Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія « АХА Страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд постановити рішення. яким стягнути з відповідача на користь позивача 2296 грн. 22 коп. суми страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 05.03.2012 р. по вул..Межигірській в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Каравел» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 04.04.2012 р. винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] який порушив п.10.1 ПДР внаслідок чого і виникла дана дорожньо-транспортна пригода. На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія « АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування від 06.04.2011 р. № 1143776/05АВ-Л. [PERSON] своєчасно звернувся до страхової компанії з заявою про сплату страхового відшкодування. Позивачем нараховано та виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9391 грн. 08 коп. Страхова відповідальність відповідача застрахована СК «Провідна» та за вказаним страховим полісом страховою компанією сплачено 7094 грн. 86 коп. Таким чином, як вказує позивач сума відшкодування яку повинен сплатити відповідач складає 2296 грн.22 коп. Посилаючись на ст..ст. 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України та ст..27 ЗУ «Про страхування» просили заявлені вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі посилаючись на обставини прави викладенів позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо заявлених позовних вимог вказуючи на те, що він є працівником ПАТ «Елопак Фастів», автомобіль яким він керував в момент дорожньо-транспортної пригоди належить даному підприємству, а тому вважав що жодних підстав для стягнення з нього коштів немає, також зауважив, що відповідно до страхового полісу встановлено ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну третіх осіб в розмірі 50% страхової суми що становить 200000 грн. що повністю покриває розмір шкоди завданий [PERSON] внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди. Судом залучено до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Елопак Фастів», як власника транспортного засобу «Фольксваген Каравел» д/н [NUMBER]. Представник відповідача ПАТ «Елопак Фастів», який також представляв і інтереси відповідача [PERSON] щодо заявлених позовних вимог заперечував, просив в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити вказуючи на обставини викладені в запереченнях на заявлені позовні вимоги. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2012 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 України із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, з даної постанови вбачається, що 05.03.2012 р. по вул..Межигірській в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Каравел» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.. На данний час постанова суду є такою, що набрала законної сили. ( а.с. 21). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія « АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування від 06.04.2011 р. № 1143776/05АВ-Л. [PERSON] своєчасно звернувся до страхової компанії з заявою про сплату страхового відшкодування. Позивачем нараховано та виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9391 грн. 08 коп. Як вбачається з матеріалів справи, страхова відповідальність-майнові інтереси ПАТ «Елопак Фастів», яке є власником автомобіля «Фольксваген Каравел» д/н [NUMBER] застрахована СК «Провідна» та за вказаним страховим полісом страховою компанією сплачено 7094 грн. 86 коп. Відповідно до страхового акту від 19.03.2012 р. встановлена сума до виплати за даною дорожньо-транспортною пригодою становить 6513 грн. 78 коп. ( а.с. 26), відповідно до страхового акту від 08.05.2012 р. визначено суму до сплати в розмірі 2877 грн. 30 коп. Також відповідно до розрахунку страхового відшкодування визначено о страхове відшкодування становить 6513 грн. 78 коп. ( а.с. 28). Однак даний акт не містить дати його складання. Відповідно до розрахунку доплати страхового відшкодування від 07 травня 2012 р. встановлено що розмір доплати страхового відшкодування становить 2877грн. 30 коп. ( а.с. 29). Як вбачається з платіжного доручення № 20195 від 11.05.2012 р. позивачем сплачено 2877 рн. 30 коп. ( а.с. 30), до платіжного доручення №11270 від 21.03.2012 р. позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 6513 грн. 78 коп. ( а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні представник позивача наполягала на стягненні майнової шкоди з відповідача [PERSON] а позовні вимоги до ПАТ СК «Провідна» та ПАТ «Елопак Фастів», не пред'являла. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на статтю 1194 ЦК України, як на правову підставу для стягнення з відповідача [PERSON] суми майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регрес) виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Страхова виплата в силу Закону є страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності. В конкретному випадку фактичний розмір шкоди завданої власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON], було визначено як 6513 грн. 78 коп. тв. подальшому складено акт про збільшення розміру страхового відшкодування на 2877 грн. 30 коп., однак жодним чином позивачем не доведено що збільшення страхового відшкодування мало місце саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 05.03.2012 р., крім того страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну страхувальником майну потерпілого, відповідно до генерального договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № 12/1218578/9047/11 від 01.06.2011 р. укладеного між ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ «Елопак Фастів» яким забезпечено транспортний засіб «Фольксваген Каравел» д/н [NUMBER] становить 200000 грн., що перевищує значно розмір шкоди завданої майну потерпілої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення майнової шкоди з відповідача [PERSON], у зв'язку з тим, що право позивача відповідачем не порушувалося. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed