Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька» 15 листопада 2017 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просить стягнути з відповідача в порядку регресу нанесений збиток в розмірі 26 359 грн. 15 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПрАТ СК «Галицька» та [PERSON] 31.12.2016 року було укладено договір серії АК № 2401248 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки ВАЗ 21043 державний реєстраційний номер [NUMBER]. До страхової компанії «Галицька» від потерпілого [PERSON] надійшла заява від 03.07.2017 року про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням його автомобіля [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 26.05.2017 року о 13 год. 40 хв.. в м. Києві по вул. Стадіонній, 4 з вини [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], забезпеченого ними договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2401248 від 31.12.2016 року, чинного на дату ДТП. Позивач посилається на те, що відповідно до постанови від 30.06.2017 року Солом'янського районного суду м. Києва, [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21043 д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, 26.05.2017 року о 13 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Стадіонній, 4 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем [NUMBER], завдавши йому механічні пошкодження, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана подія була визнана ПрАТ СК «Галицька» страховою і платіжним дорученням від 22.09.2017 року № 8804 було проведено виплату потерпілому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 26 359,15 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року, прийнято справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.а.с. 27-28). У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що між ПрАТ СК «Галицька» та [PERSON] 31.12.2016 року було укладено договір серії АК № 2401248 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки ВАЗ 21043 державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується полісом № АК/2401248 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв з 23.01.2017 року по 22.01.2018 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлено у розмірі 200 000,00 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров'ю та 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну. Розмір франшизи нуль грн. (а.с. 7). 26.05.2017 року о 12 год. 00 хв., в м. Києві по вул. Стадіонній, 4 мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу ВАЗ 21043 державний реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу ВАЗ 211540 державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується даними повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.а.с. 8-9). Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу ВАЗ 211540 державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля [NUMBER], [PERSON], який 26.05.2017 року о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ 21043 д/з [NUMBER], по вул. Стадіонній, 4 в м. Києві, порушив п. 12.1 ПДР, оскільки не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 211540 д/з [NUMBER] (а.с. 18). Зазначеною постановою суду від 30 червня 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень (а.с. 18). Постанова не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. Встановлено, що 03 липня 2017 року власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля [NUMBER], [PERSON], звернувся до ПрАТ СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням його автомобіля [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 26.05.2017 року о 13 год. 40 хв.. в м. Києві по вул. Стадіонній, 4 з вини [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], забезпеченого ними договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2401248 від 31.12.2016 року, чинного на дату ДТП (а.с. 10). На підставі страхового акту №ГСК000005504-01М та розрахунку на виплату страхового відшкодування від 22.09.2017 року, повідомлення про прийняте рішення Вих.. № 527 від 22.09.2017 року, ПрАТ СК «Галицька» було виплачено страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб в загальному розмірі: 26 359,15 грн., що підтверджується даними платіжного доручення № 8804 від 22.09.2017 року (а.с.а.с. 19-22). Розмір завданої шкоди підтверджується звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 05С/06/17 від 03.07.2017 року, актом огляду транспортного засобу, ремонтними калькуляціями, тощо /а.с.а.с. 11-17/. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Факт настання страхового випадку та розмір завданої шкоди ніким не оспорюється. Враховуючи вищенаведене, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення відповідачем, [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, наявність вини у його діях, встановлено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року по справі №760/9675/17-п, сума страхових відшкодувань підтверджується звітом, актом огляду транспортного засобу та ремонтними калькуляціями. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума страхового відшкодування в розмірі 26 359 грн. 15 коп., виплачена потерпілому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved