Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач просить суд розірвати договір про споживчий кредит (лінія) №33к9 за програмою «Селянський» від 04.05.2020 року та стягнути в солідарному порядку на його користь з відповідачів 102524 грн. 95 коп. боргу за даним договором та договором поруки №33к9 від 04.05.2020 року, а також стягнути в дольовому порядку з відповідачів на його користь сплачений судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором у відповідачів перед позивачем виникла згадана заборгованість. У строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзиви на позовну заяву не надіслали. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подали. Однак, відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить не стягувати вказану заборгованість з поручителів, тобто з інших відповідачів. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір споживчого кредиту та додаткові договори до нього, у відповідності до яких останній отримав від позивача кредит у сумі 77000 грн., строком до 04.05.2021 року, зі сплатою 0,1315 % за один календарний день, які щомісячно повинен був сплачувати позивачеві за користування цим кредитом відповідно до договору. На забезпечення виконання вказаного зобов`язання 04 травня 2020 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останні, як поручителі, в повному обсязі відповідають перед кредитором (позивачем) за порушення зобов`язань боржника. Станом на 22.01.2021 року і до теперішнього часу відповідач [PERSON] , як основний боржник не виконав вказаних зобов`язань та допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 102524 грн. 95 коп., що складається з суми основного кредиту - 77000,00 грн. та з суми відсотків за користування кредитом - 25524, 95 грн. Викладені факти підтверджуються договором про споживчий кредит (лінія) №33к9 за програмою «Селянський» від 04.05.2020, додатковими договорами від 05.05.2020, 06.05.2020, 07.05.2020 до вказаного договору споживчого кредиту, ордерами і не фіскальними чеками від 04.05.2020, 05.05.2020, 06.05.2020, 07.05.2020 про отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в загальній сумі 77000 грн., договором поруки №33к9 від 04.05.2020 року, а також розрахунком заборгованості (а.с. 9, 12-17, 18). Згідно пункту 2 вказаного договору споживчого кредиту кредитодавець має право звертатися до суду з вимогою щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, передбачених п. 1.5., дострокового розірвання договору, у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) невиконання або неналежне виконання позивальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.2. Договору; б) створення реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором; в) подання недостовірної інформації кредитодавцю при укладенні цього Договору. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦКУкраїни правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, наявність факту невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування цим кредитом, є підставою для повного задоволення позову. Також суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 4540,00 грн. (а.с. 1, 2). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved