Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 17.12.2012 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що за умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору, станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 265,83 грн., з яких: 644,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6909,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість по пені, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 512,66 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 11 265,83 грн. за Кредитним договором № б/н від 17.12.2012 року та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своєму клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір № б/н, який складається з заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів. Підписавши зазначену заяву, відповідач погодилася з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір є укладеним. Відповідно до умов Договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано платіжну картку «Універсальна». Відповідно до умов Договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач користувалася коштами. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6. Умов і Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, з перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання обов'язків за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), виплатити винагороди банку. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов Договору, станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 265,83 грн., з яких: 644,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6909,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість по пенії, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 512,66 грн. Дана сума заборгованості встановлена в судовому засіданні на підставі наданих доказів. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved