Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 листопада 2010 року, [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 8500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач порушила умови договору, в результаті, чого виникла заборгованість, яка станом на 23 березня 2017 року становить 15169,80 гривень (1476,80 гривень заборгованість по тілу кредиту, 3950,65 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8543,79 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штрафу фіксована частина, 698,56 гривень штрафу відсоткова складова). В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити даний борг, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 224 цього ж Кодексу\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до\~ст. 169 ЦПК України\~винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 24 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 8500 гривень. Умовами даного договору передбачено написання заяви позичальником; роз'яснення позичальнику умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Згідно розрахунку заборгованість станом на 23 березня 2017 року становить 15169,80 гривень (1476,80 гривень заборгованість по тілу кредиту, 3950,65 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8543,79 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штрафу фіксована частина, 698,56 гривень штрафу відсоткова складова). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобозязання. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушила взяті на себе зобов'язання, завчасно не розрахувалася, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1600 гривень, підтвердженні платіжним дорученням, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved