Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач просить скасувати арешт, накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову послалася на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . Відносно нього було відкрито виконавче провадження №28300665 з виконання виконавчого листа №1-214 від 25.08.2011 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення на користь НДЕКЦУ при УМВСУ 281,40 грн. за проведення експертизи. 02.11.2011 року було накладено арешт на майно [PERSON] . Виконавче провадження знищено, тому арешт може бути скасовано на підставі рішення суду. У зв`язку із наявністю арешту вона не може реалізувати свої спадкові права. 23.06.2020 року представник Червоноградського міського ВДВС Західного МРЮ МЮ м.Львів подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що на виконанні у Червоноградському міському ВДВС ЗМУЮ (м.Львів) перебували виконавчі провадження: АСВП №28300665 щодо виконання виконавчого листа №1-214 від 25.08.2011 року про стягнення з [PERSON] 281,40 грн. на користь НДЕКЦ при УМВС за проведення експертиз; АСВП №30311751 щодо виконання виконавчого листа №1-340 від 23.11.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 34496,31 грн. заборгованості. Станом на 17.06.2020 року не надходили кошти в користь погашення заборгованості. 05.10.2020 року представник Шевченківський відділ ДВС РУЮ (м.Львів) надав пояснення про те, що на виконанні Червоноградського ВДВС перебували виконавчі провадження АСВП №28300665, 30311751, під час виконання яких накладено арешт на майно [PERSON] . Вказані виконавчі провадження було завершено, до Шевченківського відділу ДВС РУЮ (м.Львів) такі не надходили, на виконанні не перебували та не перебувають. При вирішенні спору покладається на думку суду. 10.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 20.07.2020 року залучено до участі у справі Шевченківський відділ ДВС РУЮ (м.Львів) як співвідповідача. 15.10.2020 року залучено до участі у справі як третью особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,Львівський НДЕКЦ МВС України. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Позивач подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник Червоноградського міського ВДВС Західного МРЮ МЮ м. Львів про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. Представник Шевченківського відділу ДВС РУЮ (м.Львів) подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору покладається на думку суду. Представник Львівського НДЕКЦ МВС України подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 05.08.2011 р. у справі № 1-214/11 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком два місяці. З-поміж іншого, суд також вирішив стягнути з [PERSON] у користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області 281,40 грн. витрат за експертизу. Квартира, що за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у рівних частках кожному, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення на квартиру від 07.08.1996 року. Згідно з копією ВП - спецрозділ від 26.02.2020 року на виконанні у Червоноградському МВДВС ГТУЮ у Львівській області з 08.09.2011 р. перебувало виконавче провадження АСВП №28300665 щодо виконання виконавчого листа № 1-214 від 25.08.2011 року про стягнення з [PERSON] 281,40 грн. на користь НДЕКЦ при УМВС за проведення експертиз. Як видно із вказаного вище документу, 02.11.2011 р. державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на майно боржника, а саме на його частку у квартирі за адресою [ADDRESS] . У свою чергу, 23.11.2011 р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до листів Червоноградського міського ВДВС Західного МРЮ МЮ м. Львів від 26.02.2020 р. № 5216/18/13-22/3162, від 09.07.2020 р. № 9077/10722, виконавче провадження АСВП № 28300665 не перебуває на виконання цього відділу ДВС, а 23.11.2011 р. було винесено постанову про направлення даного виконавчого провадження за належністю до Шевченківського відділу ДВС РУЮ. При цьому, з пояснень представника Шевченківський відділ ДВС РУЮ (м.Львів) видно, що на виконавчі провадження відносно [PERSON] було завершено, до Шевченківського відділу ДВС РУЮ (м.Львів) такі не надходили, на виконанні не перебували та не перебувають. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 р. по справі № 340/25/19 зазначила, що у випадку, коли підставою позову є наявність арешту, накладеного на невизначене майно спадкодавця, що перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав на нерухоме майно, то такий позов спрямований на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову (пп. 28-29). Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Згідно із ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи наведене, беручи до уваги недоведеність відповідачами перебування на виконанні відповідного виконавчого провадження, наявність вказаного арешту належного позивачу майна обмежує право власності останньої, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved