Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 07.08.2014 р . на підставі кредитного договору № GР-6639266 видано кредит у сумі 30994,73 грн. 19.07.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018р. складає 117466 грн., з яких: 27834,25 грн. - заборгованість за кредитом; 12491,18 грн. - заборгованість процентами; 3397,66 грн. - заборгованість за комісією; 73742,91 грн. - штрафні санкції. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 117466 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762,00 грн. Відповідачем було подано до суду письмовий відзив згідно якого [PERSON] просила відмовити у вимогах позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № GР-6639266 згідно якого, [PERSON] отримала кредит в розмірі 30994,73 грн. Відповідно до графіку платежів відповідач [PERSON] була зобов`язана погашати кредит шляхом внесення щомісячних платежів до 8 числа кожного календарного місяця, з 08.08.3024 по 08.08.2017 роки. Щомісячна суму погашення кредиту становила 1388,62 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив що Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Також позивачем додано до суду виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № GР-6639266. В даній виписці зазначено що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018р. складає 117466 грн., з яких: 27834,25 грн. - заборгованість за кредитом; 12491,18 грн. - заборгованість процентами; 3397,66 грн. - заборгованість за комісією; 73742,91 грн. - штрафні санкції. Відповідач [PERSON] у відзиві просила застосувати суд строки позовної давності до вимог позову. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, визначено що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Із виписки що була надана позивачем не можливо встановити дати коли відповідач здійснювала банківські операції по погашенню кредиту, суми які були внесені відповідачем для погашення боргу, суми оборотів за кредитом рахунку. Таким чином, не можливо встановити коли у позивача виникало право на позов у зв`язку з невнесенням чергового платежу відповідачем. Стаття 76 ЦПК України передбачає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи що позивачем не було надано до суду виписки з особового рахунку клієнта банку [PERSON] як документ, що підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з обслуговування кредиту, з якого можливо встановити початок виникнення заборгованості відповідача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову. Суд не приймає до уваги довідку про стан та історію заборгованості за кредитом договором № GР-6639266 від 08 серпня 2014, оскільки даний документ ніким не підписаний та відповідно належним чином не завірений. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову. Відповідно до ст.ст. 368ЦК України, ст.ст. 15,16, 1049, 1054, ЦК України, та

Outcome: dismissed