Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, який у встановленому законом порядку уточнив заявою від 30.03.2015р., та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 860,85 доларів США та 8 526,52 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 18.12.2006р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 11098011000 згідно якого відповідачу надано кредит на суму 41 000 доларів США на строк до 18.12.2027 року зі сплатою за користування кредитними коштами 11,3 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON], 18.12.2006р. укладено договір поруки № 77487, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. Банком виконано зобов'язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак останнім неналежним чином виконується обов'язок по його поверненню. Станом на 05.02.2015р. заборгованість за кредитним договором становить 38 860,85 доларів США, з яких 35 166,23 доларів США - кредитна заборгованість, 3 694,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 8 526,52 грн. Дану суму боргу просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку. При цьому, заборгованість за кредитним договором просить стягнути саме в іноземній валюті. В судовому засіданні представник позивача згідно належної довіреності від 12.01.2015р. позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте пояснив, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не взмозі належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт підписання нею договору поруки, проте отримані [PERSON] кошти використані виключно в його інтересах, а відтак, вважає, що не повинна відповідати за зобов'язанням позичальника. Просить в задоволенні позову в частині стягнення з неї заборгованості відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2006р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 11098011000 (а.с.4-14), згідно якого відповідачу надано кредит на суму 41 000 доларів США на строк до 18.12.2027 року зі сплатою за користування кредитними коштами 11,3 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON], 18.12.2006р. укладено договір поруки № 77487 (а.с.15-16), за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що банком виконано взяті на себе зобов'язання та передано відповідачу обумовлену договором суму коштів, чого відповідач [PERSON] не оспорює. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами зобов'язання за кредитним договором виконуються не належним чином, 07.11.2014р. останнім направлялась вимога щодо погашення заборгованості (а.с.44-45, 46-47), проте вона залишились проігнорованою, що також ними не оспорюється. Згідно розрахунку заборгованості, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахового у відповідності до умов договору (а.с.17-28), станом на 05.02.2015р. заборгованість за кредитним договором становить 38 860,85 доларів США, з яких 35 166,23 доларів США - кредитна заборгованість, 3 694,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 8 526,52 грн. Відповідно до ст. 554 ч.1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № [NUMBER] від 18.12.2006р., укладеного між банком і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором кредиту та враховуючи умови договору поруки, заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 860,85 доларів США, а також пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 8 526,52 грн. слід стягнути з відповідачів. При цьому, така заборгованість підлягає стягненню в валюті кредиту. Як зазначив ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-145цс14 від 24.09.2014р., у силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Оскільки представником позивача долучено до матеріалів справи копії відповідних ліцензій на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.66-75), перешкоди для стягнення заборгованості в іноземній валюті відсутні. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідачів.

Outcome: approved