Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач просить виселити відповідача з належного\~ їй на праві власності житлового будинку [ADDRESS] , без надання йому іншого житлового приміщення, мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16.09.2014 у справі № 286/5443/14, яке набрало законної сили, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 20.07.2016 вона набула у власність вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Вона в ньому зареєстрована та постійно проживає. Крім неї в будинку зареєстровані та проживають неповнолітні діти доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, за вказаною адресою мешкає її бувший чоловік, з яким після розірвання шлюбу вона припинила ведення спільного побуту. Він мешкає без реєстрації та добровільно виселитися не бажає, що перешкоджає їй як власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідач участі в ремонті та прибиранні житла не приймає, зловживає спиртними напоями, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, чим робить неможливим їй та дітям проживання з ним в одному будинку.\~\~ В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, з наведених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду від 16.09.2014 у справі №286/5443/14-ц\~ шлюб між сторонами було розірвано. 20.07.2016 позивач набула право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.07.2016, який було посвідчено приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Шваб О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1431. Відомості про право власності внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №636616618242. Вказані обставини підтверджуються копіями вищевказаних документів: рішення суду, договору купівлі-продажу та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 8-11). Довідки Словечанської сільської ради №512 та №513 від 01.03.2021, а також копія паспорту відповідача підтверджують пояснення позивача в частині її реєстрації та проживання у спірному житловому будинку разом з дітьми доньками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також щодо проживання у вказаному будинку без реєстрації і відповідача [PERSON] та факт реєстрації його у с. Білка Овруцького району (по місцю проживання його матері)\~\~ (а.с. 12-14). Копії повідомлень відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на адресу позивача, в свою чергу, підтверджують пояснення позивача щодо вчинення відповідачем неодноразово домашнього насильства, за що він притягувався до адміністративної відповідальності, з винесенням термінових заборонних приписів (а.с. 15-16).\~\~\~\~ Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, згідно з ч.1 ст. 317 та ст. 391 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ст. 116 ЖК України законодавець закріпив, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. За встановлених обставин, зважаючи, що позивач має право користуватися та розпоряджатися квартирою на її розсуд, оскільки остання є її власністю відповідно до договору купівлі-продажу; відповідач не є членом сім`ї позивача, доказів свого законного перебування та користування даною квартирою не надав, порушує правила співжиття, що робить\~ неможливим для позивача з неповнолітніми дітьми\~ проживання з ним в одному будинку, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 908 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved