Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті відсотків за кредитним договором за період з 02.04.2013 по 02.04.2018 у розмірі 21522 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного з відповідачем договору від 20 вересня 2006 року надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 3275,8 грн. Вставнолено термін повернення кредиту 19.09.2008, заборгованість погашається щомісячно, сума платежу 237,62 грн. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,03% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. За доводами позивача у договорі датою 19.09.2008 визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умови відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором та припинення зобовязань в цілому. Отримані відповідачем у кредит кошти до теперішнього часу не повернуті банку, договір не розірваний та не припинений, тому відповідно до ст. 599, 651, 654 ЦК України відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості. Також позивач посилається на п.5.5 Умов надання споживчого кредиту про збільшення строку позовної давності до 5 років. Також банк наводить розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості, яка є предметом позову, складається із заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 02.04.2013 по 02.04.2018 за формулою: сума простроченої заборгованості по кредиту*розмір ставки відсотків в день*кількість днів прострочення/100. Таким чином розрахунок заборгованості є таким: 3275,80 грн.*36%*1825/100=21522,01 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не зявився, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву, заперечень проти позову, інших заяв чи клопотань, зокрема і щодо щодо застосування строку позовної давності до суду не подав, про причину неявки суд не повідомив. За відсутності заперечень позивача суд у засіданні 4 вересня 2018 року, враховуючи зазначені вище обставини, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між ПАТ КБ Приватбанк і [PERSON] 20 вересня 2006 року укладено кредитний договір у формі заяви, яка за змістом є договором кредиту та підписана позичальником та уповноваженими особами кредитора. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит у сумі 3275,80 грн. строком на 24 місяці з 20.09.2006 по 19.09.2008 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 63.88 грн та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 297,8 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам Розстрочка Стандарт строки. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється у такому порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 237,62 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Договір (заява) місить розписку [PERSON] про ознайомлення з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам Розстрочка Стандарт, які є частиною кредитного договору. Також позивач надав розрахунок заборгованості, що є предметом позову, та складається із заборгованості за відсотками за період з 02.04.2013 по 02.04.2018. Суд визнає недостовірними надані розрахунки заборгованості. Зокрема, у розрахунку заборгованості за відсотками, який наведений у тексті позовної заяви застосована ставка відсотків 3,6% за день. Однак, умови підписаного сторонами договору не містить посилань на таку відсоткову ставку, тому її застосування при розрахунку є неправомірним. Окрім цього, розрахунок заборгованості за відсотками у період 02.04.2013 по 02.04.2018, який наданий окремим документом, виконаний виходячи зі ставки процентів 132,36% (графа процентна ставка прострочена), що не відповідає ні умовам підписаного сторонами договору, ні Умам кредитування, які були надані суду. Інших доказів наявності підстав для застосування зазначених відсоткових ставок позивач не надав. Також відсутні докази того, що такий розмір ставок був погоджений з позичальником. Вирішуючи спір, суд керується принципом диспозитивності, зокрема відповідно до норм ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справу лише у межах заявлених вимог, тобто розглядає вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за період з 02.04.2013 по 02.04.2018. Також суд,

Outcome: dismissed