Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором б/н від 22.08.2007 року в сумі 21465,46 грн. та судові витрати. Представник відповідача з позовом не погодився та зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності щодо вимог про повернення споживчого кредиту у три роки, тому позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2007 року позивач уклав з відповідачкою кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний договір був укладений у формі заяви-анкети позичальника, яка підписана відповідачкою, та Умов та правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною договору. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, даний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Також, згідно Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань по договору позичальник має сплачувати комісію та штрафи. При цьому, відповідно до п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що строк погашення кредиту - щомісячно за попередній місяць. Позивач виконав умови вказаного договору і надав відповідачу кредитні кошти за програмою картка «Універсальна». За розрахунком позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору, станом на 31.10.2013 року у неї утворилась заборгованість в сумі 21465,46 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 5604,09 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10888,53 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3474,48 грн., штрафу /фіксованої частини/ в сумі 500 грн., штрафу /процентної складової/ в сумі 998,36 грн.. З виписки по рахунку відповідно до договору б/н від 22.08.2007 року вбачається, що останній платіж по картці, при наявності заборгованості по кредиту, відповідач [PERSON] в сумі 450 грн. здійснила 28.08.2008 року. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526,611 ЦПК України зобов»язання має виконуватись належним чином, у строк та порядку, передбачених договором або законом, а в разі порушення зобов»язання настають передбачені договором або законом наслідки. В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно несумлінно виконувала свої зобов»язання за кредитним договором з позивачем, внаслідок чого у неї почала утворюватись заборгованість. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов»язання - це правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана вчинити на користь другої сторони певну дію, в даному випадку - сплатити гроші. Одним із видів порушення зобов»язання є прострочення - невиконання зобов»язання в обумовлений сторонами строк. При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору» так і «строк /термін/ виконання зобов»язання». Якщо у зобов»язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов. В даному випадку, враховуючи передбачені п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, доданих до договору з відповідачем, порядок та строки погашення кредиту - щомісячно за попередній місяць, а також те, що останній платіж по картці відповідач здійснила у серпні 2008 року, - суд вважає, що право банку на подання позову до відповідачки в зв»язку з порушенням нею свого зобов»язання за кредитним договором виникло у вересні 2008 року / у місяць, коли відповідач мала здійснити погашення кредиту за попередній місяць/, а позов до суду подано 27.11.2013 року, тобто зі спливом встановленого ст.257 ЦК України строку позовної давності у три роки. Крім того, відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитору забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. З боку позивача суду не надано обґрунтувань та доказів щодо поважності причини неподання цього позову до суду у встановлений трирічний строк з моменту, коли у банку виникло таке право. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 22.08.2007 року в сумі 21465,46 грн. та судових витрат задоволенню не підлягають в зв»язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed