Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №13/208кл-07. 27.08.2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у ВАТ «Універсал Банк», що є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Банк Універсальний». Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 180 000 дол. США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти у розмірі 14% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Крім того, для забезпечення виконання зобовязань передбачених кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №НL 13845-Р. В послідуючому, між банком та позичальником було укладено додаткові угоди №1 від 29.03.2008 року, №2 від 16.04.2009 року, №3 від 23.06.2010 року, №4 від 13.05.2011 року, №5 від 13.05.2011 року, №6 від 27.03.2012 року, №7 від 27.03.2012 року до кредитного договору. У звязку з укладенням додаткових угод до кредитного договору відповідно були внесені зміни і до договору поруки між позивачем та відповідачем [PERSON], а саме укладено додаткові угоди 23.06.2010 року, 13.05.2011 року, 27.03.2012 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 180\~000 дол. США. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2015 року у цивільній справі №127/21638/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 123\~649,36 дол. США, з яких: 98\~323,07 дол. США заборгованість по кредиту; 21\~144,81 дол. США несплачені відсотки; 4\~181,48 дол. США пеня. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення вищевказаної суми боргу з [PERSON] судом було відмовлено, оскільки позивачем було предявлено вимоги до боржника та двох поручителів, які не несуть солідарної відповідальності один перед іншим і не мають спільну поруку. Однак, позивач вважає, що наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2015 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 123\~649,36 дол. США не позбавляє позивача предявити аналогічні вимоги і до відповідача [PERSON], оскільки останній як поручитель несе солідарну відповідальність із відповідачем [PERSON] за кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007 року та всіма додатковими договорами до кредитного договору в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 31.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №13/208кл-07. 27.08.2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у ВАТ «Універсал Банк», що є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Банк Універсальний». Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Таким чином, публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» з усіма його правами та зобовязаннями, що також підтверджується статутом ПАТ «Універсал Банк». Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 180 000 дол. США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти у розмірі 14% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В послідуючому, між банком та позичальником було укладено додаткові угоди №1 від 29.03.2008 року, №2 від 16.04.2009 року, №3 від 23.06.2010 року, №4 від 13.05.2011 року, №5 від 13.05.2011 року, №6 від 27.03.2012 року, №7 від 27.03.2012 року до кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім того, для забезпечення виконання зобовязань передбачених кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №НL 13845-Р. У звязку з укладенням додаткових угод до кредитного договору відповідно були внесені зміни і до договору поруки між позивачем та відповідачем [PERSON], а саме укладено додаткові угоди 23.06.2010 року, 13.05.2011 року, 27.03.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст.554 ЦК України). Окрім того, вищевикладені норми ст.ст.553-554 ЦК України також знайшли своє відображення у змісті п.п.1, 5 договору поруки та п.п.1.1, 1.2 додаткової угоди до договору поруки від 27.03.2012 року. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у раі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В той час, як статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 180\~000 дол. США. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі, в результаті чого станом на 12.09.2014 року утворилась заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, що становить 123\~649,36 дол. США, з них: 98\~323,07 дол. США заборгованість по сумі кредиту; 21\~144,81 дол. США заборгованість по відсоткам; 4\~181,48 дол. США пеня. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2015 року у цивільній справі №127/21638/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 123\~649,36 дол. США, з яких: 98\~323,07 дол. США заборгованість по кредиту; 21\~144,81 дол. США несплачені відсотки; 4\~181,48 дол. США пеня. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення вищевказаної суми боргу з [PERSON] судом було відмовлено, оскільки позивачем було предявлено вимоги до боржника та двох поручителів, які не несуть солідарної відповідальності один перед іншим і не мають спільну поруку. Однак, суд вважає за можливе зазначити, що наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2015 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 123\~649,36 дол. США не позбавляє позивача права предявити аналогічні позовні вимоги і до відповідача [PERSON], оскільки останній як поручитель несе солідарну відповідальність із відповідачем [PERSON] за кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007 року та всіма додатковими договорами до кредитного договору в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору, оскільки згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, предявлення позову до солідарних боржників є правом, а не обовязком банку чи іншої фінансової установи. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачами зобовязань за договорами. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у разі укладення договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до долара США на час вирішення спору. Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, під час судового розгляду достовірно судом встановлено, що у позивача є наявні усі необхідні ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а відтак банк правомірно надав позичальнику кредит в іноземній валюті, а тому заборгованість за такими зобовязаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 3\~654,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1780/29 від 04.06.2015 року, також підлягає стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved