Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач по справі ФОП [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, де зазначив, що 27.07.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу метало-пластикових виробів, за яким позивач взяв на себе зобов`язання у 21 денний строк виготовити доставити та встановити вироби згідно із спеціфікацією, а відповідач взяла на себе зобов`язання сплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів». Відповідач отримала продукцію 03.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] , тобто в строки, передбачені договором, про що свідчить акт виконаних робіт. Загальна сума договору складала 13846,00 гривень. За договором було внесено передплату у сумі 1000,00 грн. В подальшому відповідачем в узгоджений строк було сплачено 2141 грн., проте залишок суми боргу в розмірі 10705,00 грн. в узгоджений строк сплачено не було. Відповідно до п.7.5 Договору, відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Відповідно до п.7.8 сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24% річних від простроченої суми. Позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 10705 грн., пеню у розмірі 9655,91 грн., 24% річних у розмірі 632,88 грн., а загалом 20993,79 грн., а також стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] надала в судове засідання заяву про визнання позовних вимог. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 24.07.2019 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу метало пластикових виробів, за яким позивач взяв на себе зобов`язання продати, доставити, демонтувати та встановити вікна (двері) за адресою покупця, згідно специфікації за договором, а відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити вартість замовлення в тому числі металопластикових виробів та сплатити 13846 грн. у відповідності до «Графіку погашення платежів», що є додатком до договору За договором відповідачем [PERSON] було внесено передплату у сумі 1000,00 грн., про що свідчить наявний в матеріалах справи прибутковий касовий ордер від 24.07.2019 року № 2407/2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України. Однією з встановлених ч. 2\~ст.11 ЦК України\~підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно ч. 1,5 ст. 625 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до п.1.1 Договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на три пластикових вікна. Згідно з п.2.1 Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочий день з моменту внесення передплати. Відповідач отримав продукцію 03.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] , тобто в строки, передбачені договором, про що свідчить акт виконаних робіт. Відповідно до п.1.2 Договору, відповідач зобов`язалась оплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів». Водночас як вказував позивач та визнала відповідач, [PERSON] сплатила лише один платіж у сумі 2141 грн. 09.08.2019 року. Інша частина договору відповідачем не виконана. Загальна сума заборгованості за договором становить 10705 грн. Як передбачено ст. 655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно положень ч. 2-4 ст. 692 ЦК України Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Положеннями ч. 2, 5 ст. 694 ЦК визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. Відповідно до ст..525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно норм ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.7.5 Договору, відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Відповідно до п.7.8 сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24% річних від простроченої суми. Стаття 610 ЦК України\~визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дослідивши долучений до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за договором відповідачки [PERSON] , в тому числі в частині нарахованої пені за договором на суму 9655,91 грн. та 24% річних на суму 632,88 грн., суд визнає його належним та допустимим доказом. Враховуючи наведене, в тому числі позицію відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказане узгоджується з нормами ст.. 142 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем подано письмову заяву про визнання позову, позивачу [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 420,40 грн. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved