Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.12.2007 року відповідач [PERSON], 26.12.2007 року отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувалась погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 02.12.2014 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустила заборгованість в сумі 15822,56 (п'ятнадцяти тисяч восьмиста двадцяти двох) гривень 56 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3996,4 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6751,24 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 5074,92 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 550,28 грн. 03.12.2008 року Заставнівським районним судом Чернівецької області був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по вказаному кредитному договору в сумі 4816,98 гривень, тому заборгованість, яку позивач просить стягнути з останньої на його користь становить 12055,86 (дванадцять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 86 копійок. Відповідач неодноразово повідомлялась про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору нею виконані не були. У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» Бабічук А.С. не з'явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, не надала суду відомостей про причини неявки. З відповіді на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №11/15-вх від 05.01.2015 року (а.с. 25) видно, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача Бабічук А.С. суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до умов договору б/н від 26.12.2007 року відповідач [PERSON], 26.12.2007 року отримала кредит у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с.11). Також судом встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Вказані обставини вбачаються із заяви та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 11-17). Згаданими Умовами та Правилами передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобов'язань (а.с. 12-17). На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору, в результаті чого допустила заборгованість в розмірі 15822,56 (п'ятнадцяти тисяч восьмиста двадцяти двох) гривень 56 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3996,4 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6751,24 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 5074,92 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 550,28 грн. Від загальної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4816,98 гривень, яка була задоволена судовим наказом, виданим Заставнівським районним судом Чернівецької області 03.12.2008 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості за кредитом. Згідно п.17. ПП ВС України № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина першастатті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях599 - 601,604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей526,599 ЦК. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що наявність судового наказу від 03.12.2008 року по цивільній справі №2-н-300, яким стягнуто з відповідача [PERSON] борг в сумі 4816 (чотирьох тисяч восьмиста шістнадцяти) гривень 98 копійок не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другоюстатті 625 ЦК України. Таким чином, заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2007 року станом на 02.12.2014 року складає 12055,86 (дванадцять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 86 копійок. Вказані обставини підтверджуються судовим наказом та розрахунком заборгованості за договором б/н від 02.12.2014 року (а.с. 5-10). Статями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язку відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту заяви позичальника видно, що відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000,00 гривень на строк з 26.12.2007 року по 31.08.2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в Заяві та Умовах і Правилах надання банківських послуг строки. Своїм підписом відповідач [PERSON] також підтвердила ту обставину, що вона ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтвердила факт отримання нею повної інформації про умови кредитування в Приват Банку. Також вона висловила свою згоду з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 4-6 Умов передбачено права та обов'язки сторін. В судовому засіданні встановлено, що свої обов'язки Позичальник (Банк) виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов'язань, не погасила виниклу заборгованість. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотрималась умов передбачених договором. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 26.12.2007 року в розмірі 12055,86 (дванадцяти тисяч п'ятдесяти п'яти) гривень 86 копійок доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 243,60 (двохсот сорока трьох) гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved