Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

\~\~ Позивач просить збільшити розмір аліментів на її утримання до 1500 грн щомісячно до закінчення навчання. Вимоги мотивуються тим, що вона на даний час є повнолітньою та продовжує навчання на третьому курсі Тернопільського національного педагогічного університету імені [PERSON], стипендії не отримує, її матір є пенсіонером і не має змоги повністю забезпечити її повноцінне навчання та утримання, в звязку з цим потребує більшої матеріальної допомоги від свого батька [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву згідно якої згідний на збільшення аліментів на утримання дочки, але в розмірі 1000 грн. щомісячно, справу просить розглядати у його відсутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України\~ визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 31.03.2017 року, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 02.03.2017 р., до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до довідки Болотнянської сільської ради Перемишлянського району Львівської області від 17.10.2018 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом із своєю матірю [PERSON] в с. Болотня Перемишлянського району Львівської області. Згідно довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені [PERSON], встановлено, що [PERSON] навчається на третьому курсі факультету фіології і журналістики Тернопільського національного педагогічного університету імені [PERSON] денної державної форми навчання, не отримує стипендію, термін навчання до 30.06.2020 року. Згідно довідки №642 від 08.11.2018 року, встановлено, що [PERSON] отримала пенсію за вислугу років в сумі 8 712 грн. за період часу з травня 2018 року по жовтень 2018 року. Довідкою про доходи, стверджено, що [PERSON] працює в ПП Автошлях, водієм транспортного засобу, загальна сума його доходу за період часу з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року становить 46 797,01 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved