Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] В якому просив: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 04 вересня 2007 року у розмірі 18 113 гривень 55 копійок та судові витрати у розмірі 214 гривень 60 копійок. Представник банку 02 грудня 2014 року уточнив позовні вимоги. Остаточно прохав стягнути з відповідача на користь банку : заборгованість в розмірі 11 989 грн. 44 коп. та судові витрати - 214 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник банку уточнені позовні вимоги підтримав. Просив не застосувати термін позовної давності, оскільки він переривався, так як банк у серпні 2008 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, котрий набрав чинності 08 вересня 2008 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати термін позовної давності. Вважає, що перебіг позовної давності починається з 04 вересня 2009 року, а трирічній строк позовної давності минув 04 вересня 2012 року, проте з позовом до суду банк звернувся лише 12 листопада 2012 року. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 04 вересня 2007року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого 19 вересня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором , в зв'язку з чим його заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 31 серпня 2012 року становить - 4995 гривень 50 копійок - заборгованість за кредитом; 8 881 гривня 63 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 897 гривень 68 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 838 гривень 74 копійок - штраф (процентна складова). 13 серпня 2008 року Октябрським районним судом м.Полтава винесено судовий наказ у справі №2-н-2533/08, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 6 124 грн. 11 коп., з них : 4 995 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 1 128 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками за користування. Судовий наказ набрав чинності 08 вересня 2008 року. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 11 989 грн. 44 коп., яка складається з : 7 753 грн. 02 коп. (8 881,63 -1 128,61) заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 897 грн. 68 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 838 гривень 74 копійок - штраф (процентна складова). Відповідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на як умає позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Оскільки банк звертався до суду із заявою про видачу судового наказу 13 серпня 2008 року, банком не пропущено строк звернення до суду. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст.611 ЦК України.

Outcome: approved