Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №PLR9CC9ELS0028 від 16 березня 2011 року в сумі 17 676 грн. 71 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №PLR9CC9ELS0028, за умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 12 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Позивач зазначає, що відповідач, [PERSON], в порушення умов договору свої зобовязання не виконав належним чином, у звязку із чим станом на 08 грудня 2016 року він має заборгованість в розмірі 17 676 грн. 71 коп. Представник позивача, ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 16 березня 2011 року шляхом підписання відповідачем заяви разом із Умовами та правилами надання банківських послуг в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLR9CC9ELS0028, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 12 000 грн. 00 коп. на строк 36 місяців з 16 березня 2011 року по 10 березня 2014 року на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 120 грн. 00 коп., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 240 грн. 00 коп. Відповідно до підписаної заяви, [PERSON]. підтвердив, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним і банком договір. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється з 5 по 10 число кожного місяця. Для виконання зобовязань банк відкрив позичальнику рахунок 29097061382802 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та іншим платежам. Згідно із умовами пунктів 2.4.2.2.2, 2.4.2.2.3 кредитного договору, позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту в порядку та в строки, обумовлені в заяві; виплатити відсотки за користування кредитом у відповідності із заявою та пунктом 2.4.3.1. даних Умов і Тарифів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконав належним чином свої зобовязання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 08 грудня 2016 року становить 17 676 грн. 71 коп., що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 599 грн. 34 коп., заборгованості по відсоткам розмірі 0 грн. 05 коп., заборгованості по комісії в розмірі 480 грн. 00 коп., пені в розмірі 15\~279 грн. 38 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (відсоткова складова) в розмірі 817 грн. 94 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 600 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved