Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 05 січня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язань за кредитним договором так як не надавала своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими передбаченими умовами договору витратами, у зв'язку з чим станом на 23 грудня 2013 року за нею перед позивачем, з урахуванням суми заборгованості в сумі 3217,69 грн., яка була раніше стягнута з відповідача відповідно до судового наказу виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 14 листопада 2008 року, наявна заборгованість в сумі 18190,73 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18190,73 грн. та судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні представник за довіреністю позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Зайченко К.С. підтримала заявлені позивачем вимоги та просила їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві, при цьому зазначила, що судове рішення - судовий наказ виданий 14 листопада 2008 року є невиконаним до теперішнього часу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем посилаючись на їх необґрунтованість, просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності та у зв'язку з чим відмовити у їх задоволенні у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 05 січня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язань за кредитним договором так як не надавала своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими передбаченими умовами договору витратами. У зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк», в порядку наказного провадження, подало до суду заяву про видачу судового наказу на стягнення з [PERSON] заборгованості за зазначеним кредитним договором. 14 листопада 2008 року, за даною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», Комсомольським районним судом м. Херсона було видано судовий наказ, згідно якого з боржника [PERSON] на користь заявника ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором в загальній сумі 3217,69 грн., з якої 2603,97 грн. сума відшкодування заборгованості за кредитом, а 613,72 грн. сума відшкодування заборгованості по процентам за користування кредитом. Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг, які в свою чергу разом із заявою відповідача до позивача та Правилами користування платіжною картою складають кредитний договір укладений між сторонами 05 січня 2008 року, встановлено строк дії цього договору на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна з сторін на проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, останній автоматично лонгується на той же строк. Однак, про факт невиконання відповідачем [PERSON] умов даного договору позивачеві ПАТ КБ «ПриватБанк» було відомо ще з 2008 року, оскільки саме у зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано до суду заяву про видачу судового наказу на стягнення з [PERSON] заборгованості за зазначеним кредитним договором, за якою в свою чергу судом 14 листопада 2008 року було видано відповідний судовий наказ. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В свою чергу ст. 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Така заява була зроблена відповідачем [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 08 травня 2014 року. Позовна вимога позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05 січня 2008 року у сумі 18190,73 грн., з якої 9660,31 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 7188 грн. сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), а 842,42 грн. штраф (процентна складова) була подана до суду 21 січня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Представником позивача в судовому засіданні було вказано, що судовий наказ виданий 14 листопада 2008 року є невиконаним до теперішнього часу, але таке посилання не є тією поважною причиною, за якої строк позовної давності може бути поновлений, а заява про поновлення цього строку в свою чергу позивачем не була подана до суду. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовна вимога пред'явлена позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої на його користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 січня 2008 року у сумі 18190,73 грн., тобто з пропуском строку позовної давності, задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском позовної давності.

Outcome: dismissed