Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Країна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.01.2016 року Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/8109/15-ц позов ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] 235 653,17 грн. матеріальної шкоди та 2 356,54 грн. судового збору. На виконання даного рішення суду було видано 01.03.2016 року виконавчий лист. 14.04.2016 року постановою державного виконавця ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 50833928 про стягнення з [PERSON] на користь ПА «СК «Країна» заборгованості в розмірі 235 653,17 грн. матеріальної шкоди та 2 356,54 грн. судового збору. Рішення суду відповідачем не виконується, вжиті заходи примусового виконання рішення суду не принесли жодних результатів, а тому позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні втрати відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою суду від 15.11.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача, в якому він просить суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час і місце судового засідання судом повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2016 року позов ПАТ «СК «Країна» до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Присуджено до стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «СК «Країна» кошти у розмірі 235 653,17 грн. та судового збору у сумі 2 356,54 грн. На виконання вказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Києва 01.03.2016 року було видано виконавчий лист № 2-209/15р. (754/8109/15). 14.04.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Маковей Е.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50833928 про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] на користь позивача на підставі виконавчого листа у справі № 2-209/15. Як вказує позивач у своєму позові, що й не суперечить матеріалам справи, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду - 06.11.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2016 року в справі №754/8109/15-ц не виконано, заборгованість позивачу не сплачено. Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати здійснюються з 06.11.2016 року по 06.11.2019 року. Сукупний розмір індексу інфляції за вказаний період становить 66 166,70 грн. Сукупний розмір 3% річних становить 21 420, 87 грн. Розрахунок позивача є правильним, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства. Слід зазначити, що наявність судового рішення про задоволення вимог стягувача, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Приймаючи до уваги, що позивачем надано суду належні і достатні докази в обґрунтування позовних вимог, а відповідачем не спростовано доводи позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що боржником порушено грошове зобов`язання, прострочено його виконання, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню від простроченої суми заборгованості в розмірі 238 009,71 грн. за період з 06.11.2016 року по 06.11.2019 року: три проценти річних в сумі 21 420, 87 грн.; інфляційні втрати в сумі 66 166,70 грн. Позиція суду підтверджується практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2019 у справі № 201/7148/16-ц, у постанові від 11.12.2019 № 524/9633/14-ц, у постанові від 29.08.2018 № 212/8423/15-ц, Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 4.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved