Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 66_150 від 16.10.2012 року. Відповідно до п. 1.1-1.3 кредитного договору відповідачеві було надано кредит в сумі 73000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних та комісійних винагород в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит був наданий на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.10.2017 року. Кредит надавався безготівково шляхом перерахування коштів в національній валюті з рахунку наданого кредиту на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позичальника для здійснення оплати за автомобіль Gelly MK Cross, номер шасі (кузова, рами) VIN-LB37122S2CL046855 LB37422S2CL046855, колір білий, рік випуску 2012 за договором купівлі-продажу б/н від 11.10.2012 року, укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON], був укладений договір поруки № 66_150/1 від 16.10.2012 року. Вимоги банку щодо погашення заборгованості не задоволені, заборгованість не погашена, таким чином, станом на 02.07.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 72192,87 гривень, у тому числі: строковий борг за кредитом 19466,52 гривень, прострочений борг за кредитом 27788,18 гривень, строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 01.07.2016 року 21,29 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 01.07.2016 року 14945,81 гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 01.07.2016 року 756,65 гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 01.07.2016 року 409,79 гривень; інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом за період з вересня 2014 року по травень 2016 року 5692,02 гривень, інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по травень 2016 року 3112,61 гривень. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 72192,87 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання неодноразово не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з'явився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 17 жовтня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно кредитного договору № 66_150 від 16.10.2012 року відповідачеві було надано кредит в сумі 73000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних та комісійних винагород в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит був наданий на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.10.2007 року. Кредит надавався безготівково шляхом перерахування коштів в національній валюті з рахунку наданого кредиту на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позичальника для здійснення оплати за автомобіль Gelly MK Cross, номер шасі (кузова, рами) VIN-LB37122S2CL046855 LB37422S2CL046855, колір білий, рік випуску 2012 за договором купівлі-продажу б/н від 11.10.2012 року, укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON], був укладений договір поруки № 66_150/1 від 16.10.2012 року. Станом на 02.07.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 72192,87 гривень, у тому числі: строковий борг за кредитом 19466,52 гривень, прострочений борг за кредитом 27788,18 гривень, строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 01.07.2016 року 21,29 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 01.07.2016 року 14945,81 гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 01.07.2016 року 756,65 гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 01.07.2016 року 409,79 гривень; інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом за період з вересня 2014 року по травень 2016 року 5692,02 гривень, інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по травень 2016 року 3112,61 гривень. Розрахунок заборгованості сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України [PERSON] поручилась перед кредитором боржника за виконання ним свого обвязку та відповідати перед кредитором як солідарний боржник. В зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та у вигляді витрат на оголошення у пресі для виклику відповідачів, сплачених позивачем.

Outcome: approved