Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми завданої внаслідок ДТП. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 16 707 грн. 61 коп. завданих збитків, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.07.2016 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Компанія «Ліберті Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-0083355, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Део» д.н.з. [NUMBER] . 11.04.2017 року в м. Києві по б-ру. Перова, 2/1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (відповідача по справі) та автомобіля «Део» д.нз. [NUMBER] . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16 707 грн. 61 коп. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», про відшкодування завданої майнової шкоди. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2020 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 06.03.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної цивільної справи для розгляду за територіальною юрисдикцією з Дніпровського районного суду м. Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року матеріали цивільної справи № 755/1479/20 прийнято до провадження судді Панченко О.М. Призначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання від представника позивача, про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.04.2017 року в м. Києві по б-ру Перова, 2/1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (відповідача по справі) та транспортних засобів «Део» д.нз. [NUMBER] , «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» автомобіль - «Део» д.нз. [NUMBER] . Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до страхового акту № 170000111249 від 15.06.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 170000111249-1 від 03.08.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування, загальна сума страхового відшкодування становить - 16 707 грн. 61 коп. 16.06.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 12 745 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР036324. Також, 07.08.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 3 961 грн. 99 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР046058. На момент дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 11.04.2017 року за участю транспортних засобів «Лексус» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (відповідача по справі) та транспортних засобів «Део» д.нз. [NUMBER] , «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , цивільно - правова відповідальність автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] , винуватця даної ДТП, не була забезпечена жодним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, а тому на відповідача по справі покладається обов`язок відшкодування збитків, завданих з його вини внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved