Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 23.01.2012 позивач уклав з [PERSON] договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, що експлуатують автомобіль марки ЗАЗ 110307, д.н. [NUMBER]. 04.09.2012 в Київській області, в с. Забір'я Києво-Святошинського району на перехресті вулиць Гончаренка та Перемоги сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ 110307 (д.н. [NUMBER]), що належить [PERSON] під керуванням відповідача, та автомобіля Міцубіши Паджеро (д.н. [NUMBER]), що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] на підставі довіреності. ДТП відбулась з вини відповідача, який порушив вимоги п.16.11. ПДР України. 17.09.2012 Києво-Святошинським районним судом Київської області відповідача визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ремонтної калькуляції вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Міцубіши Паджеро складає 6 514,63 грн. Позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Міцубіши Паджеро (д.н. [NUMBER]). Тому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 6 014,63 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 23.01.2012 позивач уклав з [PERSON] договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АС/1270698, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність. 04.09.2012 в Київській області, в с. Забір'я Києво-Святошинського району на перехресті вулиць Гончаренка та Перемоги сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ 110307, д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням відповідача, та автомобіля Міцубіши Паджеро, д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] на підставі довіреності. ДТП відбулась з вини відповідача, який порушив вимоги п.16.11. ПДР України, що підтверджується постановою від17.09.2012 Києво-Святошинського районного суда Київської області. Згідно ремонтної калькуляції №556/1-12 від 08.02.2013 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Міцубіши Паджеро, д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок даної ДТП склала 6 514,63 грн. Згідно платіжного доручення №3537 від 26.03.2013 позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Міцубіши Паджеро, д.н.з. [NUMBER]. У відповідності з нормою визначеною у підпункті 33.1.2, пункту 33.1, статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Згідно з вимогами п.. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду . До позивача в порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі виплаченого відшкодування, а саме: 6 514,63 грн. - франшиза 500 грн. = 6 014,63грн. Згідно з положеннями ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved