Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 31163,25 доларів США, за кредитним договором №MKА0GА00000262 від 17 липня 2007 року, що за курсом 27,01 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 17 лютого 2016 року складає 841719,36 гривень. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 12625,79 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKА0GА00000262, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 доларів США на термін до 14 липня 2017 року та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач [PERSON] у порушення вимог кредитного договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 17 лютого 2016 року у неї виникла заборгованість у розмірі 31163,25 доларів США, що за курсом 27,01 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 17 лютого 2016 року складає 841719,36 гривень, які позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] та судовий збір по справі у розмірі 12625,79 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №MKА0GА00000262 від 17 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 10 000 доларів США на термін до 14 липня 2017 року та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.11-13). Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKА0GА00000262 від 17 липня 2007 року, станом на 17 лютого 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 31163,25 доларів США, з яких 9191,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 3432,32 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 541,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 16505,12 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 9,26 доларів США - штраф (фіксована частина), 1483,52 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.4-9). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. -2- У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. . За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Частинами 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а остання належним чином не виконала умови кредитного договору №MKА0GА00000262 від 17 липня 2007 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved