Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач - представник Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18 253,30 грн. за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21 березня 2014 року. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк та фізична особа - [PERSON], уклали Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 13 000,00 грн., а відповідач [PERSON] у свою чергу, зобов'язався виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Однак в порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує в результаті чого станом на 24 лютого 2017 року виникла заборгованість, яка складається, з: 9027,55 грн. - кредит, 7572,03 грн. - прострочене тіло кредиту; 12,86 грн. - відсотки. Також у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку в розмірі - 1640,86 грн.. Тому на підставі вищенаведеного представник ПАТ Альфа-Банк [PERSON] звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість в розмірі 18253,30 грн., з яких: за кредитом - 9027,55 грн., прострочене тіло кредиту - 7572,03 грн.; по відсотках - 12,86 грн., штраф - 1640,86 грн., а також стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 1600 грн. Позивач - представник ПАТ Альфа-Банк [PERSON] у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та [PERSON] укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 13 000 грн. (а.с.6-17). -2- Згідно до розрахунку заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21 березня 2014 року, станом на 24 лютого 2017 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 18 253 (вісімнадцять тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 30 копійок, з яких: 9027,55 грн. - кредит; 7572,03 грн. - прострочене тіло кредиту; 12,86 грн. - відсотки; 1640,86 грн. - штраф (неустойка) (а.с.18). 17 лютого 2017 року за Вихідним №93170-105 б/б на адресу [PERSON]: [ADDRESS], надсилалась Вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.20). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Так, статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтей 526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 550 цього Кодексу, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За статтею 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21 березня 2014 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved