї суми прощеного боргу згідно діючого на той час п.164.2.17 «д». За таких обставин, суд приходить до висновку,що оскільки на час підписання договору про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0040/73/90464 від 27.08.2008 року- 12 листопада 2014 року, п.164.2.17 підпункт «д» Податково кодексу діяв в редакції, яка визначала заборгованість , як суму боргу платника податку, без визначення та поділу основної суми боргу (кредиту) та відсотків, то в позовних вимогах слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст.5,626-629 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», п.164.2,п.164.2.17 підпункту «д» Податкового кодексу в редакції яка діє з 1.01.2015 року згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, та

Outcome: dismissed