Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16397,76 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначається, що 24 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11284309000. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 107100,00 грн., а позичальник зобов'язалася повернути отриманий кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2015 року, та сплатити проценти за користування коштами із розрахунку 13% річних. Позичальник належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконував в результаті чого станом на 27.01.2015 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 16397,76 грн. Відповідачу надсилалася вимога про належне виконання зобов'язань за кредитним договором, проте така вимога виконана позичальником не була. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11284309000, за умовами якого [PERSON] отримав в позивача кредит в сумі 107100,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит у повному обсязі не пізніше 23 січня 2015 року, та сплатити проценти за користування коштами із розрахунку 13% річних (п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.3.4 кредитного договору). Позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував в результаті чого станом на 27.01.2015 року утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: 14887,26 грн. - кредитна заборгованість, 1510,50 грн. - заборгованість по процентам, 1845,09 грн. - пеня за прострочення сплати за кредитом; 41,09 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Загальний розмір боргу 18283,94 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. 30.10.2014 року позивачем на адресу відповідача надсилалася письмова вимога щодо належного і повного виконання зобов'язання, проте така вимога залишилася без виконання відповідачем. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved