Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «AXA Страхування» звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів в розмірі 615 728. 00 гривень. Позов мотивує тим, що згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.11.2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 року та ухвалою вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2013 року, стягнуто з AT «СК «AXA Страхування» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1 056 287. 12 гривень, 1700, 00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. Дане стягнення проведене на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року. Проте на думку позивача. ПАТ «СК «AXA Страхування» при ухвалені зазначеного рішення та його перегляді апеляційною та касаційною інстанцією суди не вирішили питання про передачу йому залишків транспортного засобу, а отже позивач має право на повернення вартості кузова автомобіля та витрат по сплаті ПДВ. Як на підставу позову позивач посилається на п.п. 24.3.11, 24.2.13, 22.2.2-22.2.3, 27.24, 27.15, 27.23.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року та ст.ст. 323 - 352 ЦК України. Враховуючи наведене просить суд, стягнути з [PERSON] на їх корись 615 727.32 гривень, як суму що підлягає поверненню страхувальником на користь страховика, яку позивач визначив як різницю між сумою страхового відшкодування, визначеного рішенням суду та вартістю відновлювального ремонту та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу без врахування заміни кузова та ПДВ згідно калькуляції СОД [PERSON] №345/11 від 07.09.2011 року. Відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ «СК «AXA Страхування», про стягнення штрафних санкцій, витрат на проведення судової експертизи та витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги мотивує наступним чином. 05.02.2011 року між ним, з одної сторони, та AT «СК «AXA Страхування», правонаступником якого є ПАТ «СК «AXA Страхування», був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 65-а11ЛВ. За цим договором відповідач ПАТ «СК «AXA Страхування» взяв на себе зобов'язання при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування. 22.06.2011 року в м. Львові, у районі вулиць [PERSON] та Саксаганського, було вчинено ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «AUDI А8», власником якого є він. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.11.2012 року, яке набрало законної сили та залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 року, вирішено стягнути з ПАТ «СК AXA Страхування» на його користь страхове відшкодування у розмірі 1 056 287, 12 гривень. Однак, до дня звернення з зустрічним позовом страхове відшкодування у розмірі 1 056 287.12 гривень він не отримав. Посилаючись на ч. 2 ст. 550, ч. 1 та ч.3 ст. 549, п.3 ч.1 ст. 988, ст. 992 ЦК України пункти 30.1, 30.3 договору добровільного страхування наземного транспорту №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року просить суд стягнути на його користь штрафні санкції у зв'язку з неналежним виконанням умов договору за період від 15 квітня 2013 року (час вступу в закону силу рішення апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 р.) по 31.01.2014 року (день подачі позову про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних), при цьому наводить відповідний розрахунок. Також просить стягнути на його користь витрати за проведення судової експертизи та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 11.02.2014 року зазначена зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «СК «AXA Страхування» первісні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив навівши доводи викладенні у запереченні на позовну заяву, зустрічний позов підтримав та просив такий задоволити. Додатково пояснив суду, що між сторонами по справі мав місце спір з приводу розміру страхового відшкодування, яке підлягало виплаті в результаті настання страхового випадку. Даний спір був вирішений в судовому порядку. За результатами судового розгляду встановлено, що сума страхового відшкодування, яке підлягало виплаті його довірителю становить 1 056 287, 12 гривень, при цьому страхова сума в межах якої проводиться відшкодування складала 1 615 952, 80 гривень. Оскільки стягнуте судом відшкодування є меншим 70 % страхової суми (тобто не було повної загибелі транспортного засобу), то обов'язку у його довірителя передати страховику у власність зазначеного транспортного засобу не виникло, а отже право розпоряджатися таким залишилось за ним. Окрім того, представник зазначив, що від моменту ДТП до моменту завершення судового розгляду пройшло більше двох з половиною років, а страхове відшкодування йому не було виплачено вчасно, а тому його довіритель прийняв рішення придбати собі в замін пошкодженого інший транспортний засіб, і в зв'язку з цим не проводити ремонт, а продати пошкоджений транспортний засіб, в існуючому стані. Також представник зазначив, що позивач ПАТ «СК «AXA Страхування» жодного разу протягом двох з половиною років не звертався з вимогою до його довірителя про передачу йому пошкоджених деталей автомобіля, а страхове відшкодування, ще не виплачене його довірителю. З'ясувавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, первісний позов слід залишити без задоволення, а зустрічний позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.11.2012 року частково задоволено позов [PERSON] до ПАТ «СК «AXA Страхування» та стягнуто страхове відшкодування в розмірі 1 056 287, 12 гривень. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 року зазначене рішення суду залишено без змін. Ухвалою вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2013 року відхилено касаційну скаргу ПАТ «СК «AXA Страхування», а оскаржувані рішення залишено без змін. Наведеними рішеннями встановленні наступні обставини. Згідно довідки про обставини дорожньо-транспортної пригоди №8830130 від 08.07.2011 року, 22.06.2011 року о 18.45 год. у м. Львові на перехресті вулиць [PERSON] - Саксаганського сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої був пошкоджений належний [PERSON] автомобіль марки AUDI А8, реєстраційний номер ВС 1171 AI, 2011 року випуску. Згідно наявного в матеріалах справи технічного паспорту на автомобіль марки AUDI А8, реєстраційний номер ВС 1171 AI автомобіль був зареєстрований на [PERSON]. Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року укладеного між ПАТ «СК «AXA Страхування» та [PERSON] останній застрахував автомобіль марки AUDI А8, реєстраційний номер ВС 1171 AI на випадок настання страхових ризиків, серед яких збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Між сторонами виник спір з приводу розміру страхового відшкодування. Судом на підставі висновку судової авто-товарознавчої експертизи встановлено, що загальна сума страхового відшкодування складає 1 056 287, 12 гривень, а страхова сума в межах якої проводиться відшкодування складає 1 615 952, 80 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не зважаючи, на наведенні вище рішення суду та встановленні в них обставини, позивач ПАТ «СК «AXA Страхування» у своїй позовній заяві стверджує, що враховуючи невиконання умов договору щодо передачі залишків транспортного засобу та деталей які підлягають заміні, ненадання доказів відновлювального ремонту транспортного засобу в тому числі щодо вартості робіт по заміні кузова, страховик має право вимагати відшкодування їх вартості страхувальником та на відшкодування податку на додану вартість оскільки зазначені витрати не були фактично понесені страхувальником. При цьому вартість робіт по заміні кузова та витрат по сплаті ПДВ позивач розраховує як різницю між сумою страхового відшкодування стягнутою рішенням суду та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу без врахування заміни кузова та ПДВ згідно калькуляції СОД [PERSON]. Суд вважає заявлені вимоги безпідставними, оскільки обставини на які посилається позивач повністю спростовуються наведеними вище рішеннями суддів, які носять преюдиційний характер. Так зокрема, не знайшло підтвердження посилання позивача ПАТ «СК «AXA Страхування» на те, що витрати пов'язані з заміною кузова та сплатою ПДВ не були фактично понесені відповідачем. Зокрема рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.11.2012 року встановлено, що кузов автомобіля підлягає заміні в зв'язку з його пошкодженням, та стягнуто на користь позивача вартість такого. В свою чергу, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 року не враховано доводи апелянта про необхідність врахування розміру ПДВ при визначенні розміру страхового відшкодування, та зменшення такого на розмір ПДВ. Окрім цього, позивач не зазначає матеріальний закон, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, не зазначає конкретної норми закону, чи договору, яка передбачала б можливість стягнення страховиком із страхувальника витрат на відновлювальний ремонт та витрат по сплаті ПДВ, у випадку не проведення ремонту транспортного засобу. При постановленні рішення суд не враховує посилання позивача ПАТ «СК «AXA Страхування» на п. 27.23.3 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року, оскільки обов'язок передати транспортний засіб у власність страховика виникає у випадку повної загибелі транспортного засобу та оплати повної дійсної вартості транспортного засобу на день укладення договору. Проте згідно п. 31.3.7 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року повна загибель транспортного засобу - це випадок коли вартість відновлення транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору. Однак судом встановлено, що сума страхового відшкодування є меншою 70 % дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору, яка в свою чергу становила 1 615 952, 80 гривень. А також страховиком не була сплачена його повна дійсна вартість, а отже підстав для передачі транспортного засобу не виникло. В свою чергу відповідач [PERSON] будучи власником, вправі розпоряджатись належним йому транспортним засобом на власний розсуд, вправі проводити або не проводити його ремонт, відчужувати або не відчужувати без будь, яких обмежень та необхідності узгоджувати такі дії із страховиком. При постановлені рішення, суд також не враховує посилання позивача на п. 27.24 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року, згідно якого у випадку коли за згоди страховика та страхувальника страхове відшкодування сплачується іншим способом ніж перерахування на СТО, страховик може сплатити авансовий платіж в розмірі лише 80% з огляду на наступне. В спірних правовідносинах відшкодування проводиться на підставі рішення суду, в порядку передбаченому для виконання рішення суду, а в пункті на який посилається позивач ідеться про умови добровільно проведення страхового відшкодування. З приводу зустрічного позову то такий на думку суду є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків. У відповідності до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ч. 2 ст. 550 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно п. 30.1 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛB від 05.02.2011 року, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 30.3 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року, страхування сторони домовилися, що в разі виникнення між ними судового спору щодо визнання події страховим випадком та/або щодо розміру страхового відшкодування на період до вступу судового рішення в законну силу не нараховується пеня та інші санкції передбачені діючим законодавством України (інфляційні нарахування, штрафи, 3 % річних та ін.) за неналежне виконання зобов'язань. Враховуючи наведене ПАТ «СК «AXA Страхування» прострочивши виконання зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування, несе відповідальність щодо сплати пені, 3 % річних та інфляційні втрати за період від 15 квітня 2013 року (час вступу в закону силу рішення апеляційного суду Львівської області від 15.04.2013 р.) по 31.01.2014 року оскільки станом на цей день проводився розрахунок, а страхове відшкодування ще не було сплачене. Згідно розрахунку наданого [PERSON], який перевірений судом пеня, у відповідності до п. 30.1 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року, складає грошову суму коштів, розмір якої становить 30 737, 96 гривень. Згідно розрахунку наданого [PERSON], який перевірений судом 3 % річних від простроченої суми за період часу, починаючи з 15.04.2013 року по 31.01.2014 року, становить 25 264,62 гривень. Згідно розрахунку наданого [PERSON], який перевірений судом, сума інфляційних втрат за квітень 2013 року - січень 2014 року становить - 4 222,15 гривень. Загалом сума штрафних санкцій, які підлягають стягненню з ПАТ «CK «AXA Страхування» на користь [PERSON] на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №65-а/11ЛВ від 05.02.2011 року становить 60 224, 73 гривень. Також суд вважає підставними вимоги [PERSON] про стягнення з ПАТ «CK «AXA Страхування» на його користь витрат на проведення судової експертизи в розмірі 2000.00 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 4000.00 гривень з огляду на те, що зазначенні витрати фактично понесенні останнім, що підтверджується відповідними квитанціями, причиною їх слугувало невиконання ПАТ «CK «AXA Страхування» умов договору. Питання відшкодування витрат на проведення експертизи Галицьким судом при постановленні рішення від 27.11.2012 року не вирішувалось. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про те, що в первинному позові ПАТ «СК «AXA Страхування» слід відмовити за безпідставністю, а зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved