Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 15\~349 грн. 76 коп. заборгованості по кредитному договору № б/н від 13 квітня 2011 року. В підтвердження позову посилається на те, що 13 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 15349 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 4809 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 9332 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 707 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК), до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 13 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.3.2. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; п.2.1.1.2.3 Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком; п.2.1.1.12.6 [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік; п. 2.1.1.5.5 Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором; п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків; п.2.1.1.7.6 При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; п. 5.12 договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 15349 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 4809 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 9332 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 707 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова). Приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved