Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ Державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про звільнення з-під арешту нерухомого майна 3-кімнатної квартири загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 41,40 кв.м, розташованої за адресою: Хмельницька обл., м.Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 34, кв.12, належне на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов?язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо вказаної квартири. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № НМС0GA0000000007, відповідно до якого позичальнику був наданий кредит в розмірі 40466,17 доларів США в обмін на зобов?язання повернення суми кредиту та сплати передбачених кредитним договором платежів. В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором 25.07.2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачем було укладено договір іпотеки квартири № НМС0GA0000000007, згідно п.1.3. якого предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 41,40 кв.м, розташованої за адресою: Хмельницька обл., м.Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 34, кв.12. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договору міни, посвідченого Шепетівською державною нотаріальною конторою 09.02.1996 року. 25.07.2008 року нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» в зв?язку з посвідченням договору іпотеки була накладена заборона відчуження предмету іпотеки. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна на майно, яке є предметом іпотеки, накладені арешти: запис про обтяження № 125733від 12.02.2013 року про арешт нерухомого майна боржника [PERSON], накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржникам та оголошення заборони його відчуження серія та номер 36119340 від 08.02.2013 року. Вказаний запис про заборону відчуження предмету іпотеки був внесений пізніше, ніж укладено договір іпотеки, станом на 21.10.2016 року заборгованість відповідача перед банком становить 199\~813,42 дол.США, що перевищує вартість предмета іпотеки, тому вважає, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року до участі у справі як співвідповідача залучено Відділ Державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції та виключено його з числа третіх осіб. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Представник співвідповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Судом встановлено, що 25.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] бою І.О. укладено кредитний договір № НМС0GA0000000007, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 40466,17 дол.США. В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором 25.07.2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки № НМС0GA0000000007, відповідно до якого останніми передано в іпотеку нерухоме майно: квартиру № 12 по Старокостянтинівському шосе в м.Шепетівка. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 19.01.2012 року у справі № 2-135/2012 р. було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3121 доларів США 37 центів. 24.01.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного рішення суду за виконавчим листом № 2-135 від 30.01.2012 року. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 08.02.2013 року для забезпечення реального виконання рішення суду було накладено арешт на 1/3 частину квартири № 12 по Старокостянтинівському шосе в м.Шепетівка, що належить [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Статтею 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, враховуючи, що арешт майна накладено в інтересах позивача, який є стягувачем та іпотекодержателем, суд дійшов висновку, що арешт на квартиру № 12 по Старокостянтинівському шосе, 34 в м.Шепетівка, яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], право власності яких позивач не оспорює, накладено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції правомірно, а тому підстав для звільнення майна з-під арешту не вбачається. Враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено порушення прав позивача як іпоткодержателя щодо зазначеного предмета іпотеки, суд не знаходить підстав для заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти дії, повязані з обмеженням таких прав позивача. Крім того, ст.16 ЦК України не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав, як заборона обмеження прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed