Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач по справі в особі представника за довіреністю звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вулиця Жовтнева, 15, село Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 12 березня 2009 року. В обґрунтування позову вказує, що 12 березня 2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого лишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок № 15 по вулиці Жовтнева в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області. Позивач як вона зазначає, прийняла спадщину після смерті чоловіка, проживаючи з ним на момент його смерті, проте виявилося, що право власності [PERSON] на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано в БТІ. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право власності на спадщину, останній було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з чим, вона змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.18), позов підтрималау повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяви за вих. № 236/02-25 від 19.10.2016 року про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.25). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязанні зі спадкуванням. Згідно свідоцтва про одруження серії VIII-УР № 626061 від 29.07.1965 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач по справі [PERSON] (дівоче прізвище Купріянова) уклала шлюб зі [PERSON] та взяла прізвище чоловіка «Скрипковська» (а.с.7). 12 березня 2009 року помер чоловіка позивача по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 201060 від 12.03.2009 року в матеріалах справи (а.с.6). Померлому [PERSON] на праві власності належав житловий будинок № 15 по вулиці Жовтнева в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 23.03.1991 року, посвідченого та зареєстрованого Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області 23.03.1991 року за № 7 (а.с.8-9). [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, проживаючи з ним на момент його смерті, що підтверджується довідкою Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 21.03.2016 року № 152/02-30 (а.с.14), а також копією акту обстеження фактичного місця проживання позивача від 18.01.2016 року (а.с.15). На частину спадкового майна, що залишилося після смерті чоловіка, зокрема на земельну ділянку, позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину, так як на померлого були правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а на будинок договір купівлі продажу не був зареєстрований в БТІ. Проте виявилося, що право власності [PERSON] на житловий будинок згідно вищевказаного договору купівлі-продажу не зареєстровано, а тому договір купівлі-продажу житлового будинку не є правовстановлюючим документом. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право власності на спадщину, останній було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом держнотконтори від 06.09.2016 року № 475/02-14 в матеріалах справи (а.с.16). Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.28). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлого 12 березня 2009 року, вбачається, що після його смерті держнотконторою 12 вересня 2009 року було заведено спадкову справу № 170/2009 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої [PERSON] (дружиною спадкодавця). Син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори 12 вересня 2009 року. Після смерті [PERSON], померлого 12 березня 2009 року, 19 березня 2014 року за реєстровим № 199 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,5388 га, кадастровий № 6325785500:02:002:0256, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с.30-32). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). З довідки сільради вбачається, що з запису погосподарської книги будинок належав спадкодавцю, але документи не були зареєстровані в БТІ. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги.. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, а також оскільки позивач по справі являється дружиною спадкодавця та проживала з ним на момент його смерті, суд вважає належним задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved