Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 35383,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору від 30.07.2010 року відповідачу надано кредит у розмірі 10900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі відповідно до Тарифів банку Відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 17.12.2017 року загальна сума заборгованості становить 35 383,00грн., із них 8426,25 грн.-тіло кредиту, 13112,83 грн.-відсотки за користування кредитом, 11682,82 грн.-пеня та штрафи 500 грн.-штраф(фіксована частина),1661,10 грн.-штраф(процентна складова). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 05.02.2018 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов. Спрощений порядок розгляду справи визначено з врахуванням характеру спору. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності. Підтримав позов в повному обсязі. Заявляючи клопотання про розгляд справи за її відсутності особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з'ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Відповідач позов визнав частково в частині заборгованості по кредиту в розмірі 8426,25 грн. Заперечив підставність стягнення пені, штрафів та відсотків, аргументуючи безпідставним та необґрунтованим розрахунком позивача. Повідомив суд про те, що будь-яких документів за даним кредитом, як от анкета-заява, умови кредитування, тарифи не підписував. Є інвалідом першої групи. Обмежений у можливості трудовою участю заробляти грошові кошти з метою відшкодування пред'явлених сум. Намагався в досудовому порядку реструктуризувати заборгованість. Проте позивач не йшов не будь-які переговори. Здійснював часткове погашення кредиту. Позивач також здійснював списання коштів з пенсійної карти. Не готовий клопотати про проведення почеркознавчої, економічної експертизи після роз'яснення такого права судом, оскільки неплатоспроможний. Заслухавши відповідача, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.(ст.81 ЦПК) Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд не може збирати докази з власної ініціативи. (ст.82 ЦПК). Позивач реалізував своє право клопотати про розгляд справи за його відсутності, при цьому несе тягар ризику неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з'ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались кредитні правовідносини, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг від 30.07.2010 року. Суд не бере до уваги заперечення відповідача про не підписання заяви, оскільки це не спростовано зібраними по справі доказами. Підпис відповідача зафіксований на анкеті-заяві. Відповідачем визнано суму кредитної заборгованості в частині заявленого позивачем розміру тіла кредиту 8426,25 грн. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Щодо тарифів обслуговування кредитних карт та Умов та правил надання банківських послу в Приватбанку, копії яких долучені до позову на обґрунтування договірних відносин, суд приходить до висновку про непредставлення позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження, що саме ці Умови та тарифи розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника 30.07.2010 року, або в подальшому такі умови, тарифи не змінювались. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у справі №6-16цс15 від 11.03.2015р. Наданий позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за договором б/н від 30.07.2010 року не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Однак розрахунок заборгованості не є тим документом, який підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи та факт проведення певних фінансових операцій. Виписки по рахунку, що мали б підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості позивачем суду не представлено. Таким чином, підстави для стягнення сум заборгованості по відсоткам, штрафів та пені відсутні, оскільки не доведені у встановленому порядку суду не представленого обґрунтованого розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.Відповідач як інвалід 1 групи звільнений від сплати судового збору. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: dismissed