Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 у розмірі 1445692,24 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № 014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року [PERSON] надані грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США строком до 26 вересня 2022 року. Відповідно до п.1.2.1 кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов»язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Взяті на себе зобов'язання по договору Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором відповідач станом на 28.03.2014 р. має заборгованість, яка складається з наступного: 38888,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 421951,26 грн. - заборгованість за кредитом; 28499,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 309228,42 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 714512,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Подав заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що припинив сплачувати кошти за кредитним договором 15.08.2009 року. Банк не скористався своїм правом стягнути з нього заборгованість в межах строку, встановленому ст. 257 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року [PERSON] надані грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США строком до 26 вересня 2022 року. Відповідно до п.1.2.1 кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов»язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Взяті на себе зобов'язання по договору Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором відповідач станом на 28.03.2014 р. має заборгованість, яка складається з наступного: 38888,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 421951,26 грн. - заборгованість за кредитом; 28499,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 309228,42 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 714512,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Відповідно до ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сума основного боргу станом на 26.03.2007 р. складала в еквіваленті 421951,26 грн., в той же час сума пені складає 714512,56 грн., що значно перевищує розмір збитків. З огляду на вищевикладене та з урахуванням обставин справи, суд, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені до суми основного боргу - 421951,26 грн. Таким чином стягненню підлягає 1153130,94 грн., з яких: 38888,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 421951,26 грн. - заборгованість за кредитом; 28499,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 309228,42 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 421951,26 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Посилання відповідача на те, що позивач пропустив строк позовної давності, не відповідає обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що термін погашення кредиту визначено - до 26.03.2022 року, при цьому позов подано до суду 11.04.2014 року. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-116цс13 від 6 листопада 2013 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України. З позовом до суду позивач звернувся 11.04.2014 року, тобто в межах строку позовної давності, визначеного сторонами. Крім цього Банком відповідачу нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в сумі 714512,56 грн. станом на 28.03.2013 р. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідач заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені. Однак, суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути пеню в межах річного строку звернення до суду, а саме з 28.03.2013 року по 28.03.2014 року (а.с.15). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial