Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що 03.04.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Враховуючи те, що автомобіль [NUMBER] було застраховано ТОВ «Лубенський молочний завод» в ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №3116/219/008622 від 21.05.2015 року страховою компанією перераховано страхове відшкодування потерпілій стороні в розмірі 17 796,50 грн.. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.05.2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП. Позивач прохає суд стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 17 796,50 грн.. У судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не попередив. За наявності згоди позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03.04.2016 року в м. Лубни по вул. Радянській Полтавської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER], було застраховано ТОВ «Лубенський молочний завод» в ПАТ «СК «Універсальна» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №3116/219/008622 від 21.05.2015 р. На виконання умов вказаного договору за заявою виконавчого директора ТОВ «Лубенський молочний завод» Стасенко О.Г. від 05.04.2016 року про виплату страхового відшкодування, ПАТ «СК «Універсальна» виплачено страхове відшкодування в сумі 17 796,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №102769 від 29.04.2016 року, згідно звіту про визначення розміру матеріального збитку №1312 ПП [PERSON]. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» виконав свої зобов»язання перед страхувальником ТОВ «Лубенський молочний завод». Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Причиною ДТП стало те, що відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння, порушив правила дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості для руху та не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. 04.05.2016 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП. Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до стаття 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 796,50 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved