Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про виселення та усунення перешкод у користуванні спадковим майном. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 червня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно померлої, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Центральна в селі Гостролуччя, Баришівського району, Київської області. При житті [PERSON] 08 лютого 2010 року склала заповіт на все своє майна на [PERSON], жителя [INFO]. Заповіт посвідчений секретарем Гостролуцької сільської ради [PERSON] та зареєстровано в книзі запису нотаріальних дій за №9. Дублікат заповіту виданий іншим секретарем Гостролуцької сільської ради [PERSON]. У спадковому будинку поселився та проживає [PERSON], який не зареєстрований за даною адресою та не може претендувати на спадкове майно, як спадкоємець в порядку ст.1264 ЦК України. Нині покійна [PERSON] приютила [PERSON] у своєму будинку за три роки до своєї смерті в 2014 році, так як йому не було де жити. При цьому створювати сім,ю [PERSON] з [PERSON] не збиралася. [PERSON] в зв,язку з вищенаведеним не має права проживати в даному будинку та користуватись майном спадкоємця, однак він це робить та добровільно виселятися з будинку відмовляється і продовжує в ньому мешкати, не сплачуючи платежів за комунальні послуги та не доглядає підсобне господарство, яке залишилось після смерті покійної. Окрім того, незаконно проживаючи в спадковому будинку [PERSON] та користуючись його спадковим майном [PERSON] створює позивачу, як єдиному спадкоємцю за заповітом перешкоди у виконанні прав та обов,язків, які перейшли до нього від спадкодавця, в тому числі і по збереженню спадкового майна. Позивач вважає, що [PERSON] підлягає виселенню в порядку ст. 116 ЖК України. Так, як [PERSON] не є спадкоємцем майна померлої [PERSON], то позивач вважає, що згідно до ст. 49 ЦК України припинено можливість [PERSON] бути суб,єктом цивільних прав та обов,язків, то всі домовленості між нею та іншими фізичними особами і юридичними особами, в тому числі і з [PERSON], припинили свою дію. Однак незважаючи на це, після смерті [PERSON], право власності якої припинилось згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, [PERSON] проживає в будинку. І вже поселився не і власність покійною а у спадкове майно [PERSON], який згідно листа Баришівської державної нотаріальної контори від 13.06.2017 року №989/02-14 є єдиним спадкоємцем майна [PERSON]. який підтвердив факт прийняття ним спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України. Позивач вважає, що відповідач у справі [PERSON] чинить йому перешкоди в доступі та користування спадковим майном і просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив суду, що померла [PERSON] являлась тіткою його матері. 19 серпня 2013 року у [PERSON] був день народження, де їй виповнилося 75 років. [PERSON] тоді приїхав до неї на день народження з Чернігівщини і [PERSON] сказала, що йому немає де жити [PERSON] їздив по два рази на рік на курорти, їздив в село Заворичі, Броварського району за місцем своєї реєстрації отримувати пенсію. [PERSON] говорила позивачу, що вона з [PERSON] спільний бюджет не вела, гроші на сплату комунальних послуг він їй не давав і сам не платив і останній рік перед смертю вона хотіла його вигнати. Скільки позивач памятає, нині покійна [PERSON] завжди тримала в господарстві корови та доглядала їх і він з мамою її відвідували та допомагали. [PERSON] не вміє доїти корову, а тому після того, як [PERSON] захворіла, то цю роботу виконувала мати позивача. До дня народження [PERSON] до її 75 років, вони ніколи в її домоволодінні [PERSON] не бачили, і як вона з ним познайомилась, позивач не знає. На даний час [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], яка розпорядилась при житті своїм майном на його користь ще в 2010 році. Заповіт на майно на його імя завжди знаходився в будинку власниці і він із своєю матірю про це знав. Позивач хоче потрапити в спадковий будинок по вул. Центральній, 44 в селі Гостролуччя щоб в БТІ оформити відповідні документи, але [PERSON] його туди не допускає, тримає на замку вхідні двері від будинку. В звязку з цим він звертався в Гостролуцьку сільську раду по питанню перешкод щодо доступу до спадкового майна, які чинить відповідач. Приїздив дільничий офіцер поліції, але [PERSON] нікого не слухає, окрім зацікавлених у цьому осіб. [PERSON] 14.06.2017 року з депутатом сільської ради та свідками пішли описувати майно покійної, але в процесі цієї роботи [PERSON] закрив на ключ будинок і вважає себе господарем домоволодіння. Просить суд задовольнити його позовні вимоги та виселити [PERSON] з будинку, зобовязавши його не чинити перешкод позивачу в користуванні будинком. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов повністю та пояснив суду, що 6.06.2017 року померла [PERSON]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього майна померлої, в тому числі і будинку з погосподарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський р-н. с. Гостролуччя, вул.Центральна,44.В даному будинку поселився [PERSON] , який не зареєстрований за даною адресою, та який не може претендувати на спадкове майно. [PERSON] зазначає, що ця обставина підтверджується копіями документів, які долучені до позовної заяви. [PERSON] вважає, що після смерті [PERSON], право власності якої припинилось згідно ст. 346 ч.1. п.11 ЦК України: «право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника» поселився [PERSON],вже не у власність покійної [PERSON] з якою в нього були певні домовленості, а у спадкове майно [PERSON], який згідно листа № 989/02-14 від 13.06.2017 року нотаріуса [PERSON], є єдиним спадкоємцем [PERSON], та який підтвердив факт прийняття спадщини згідно ст. 1269 ЦК України.[PERSON]М не визнаний і в подальшому не може бути визнаний спадкоємцем згідно ст. 1264 ЦК України, так як «у четверту чергу, право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш, як п'ять років до часу відкриття спадщини», а як вбачається з матеріалів справи - він проживав із спадкодавцем близько 3,5 роки. [PERSON] не допускає [PERSON] до його спадкового майна, за охорону якого [PERSON] не несе ніякої відповідальності, бо є сторонньою людиною до даного спадкового майна, що підтверджується копією акту опису спадкового майна від 14 червня 2017 року, від підпису в якому останній відмовився. Окрім цього, незаконно проживаючи в спадковому будинку [PERSON] та користуючись його спадковим майном гр. [PERSON] створює йому, як єдиному спадкоємцю за заповітом перешкоди у виконанні прав та обов'язків, які перейшли до нього від спадкодавця, в тому числі і по збереженню спадкового майна. [PERSON] вважає, що [PERSON] підлягає виселенню з будинку по вул. Центральна,44 в селі Гостролуччя, Баришівського району, Київської області тане чинити перешкоди [PERSON] у користуванні спадковим майном за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06 червня 2017 року, яке знаходиться за вище вказаною адресою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти заявленого до нього позову та пояснив суду, що у нього є товариш [PERSON], якому 86 років, і який порекомендував йому поїхати в село Гостролуччя Баришівського району та познайомитись з бабкою, так як сам проживав в цьому ж селі з бабкою на ім,я [PERSON], яка була подругою [PERSON] В селі Заворичі, Броварського району у відповідача на праві власності знаходиться 1/2 частина житлового будинку, який він розділив з колишньою своєю дружиною. У його частині будинку на даний час ніхто не проживає, а у іншій частині проживають онуки його колишньої дружини, так як спільних дітей у них не було. У [PERSON] до нього проживав інший чоловік - [PERSON], який помер в 2004 році, а в судовому засіданні знаходиться [PERSON] онук [PERSON], якого [PERSON] попросив бути його представником. До [PERSON] знайомитись він приїхав азом з [PERSON] 13.08.2011 року та заночували у неї. [PERSON] приходили до [PERSON] та допомагали їй, так як зі слів останньої були її родичами. У відповідача три міжпозвонкові грижі і він весною та восени лягав у лікарню по місцю реєстрації, їздив також лікуватись в санаторії. Також їздив в село Заворичі, Броварського району по пенсію. За заповіт на [PERSON] він майже нічого не знав. 05.06.2017 року про смерть [PERSON] його повідомила [PERSON], а з часом сказала, що вони порадились у своїй сім,ї і вирішили, щоб він був сторожем у будинку. [PERSON] народився 03.08.1939 року та має вік 78 років. [PERSON] не прописувала у своєму будинку, як попереднього діда, так і відповідача. Коли [PERSON] виповнилося 75 років, то там були присутні [PERSON] та її чоловік. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявленого позову та пояснила суду, що її доверитель вселився в будинок № 44 по вул. Центральна в селі Гостролуччя, Баришівського району за згодою [PERSON] В своїх довільних поясненнях [PERSON] зазначила, що [PERSON] проживав в будинку з нині покійною [PERSON] на протязі 3-х років. Пенсію [PERSON] отримує в Броварському районі. Вона також вважає, що немає жодного доказу у вчиненні [PERSON] спадкоємцю [PERSON] перешкод у користуванні спірним майном. Від заявленого нею клопотання про зупинення провадження у справі відмовляється та погодилась на закінчення розгляду справи. Представник відповідача[PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову та пояснив, що він не бачив щоб [PERSON] чинив [PERSON] перешкоди в користуванні спадковим майно, тим більше що воно ще йому не належить. В спірному будинку [PERSON] не зареєстрований, однак проживає в ньому та користується спадковим майном. Він зареєстрований в своєму будинку в селі Заворичі, Броварського району, Київської області. У позивача [PERSON] ключів від будинку та господарських будівель по вул. Центральна, 44 в селі Гостролуччя, Баришівського району немає. Свідок по справі [PERSON] пояснила суду, що проживає в [INFO] з 1988 року. Знає позивача [PERSON], так як її будинок знаходиться через чотири будинки від будинку [PERSON] Вона два рази на тиждень заходила до будинку [PERSON] по молоко. Вперше побачила [PERSON] у будинку [PERSON] у лютому 2014 року, теж коли брала молоко, де на дивані сидів якийсь дід, наче, як гість і [PERSON] їй сказала, що прийняла діда з жалю до нього. В 2013 році розмови про діда взагалі не велись і він там не проживав, а появився зі слів односельчан вперше восени 2013 року. Свідок [PERSON] пояснила суду, що теж проживає в [INFO], через два будинки від домоволодіння [PERSON]. [PERSON] була одинокою жінкою. Раніше у неї був чоловік, але помер. Потім жив у неї інший чоловік з смт. Баришівка. Дітей у неї не було, все робила сама. [PERSON] появився у [PERSON] в кінці 2013 року. [PERSON] скаржилася свідку на те, що він її постійно ображав, обзивав, а вона плакала, жалілася свідку на діда. Вона декілька разів виганяла його із свого будинку. [PERSON] говорила, що у неї є людина [PERSON], на якого вона склала заповіт і про це знало все село. Свідку не відомі такі обставини, щоб [PERSON] знищувала заповіт. Останній тиждень перед смертю вона теж плакала. Ті молоді люди, що проживають в [INFO] та разом з [PERSON] на щось претендують, не були у [PERSON] на протязі останніх 10 років, не являються їй родичами, і що вони зараз роблять в суді, свідок не розуміє. [PERSON] в цьому році приймала участь у складанні акту опису майна в домогосподарстві по вул. Центральна, 40, що належало покійній [PERSON] Бачила, як вів себе [PERSON], не впустив навіть до будинку. Непотрібно вірити тому, що [PERSON] появився в будинку [PERSON] в 2011 році. У [PERSON] були гроші на поховання, але їх не стало. Похованням її займалася родина [PERSON]. [PERSON] її не хоронив. Свідок [PERSON], яка теж проживає в [INFO], пояснила суду, що з [PERSON] вона проживала по сусідству. Перший чоловік у неї помер і вона прийняла другого, а коли помер і 2-й чоловік то його діти перестали приїздити до неї. Де взявся 3-й чоловік свідок не знає. Всьому селу було відомо, що [PERSON] склала заповіт на [PERSON]. Сім,я [PERSON] їй постійно допомагала. Останній дід до [PERSON] прийшов восени 2013 року, а не в 2011 році. [PERSON] говорить неправду. Цей дід обзивав свідка, так як вона не могла мовчати йому. [PERSON] говорила [PERSON] про те, навіщо він їй здався, а вона їй відповіла, що їй самій скучно. Сім,я [PERSON] їй постійно допомагала по господарству. У [PERSON] завжди були гроші, так як свідок їх у неї позичала. Дід їздив по курортах, а ще [PERSON] виганяла його із свого будинку.Похоронами її займалася родина [PERSON]. [PERSON] її не хоронив. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представників відповідача, свідків по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. Встановлені судом обставини підтверджуються : -ксерокопією паспорта позивача [PERSON], серія СМ №525028, виданого 07.05.2003 року ; - ксерокопією паспорта відповідача [PERSON], серія СМ №144893, виданого 24.11.1999 року ; -ксерокопією дублікату заповіту, складеного 08.02.2010 року [PERSON], яка житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в селі Гостролуччя по вул. Леніна, 44 та взагалі все майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла у власність [PERSON]; -ксерокопією свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 15.03.1988 року, відповідно до якого [PERSON] була власником нині спадкового домоволодіння в с. Гостролуччя, Баришівського району, Київської області; -актом опису спадкового майна від 14.06.2017 року в селі Гостролуччя по вул. Центральна, 44, Баришівського району, Київської області; -випискою з погосподарської книги №2 Гостролуцької сільської ради запис №94, де право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Гостролуччя, вул. Леніна, 44, Баришівського ройону, Київської області зареєстровано за [PERSON], [INFO], померлою 06.06.2017 року, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом; -ксерокопією спадкової справи №193/2017 до майна померлої 06.06.2017 року [PERSON]; (а.с.67); -ксерокопією довідки Гостролуцької сільської ради, Баришівського району №482 від 06.07.2017 року, про те що в житловому будинку в селі Гостролуччя по вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 44 [PERSON] була зареєстрована одна з серпня 1987 року по червень 2017 року ( а.с.32); -ксерокопією довідки Гостролуцької сільської ради, Баришівського району №481 від 06.07.2017 року, про те що в житловому будинку в селі Гостролуччя по вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 44 [PERSON] не зареєстрований; -іншими матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сім'ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] шлюбні відносини були відсутні, він не відноситься до якої черги родичів померлої, є для неї зовсім чужою людиною. Із пояснень позивача, представника позивача, свідків вбачається, що [PERSON] з [PERSON] спільного бюджету не вели, що свідчить про відсутність намірів у [PERSON] створити з [PERSON] сім,ю. Як зазначили всі учасники розгляду справи окрім [PERSON], останній знаходився в її домоволодінні 3-3.5 роки. Але [PERSON] стверджує, що більше п,яти років, однак такі його пояснення суд піддає сумніву так, як вони спростовуються поясненнями учасників судового розгляду, довідками Гостролуцької сільської ради. Суд вважає, що [PERSON] вступив у спадкові права на майно померлої [PERSON], однак не отримав правоустанавлюючі документи на спадкове майно та на даний час не є власником цього спадкового майна, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині виселення [PERSON] з будинку. Щодо перешкод, які чинить [PERSON] позивачу у користуванні спадковим майном, то дане питання є слушним, так як дійсно є підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Позивач та свідки стверджують, що [PERSON] дійсно чинить перешкоди [PERSON] в доступі до спадкового майна, в користуванні майном, його збереженням. Дану обставину підтвердив в судовому засіданні і представник відповідача [PERSON], який повідомив суд, що у [PERSON] дійсно немає ключів від будинку. Навіть під час опису спадкового майна [PERSON] закрив вхідні двері будинку на ключ і не допустив в будинок спадкоємця [PERSON] Як зазначає [PERSON], відповідач навіть тримає на замках двері всіх господарських приміщень домоволодіння, а його звернення до Гостролуцької сільської ради та до дільничого офіцера поліції, не дали позитивних результатів. У статті 116 ЖК України зазначено, що виселення без надання іншого жилого приміщення можливо у випадках: 1) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає; 2) використання житла наймачем або особами, за дії яких він відповідає, не за призначенням; 3) систематичного порушення наймачем або особами, за дії яких він відповідає,прав та інтересів сусідів; 4) незаконного зайняття житлового приміщення. Суд вважає, що [PERSON], як відповідач у справі чинить позивачу перешкоди у користуванні спадковим майном та не допускає його до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Конституції України, Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Частина 3 ст. 47 Конституції України вказує на те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати для власного проживання, проживання членів своєї сім,ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 150 ЖК України вказує на те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати дарувати, заповідати здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Стаття 155 ЖК України передбачає, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків установлених законодавством. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1233 Заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтями 1283, 1284, 1285, ЦК України передбачена охорона спадкового майна а управління спадщиною. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, враховуючи всі обставини справи суд вважає, що заявлений позов є обгрунтованим і за таких обставин підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial