Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за договором № б/н від 21.04.2008 року в сумі 31645,16 грн. В обґрунтування позову позивач стверджує, що заборгованість в сумі 31645,16 грн., виникла внаслідок порушення відповідачем договірних умов щодо погашення заборгованості за вищевказаним договором. Позивач стверджує, що відповідач незаконно не виконує власних зобов'язань щодо погашення отриманого кредиту і відсотків за користування ним. Позивач стверджує, що відповідно до умов укладеного з відповідачем договору від 21.04.2008 року, надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за вищевказаним договором відповідач станом на 17.09.2013 року має загальну заборгованість за кредитом - 31645,16 грн., у тому числі: - 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 12802,06 грн. - заборгованість за відсотками; - 13860,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1483,10 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по вищевказаному договору в грошовій сумі 31645,16 грн. і судові витрати 316,45 грн. Вимоги про стягнення поточної і простроченої заборгованості позивач мотивує невиконанням відповідачем обов'язків передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, згідно яких відповідач, повинен погашати заборгованість по кредиту і відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи, була повідомлена належним чином (а.с.38). З наведеного вбачається, що відповідач була повідомлена про суть спору і розгляд 2 справи Катеринопільським районним судом, і не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини і відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача із заявою про надання кредиту. Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.04.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач порушив умови договору що призвело до утворення заборгованості по даному кредитному договору. Судом встановлено, що визначені позивачем суми заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками, і заборгованість по комісії за користування кредитом ґрунтуються на розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.04.2008 року станом на 17.09.2013 року, при цьому дані види заборгованості підлягають до стягнення у розмірі заявлених позивачем до стягнення, а саме: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 12802,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом і 13860,00 - грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, так як така заборгованість у відповідача виникла станом на 17.09.2013 року. За таких обставин, суд вважає встановленими факти укладення договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем, а також вважає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитом, за відсотками та заборгованості по комісії за користування кредитом оскільки ці факти підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Отже, суд визнає, що відповідач допустив істотні порушення умов договору про 3 надання банківських послуг № б/н від 21.04.2008 року, та всупереч вимог ст.ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК України не виконав законних вимог позивача щодо повернення заборгованості за договором, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача за кредитом - 3000,00 грн., за відсотками - 12802,06 грн., і заборгованість по комісії за користування кредитом - 13860,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1483,10 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд встановив, що судовий збір позивачем було сплачено сумі 316,45 грн. Отже, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 316,45 грн. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved