Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на транспортний засіб LEXUSES 350, VIN: [NUMBER] , 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] та зняти арешт із вказаного автомобіля, що належить [PERSON] та був зареєстрований 16.12.2019 року за №27324682 на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54936013, виданий: 16.12.2019 Головним державним виконавцем Інгульського ВДВС м.Миколаїв Чмих Л.В. Стверджує, що вказаний автомобіль належить [PERSON] хоча і куплений під час шлюбу із відповідачем [PERSON] та не є спільною сумісною власністю, оскільки придбаний [PERSON] за кошти набутими за договором дарування на грошові кошти у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) рублів на праві приватної власності із цільовим призначенням: для придбання транспортного засобу. Наразі в Інгульському ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться зведене виконавче провадження №53555394 про стягнення з [PERSON] на користь кредиторів боргу на загальну суму 10304834,29 грн., державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на 1/2 частину спірного транспортного засобу, а оскільки [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні в рамках якого накладено арешт на спірний транспортний засіб та враховуючи, що зазначене майно не є спільною сумісною власністю подружжя, позивач вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» надав клопотання відповідно до якого просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи зазначене, з метою недопущення порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також враховуючи те що визнання позову відповідачем суперечить закону, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про визнання позову, тому при винесенні рішення по справі її не бере до уваги. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 30 серпня 2016 року про що складено відповідний актовий запис №1550. За час шлюбу позивач [PERSON] було придбано транспортний засіб LEXUS ES 350, VIN: [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , право власності на який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] зареєстровано 30.07.2019 року за [PERSON] . Позивач стверджує, що спірний автомобіль було придбано за кошти набутими нею за договором дарування грошових коштів від 15.09.2018 року у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) рублів для придбання транспортного засобу. За яким вказані кошти мати [PERSON] , яка на момент укладення договору була громадянкою Республіки Молдова та мала посвідку на проживання на території Російської Федерації в м. Калінінград та Договір був укладений на території Російської Федерації та згідно законодавства цієї країни його нотаріальне посвідчення не передбачено, передала у власність доньці [PERSON] , що підтверджується також атом прийому-передачі грошових коштів від 15.09.2018 року. В Інгульському ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває зведене виконавче провадження №53555394 про стягнення з [PERSON] на користь кредиторів боргу на загальну суму 10304834,29 грн. Згідно ухвали Ленінського районного суду м.Миколаєва по справі №1416/6812/12 у провадженні №6/489/56/20 від 06.05.2020 року, яка набрала законної сили 21.07.2020 року, визначено частку [PERSON] у спільному майні, а саме транспортних засобах Lexus ES350 3456, 2013 р.в., кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , та ВАЗ 2101 1198, 1976 р.в., кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , які зареєстровані за [PERSON] , в розмірі 1/2. Згідно з витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.02.2020 державним виконавцем Інгульського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області на підставі постанови про арешт майна боржника від 16.12.2019 року арештовано рухоме майно, а саме автомобіль легковий LEXUS ES 350, VIN: [NUMBER] , державний номер [NUMBER] та автомобіль легковий ВАЗ 2101 1198, 1976 р.в., кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] із зазначенням на 1/2 частки вказаних транспортних засобів. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Враховуючи, що доводам позивача про те, що спірний транспортний засіб був придбаний нею за особисті кошти і є її особистою приватною власністю, було надано оцінку Ленінським районним судом м.Миколаєва у провадженні №6/489/56/20, а саме що майно є спільною сумісною власністю, і за результатами судового розгляду в порядку ст.443 ЦПК України подання державного виконавця визначено частку [PERSON] у спільному з [PERSON] майні, тобто з дня набрання судовим рішенням законної сили транспортний засіб належить вказаним особам на праві спільної часткової власності, підстави для визнання його власністю тільки позивача відсутні, оскільки це буде порушенням принципу обов`язковості судового рішення, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи, що судом вже визначена частка відповідача [PERSON] у спільній сумісній власності у розмірі 1/2 на спірний автомобіль і саме на цю частку в межах виконавчого провадження накладено арешт, доказів арешту належної [PERSON] частки майна суду не надано і вимоги позивача про зняття арешту із автомобіля є похідними від вимог про визнання права особистою приватної власності на автомобіль, то у задоволенні позову в частині зняття арешту також слід відмовити.

Outcome: dismissed