Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за електроенергію. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. ПрАТ «Київобленерго» здійснює розподіл електричної енергії на території Київської області. Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Всупереч п.5.5.5(ПРРЕЕ) та п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Відповідач не звертався до Позивача з приводу укладення Договору про користування електричною енергією квартири [ADDRESS] . Фактично, енергопостачальник надав можливість користування електроенергією відповідно до ст.714 ЦК України. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» з 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії та постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (із змінами) втратила чинність. А згідно до абз.2 п.2.1.6 вище зазначених Правил - Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Тобто енергопостачальник постачає електроенергію Відповідачу, а той оплачує її. Особовий рахунок на користування електричною енергією у квартирі [ADDRESS] відкрито на ім`я [PERSON] . Станом на 31.03.2020 року заборгованість за використану відповідачем електроенергію складає 2 612,16 грн., яка виникла в період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 рік, згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів встановлених Постановою НКРЕКП №220 від 26.02.2015 року. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються, тому позивач просить стягнути з відповідача 2 612,16 грн. заборгованість за використану електричну енергію, яка виникла в період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 рік та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. на користь ПрАТ «Київобленерго». В судове засідання представник позивача ПрАТ «Київобленерго» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.26). В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.23-24,29). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «Київобленерго» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] належить відповідачу на підставі договору дарування № 2-1904 від 21.05.1999 року (а.с.7). Відповідач користується електроенергією за адресою: квартира [ADDRESS] . Станом на 31.03.2020 рік загальний борг за використану електроенергію складає 2 612,16 грн., тобто в період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 рік, згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів встановлених Постановою НКРЕКП №220 від 26.02.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно з ч.2 ст.161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Відповідно до п.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно абзацу 2 п.4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи с положень п.4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Як вбачається в п 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі Договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Оскільки всі наведені вище рішення в т. ч і на послуги з постачання електроенергії, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А тому згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved