Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач, ПАТ «УкрСиббанк», представник позивача [PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайсуду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: ФО-П [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, вказуючи на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ФО-П [PERSON] був укладений кредитний договір № 11307844000 від 20.02.2008 року, відповідно до умов якого, позивач надав третій особі кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 837 400,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 лютого 2019 року, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором. За користування кредитними коштами понад встановлений термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 27 % річних, такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань, були укладені договори поруки 20.02.2008 р. між банком та [PERSON] та між банком та [PERSON], відповідно до умов яких зазначені поручителі зобов'язалися відповідати солідарно у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до яких нове найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацєю або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Всупереч умов кредитного договору третя особа по справі не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 24.01.2017 року відповідачам та третій особі направлено вимоги про погашення заборгованості, однак, станом на 07.03.2017 року, вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 07.03.2017 р. заборгованість третьої особи по справі по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 225548,96 грн., з яких: 203006,00 грн. - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з серпня 2016 року - 50751,52 грн.; 16616,55 грн. - заборгованість по процентам;4564,49 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1361,92 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, що позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідачів витрати по сплаті судового збору, при подачі позову до суду у розмірі 3383,23 грн., з кожного по 1691,62 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання також не з'явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.5 ст..74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в процесі знаходження справи у провадженні суду просили відкласти розгляд справи та надати час для мирного урегулювання спору. Письмових заперечень суду надано не було. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом на підставі наявних в справі доказів встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Так, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11307844000 від 20.02.2008 року, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 837 400,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 лютого 2019 року, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних (а.с.6-15). Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором (п.1.3.3 Договору). За користування кредитними коштами понад встановлений термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 27 % річних, такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу (п.1.3.2 Договру). Додатками до кредитного договору, є графік погашення кредиту, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, підписані банком та позичальником (а.с.16-20,22-26). Для забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, 20.02.2008 р. між банком та [PERSON] та між банком та [PERSON] були укладені договори поруки (а.с.28-30, 31-33). Відповідно до умов договорів поруки відповідачі по справі як поручителі за кредитним договором зобов'язалися відповідати солідарно у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Згідно п.3.2. ст. 3 Договорів поруки, порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальника по кредитному договору. 24.01.2017 року відповідачам та третій особі по справі банком були направлені вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.34-45). Згідно розрахунку заборгованості за даним кредитом, станом на 07.03.2017 р. [PERSON] заборгував банку 225548,96 грн., з яких: 203006,00 грн. - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з серпня 2016 року - 50751,52 грн.; 16616,55 грн. - заборгованість по процентам;4564,49 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1361,92 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, тим самим позичальник порушив права та інтереси позивача (а.с.47-65). Відповідно до статей 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначеному кредитному договір та договорах поруки визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у строк, відповідно до умов договору та вимог закону, а згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. П. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050,1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Як встановлено судом, обставиною, яка стала підставою для звернення позивача до суду з позовом про дострокове повернення кредиту виявився факт порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України закріплено, що у разі порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved