Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Західінкомбанк» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца», [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 8377989 грн. 18 коп. та 814594,06 доларів США. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 21.05.2007 року між ТОВ «КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ТОВ «Бонанца» було укладено кредитний договір №2105/07-612 відповідно до якого банк надав товариству кредит у вигляді відкриття відкличної поновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних з терміном користування до 20.05.2012 року включно. В подальшому умови вказаного кредитного договору неодноразово змінювались, про що між сторонами укладались додаткові угоди, відповідно до останніх з яких, а саме від 23.01.2008 року розмір кредитної лінії збільшено до 1360000 доларів США та від 24.11.2008 року відсоткову ставку за користування кредитними коштами в гривні змінено з 17% річних з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць на 23% річних з нарахуванням індексу інфляції на попередній місяць. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] укладено договір поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та між банком і [PERSON] укладено договір поруки №2105/07-02 від 21.05.2007 року. Як вказує позивач, внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору ТОВ «Бонанца» за останнім утворилась заборгованість в розмірі 8377989 гривень 18 копійок та 814594,06 доларів США, в тому числі: непогашений кредит в сумі 2754300 гривень та 814594,06 доларів США, несплачені проценти по кредиту в сумі 2630406,56 гривень та 2473310,88 гривень, штраф від несплаченої суми заборгованості за відсотками в сумі 510371,74 гривні та несплачена сума за розрахунково-касове обслуговування в сумі 9600 гривень. Оскільки відповідачі в добровільному порядку відмовляються погашати вказану заборгованість, то банк змушений звернутись до суду з даним позовом. В свою чергу відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявили зустрічні позови, в яких просили визнати припиненою поруку за договорами поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та №2105/07-02 від 21.05.2007 року, посилаючись на положення ст. 559 ЦК України, якою встановлено, що порука припиняється після закінчення строку встановленого в договір поруки, а у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, [PERSON] та [PERSON] вказують, що в ПАТ «Західінкомбанк» виникло право заявити вимогу до поручителів з моменту настання граничного терміну виконання зобов'язання за кредитним договором, а саме з 20.05.2012 року, протягом наступних шести місяців, проте банк не скористався таким правом аж до подання позовної заяви до суду - 11.04.2013 року, а отже зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та №2105/07-02 від 21.05.2007 року слід визнати припиненими. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила про його задоволення. В задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] просила відмовити. Представники [PERSON] та [PERSON] проти вимог заперечували, зазначивши про пропуск банком строку позовної давності щодо вимог в частині стягнення відсотків в сумі 2058740 грн. 98 коп. за користування кредитом за період з січня 2009 року по квітень 2010 року, оскільки така сума лежить поза межами трирічного строку позовної давності, про що подали відповідну заяву (а.с. 201, 202). Також просили зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задовольнити та визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року і визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки №2105/07-2 від 21.05.2007 року. Відповідач ТОВ «Бонанца» в судове засідання не з'явилось, про розгляд справи повідомлене належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 21.05.2007 року між ТОВ «КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ТОВ «Бонанца» було укладено кредитний договір №2105/07-612 відповідно до якого банк надав товариству кредит у вигляді відкриття відкличної поновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних з терміном користування до 20.05.2012 року включно. В подальшому умови вказаного кредитного договору неодноразово змінювались, про що між сторонами укладались додаткові угоди, відповідно до останніх з яких, а саме від 23.01.2008 року розмір кредитної лінії збільшено до 1360000 доларів США та від 24.11.2008 року відсоткову ставку за користування кредитними коштами в гривні змінено з 17% річних з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць на 23% річних з нарахуванням індексу інфляції на попередній місяць. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] укладено договір поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та між банком і [PERSON] укладено договір поруки №2105/07-02 від 21.05.2007 року. Як вбачається з розрахунків заборгованості, поданих позивачем (а.с. 76-99), внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору ТОВ «Бонанца» за останнім утворилась заборгованість в розмірі 8377989 гривень 18 копійок та 814594,06 доларів США, в тому числі: непогашений кредит в сумі 2754300 гривень та 814594,06 доларів США, несплачені проценти по кредиту в сумі 2630406,56 гривень та 2473310,88 гривень, штраф від несплаченої суми заборгованості за відсотками в сумі 510371,74 гривні та несплачена сума за розрахунково-касове обслуговування в сумі 9600 гривень. В судовому засіданні представники [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти наявності заборгованості за кредитним договором, проте заперечували проти визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню, зазначивши про пропуск банком строку позовної давності щодо вимог в частині стягнення відсотків в сумі 2058740 грн. 98 коп. за користування кредитом за період з січня 2009 року по квітень 2010 року, оскільки така сума лежить поза межами трирічного строку позовної давності, про що подали відповідну заяву (а.с. 201, 202). Так, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредита) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Кредитний договір №2105/07-612, укладений 21.05.2007 року, передбачав графік повернення заборгованості, за якими нараховувались та сплачувались відсотки по договору. Як вбачається з матеріалів позову, позивач подав позовну заяву11.04.2013 року, тобто стягнення періодичних платежів за графіком, що передбачений кредитним договором, має бути обмежене трирічним терміном, а отже заперечення представників [PERSON] та [PERSON] щодо пропуску банком строку позовної давності щодо вимог в частині стягнення відсотків в сумі 2058740 грн. 98 коп. за користування кредитом за період з січня 2009 року по квітень 2010 року, оскільки така сума лежить поза межами трирічного строку позовної давності, є обґрунтованими. Таким чином, з урахуванням вказаного, суд визначає розмір заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача в сумі 6319248 гривень 20 копійок та 814594 доларів США 06 центів США заборгованості за кредитом. В свою чергу щодо поруки [PERSON] та [PERSON] відповідно до укладених ними договорів поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та №2105/07-02 від 21.05.2007 року, суд приходить до такого. Встановлено, що в ПАТ «Західінкомбанк» виникло право заявити вимогу до поручителів з моменту настання граничного терміну виконання зобов'язання за кредитним договором, а саме з 20.05.2012 року, протягом наступних шести місяців, проте позивачем не подано суду належних та достатніх доказів пред'явлення протягом вказаного часу вимог до поручителів. Так, в матеріалах справи містяться вимоги, що ніби-то направлялись банком на адресу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 151-154), проте відсутні докази фактичного направлення таких вимог і відповідно їх отримання адресатами. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договір поруки, а у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи те, що банк не скористався таким правом пред'явлення вимог до поручителів аж до подання позовної заяви до суду - 11.04.2013 року, то зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року та №2105/07-02 від 21.05.2007 року слід визнати припиненими. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 3 ст. 533 ЦК України визначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виходячи з викладеного, суд вважає правильним задовольнити зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца», про визнання договору поруки припиненим, та зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца», про визнання договору поруки припиненим, і відповідно визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки №2105/07-1 від 21.05.2007 року і визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки №2105/07-2 від 21.05.2007 року. В той же час позов ПАТ «Західінкомбанк» слід задовольнити частково та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» 6319248 гривень 20 копійок і 814594 доларів США 06 центів США заборгованості за кредитом. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. На підставі викладеного та

Outcome: partial