Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 17559,82 грн. заборгованості по кредитному договору № б/н від 24 червня 2008 року. В підтвердження позову посилається на те, що 24 червня 2008 року між попередником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість 17559,82 грн., яка складається з наступного: 990,66 грн. - заборгованість за кредитом; 11404,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4090,00 - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 824,28 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між попередником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно п.3.2. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; п.3.3. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком; п.5.5. За користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік; п. 6.5. позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором; п. 6.6. у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку; п. 6.7. власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. п. 8.6. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; п. 9.12. договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобовязаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, внаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість 17559,82 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: 990,66 грн. - заборгованість за кредитом; 11404,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4090,00 - заборгованість за пенею та комісією, що становить 16485,54 грн. Що стосується вимог про стягнення штрафів, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України). За положеннямистатті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме Тарифами, викладеними в довідці про кредитування, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та у постанові № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позовної заяви позивач сплатив судові витрати у сумі 1600 грн. Позов про стягнення заборгованості заявлено у сумі 17559,82 грн., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 16485,54 грн., тобто 93,88% (16485,54 х 100 : 17559,82). За таких обставин з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1502,08 грн. судового збору (1600 х 93,88%).

Outcome: partial