Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач ПП «А.Т.Н.» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого відшкодування в порядку регресу та відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду міста Києва від 07 лютого 2018 року встановлено, що 08 травня 2015 року близько 17:30 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом «Рута22», д.н.з. [NUMBER], власником якого є ПП «А.Т.Н.», поблизу будинку № 38 по вул. Святошинській в м. Вишневе, проїхав регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Форд» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, вартість матеріальних збитків згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року склала 187 739,03 грн.. Вказаним рішенням суду з ПП «А.Т.Н.» стягнуто на користь власника пошкодженого автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] матеріальні збитки, завдані [PERSON], як працівником підприємства у розмірі 187 739,03 грн. матеріальної шкоди, 1 000 грн. вартості звіту, 600 грн. - послуги евакуатора, 720 грн. - послуги штраф-майданчика, що в цілому складає - 190 059,03 грн.. На виконання судового рішення ПП «А.Т.Н.» сплатив на користь [PERSON] 190 059,03 грн. шляхом безготівкової сплати двома платежами, що підтверджується платіжними дорученнями № 607 та № 654. Внаслідок вчиненої [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, керований ним транспортний засіб марки «Рута22», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту склала 60 252,04 грн., з яких 24 792 грн. - вартість виконаних робіт, 35 460,04 грн. - вартість використаних матеріалів, що підтверджується актами виконаних робіт № 72 та № 73 від 20.07.2015 року. Враховуючи викладене, позивач ПП «А.Т.Н.» просив стягнути з [PERSON] на користь ПП «А.Т.Н.» в порядку регресу матеріальну шкоду у розмірі 190 059,03 грн. та завдану матеріальну шкоду у розмірі 60 252,04 грн.. У судове засідання представник ПП «А.Т.Н.» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року о 17 год. 00 хв. у Київській області в м. Вишневе, на перехресті вулиць Святошинська і Жовтнева, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля [NUMBER], що належить ПП «А.Т.Н.» під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «Форд» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року позов у справі за позовом [PERSON] до ПП «А.Т.Н.», треті особи: [PERSON], ПП «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ПП «А.Т.Н.» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 187 769,03 грн., вартість звіту - 1 000 грн., послуги евакуатора - 600 грн., послуги штраф майданчика - 720 грн.. Стягнуто з ПП «А.Т.Н.» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 890,60 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року залишено без змін. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення позивач ПП «А.Т.Н.» сплатив на користь [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 190 059,03 грн. шляхом безготівкової сплати двома платежами, що підтверджується платіжними дорученнями № 607 від 11 квітня 2018 року та № 654 від 27 квітня 2018 року. Згідно Акта виконаних робіт № 73 від 20.07.2015 року, складеного ТОВ «Автосистеми» вартість використаних матеріалів при ремонті транспортного засобу марки «Рута22», д.н.з. [NUMBER] склала 35 460,04 грн.. Згідно Акта виконаних робіт № 72 від 20.07.2015 року, складеного ТОВ «Автосистеми» вартість виконаних робіт при ремонті транспортного засобу марки «Рута22», д.н.з. [NUMBER] склала 24 792,00 грн.. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 5 п. п. 6, 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що фізична особа чи юридична особа, яка відшкодувала, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 3 754,68 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved