Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно кредитного договору від 23.04.2007 року відповідачу надано кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 31.08.2014 року загальна сума заборгованості становить 6679 грн. 39 коп. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31.08.2014 року в сумі 6679 грн. 39 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачем [PERSON] 30.10.2014 року було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просила відмовити, оскільки за вказаним кредитним договором з неї уже судовим наказом стягувалась заборгованість у розмірі 1731 грн. 72 коп., а тому подальше стягнення за вказаним договором повинне проводитись лише державними виконавцями. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно поданої 27.11.2014 року заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовну вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту у розмірі 1600 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки (а.с. 11-17). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 31.08.2014 року становить 8411 грн. 11 коп. (а.с. 7-10), в тому числі заборгованість за кредитом - 1 560 грн. 87 коп., заборгованість за відсотками - 3310 грн. 85 коп., комісія - 2746 грн. 00 коп. та заборгованість по судовим штрафам - 794 грн. 26 коп. Згідно судового наказу від 01.04.2008 року № 2-н-81/08 з відповідача на користь позивача стягнуто 1731 грн. 72 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved