Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 вересня 2007 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 451. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалось, тому вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною припинення стосунків стали різні погляди на сімейне життя, побут, обов`язки подружжя. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. 01 лютого 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено досудового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, 22 травня 2019 року особисто надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача просила розглянути справу в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 вересня 2007 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 451 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 22 вересня 2007 року). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05 серпня 2009 року Безлюдівською селищної радою Харківського району Харківської області). Малолітня дитина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю, що підтверджується довідкою, виданою Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області № 145 від 08 січня 2018 року. За змістом ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 ЦПК України. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами у справі припинені, їх сім`я існує формально, оскільки подружжя спільно не проживає, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, волевиявлення якої спрямоване на розірвання шлюбу. З огляду на наведене, та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з квитанцією № 13_12 від 27 листопада 2018 року позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривень 80 копійок. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved