Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що на її утриманні знаходиться спільна з відповідачем неповнолітня дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 30.05.2011 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивач вказує, що на даний час дочка потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення коштами, оскільки збільшуються потреби в навчанні, духовному та фізичному розвитках. При цьому, позивач зазначає також, що самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини одягом, продуктами харчування та оплатити вартість відвідування творчих гуртків вона не має можливості. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити до відповідача позов про зміну розміру стягуваних аліментів шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить збільшити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на її користь аліментів з 300 грн. до 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 14.08.2020 року ухвалою суду позовну заяву позивача було залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків позовної заяви. 12.10.2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.\~Одночасно роз`яснено\~відповідачу його\~право у\~15\~денний строк\~з дня\~одержання ухвали\~про відкриття\~провадження подати\~на адресу\~Кодимського районного\~суду Одеської\~області заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву не подав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, при цьому раніше подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсягу, в якій просила її задовольнити, розглянути справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч. 2, 4-5, 8 п. 4 ст. 128 ЦПК України. Відповідно\~до п.1\~ч.3\~ст.\~223\~ЦПК України,\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 19.08.2008 року (а.с.6). 22.04.2010 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 22.04.2010 року (а.с.7). Рішенням Кодимського районного суду Одеської області ухваленим 30.05.2011 року у справі № 2-42/11 (а.с.8) з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 22.04.2010 року, і до досягнення дитиною повноліття, зокрема до [INFO] . 15.01.2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.01.2019 року (а.с.28). У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Згідно до\~ст.\~180\~СК України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~На підставі\~ч.3\~ст.\~181\~СК України,\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно\~до ч.1\~ст.\~184\~СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001\~року № 2402-III\~(надалі\~за текстом\~Закон), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень ч.1 ст. 12 Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2020\~рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року 2218 грн, з 1 липня 2318 грн, з 1 грудня 2395 грн. В свою чергу ст. 7 Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2021\~рік» від 15\~грудня 2020\~року № 1082-IX передбачає, що з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум\~на дитину\~віком від\~6\~до 18\~років становить також 2395 гривень. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів,\~визначений судовим\~рішенням або\~за домовленістю\~між батьками,\~суд може\~змінити за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~зв`язку\~зі зміною\~матеріального чи\~сімейного стану,\~погіршення чи\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти рішенням суду від 30.05.2011 року у розмірі 300 грн. щомісячно, з урахування законодавчо визначених розмірів прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, на теперішній час не може забезпечувати навіть щонайменше половини мінімального прожиткового мінімуму їх дитини і її гармонійного розвитку. За зазначених обставин позивач, з якою проживає неповнолітня дитина, неодмінно зазнає впливу збільшення потреб на утримання дитини, що не може не впливати негативно на зміну матеріального стану позивача. Крім того, вже після ухвалення рішення про стягнення аліментів, а саме 15.01.2019 року позивач уклала шлюб з іншою особою, внаслідок чого змінився її сімейний стан. Зазначені обставини, з огляду на ч.1 ст. 192 СК України, є підставами для збільшення розміру аліментів визначених за рішенням суду. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку, що виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити збільшивши розмір аліментів щомісячно стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з 300 грн. до 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved