Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», назва якого змінена на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 16.01.2015 року в сумі 114081,58 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 16.01.2015 року між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 89000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Порушивши умови договору, відповідач не виконував зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 12.01.2021 року виникла прострочена заборгованість по кредитному договору, що складає ціну позову, а саме: 92608,28 грн. - заборгованість за кредитом, 21473,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 19.03.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзив на позовну заяву. Від відповідача на адресу суду неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням та хворобою, однак підтверджуючих документів відповідачем жодного разу суду надано не було. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № б/н від 16.01.2015 року, укладеного між ПАТ «ПРИВАТБАНК», назва якого змінена на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] , банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 89000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив згоду на отримання банківських послуг, про що свідчить підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті і є договором про надання банківських послуг укладеного між банком та [PERSON] . Із інформації та контактних даних кредитодавця вбачається, що 10.07.2018 року відповідач [PERSON] обновив свої персональні дані у ПАТ «ПРИВАТБАНК», підписавши заяву про актуалізацію персональних даних, де зазначено про його ознайомлення і згоду на кредитний ліміт 89000 гривень і з умовами кредиту по платіжній картці, в тому числі і по процентній ставці за користування кредитними коштами, що становить поза межами пільгового періоду 37,2% річних. Як вбачається із довідки про зміну умов кредитування, відповідач [PERSON] погодився на те, що йому змінено кредитний ліміт, а саме: 17.07.2018 року збільшено кредитний ліміт до 18000 грн., 22.08.2018 року збільшено кредитний ліміт до 20000 грн., 30.08.2018 року збільшено кредитний ліміт до 23000 грн., 10.10.2018 року збільшено кредитний ліміт до 58400 грн., 21.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 89000 грн. Із розрахунку заборгованості, представленого позивачем, вбачається, що [PERSON] отримав із платіжного карткового рахунку кредитні кошти, користувався кредитними коштами поза межами кредитного ліміту (користування кредитними коштами в розстрочку) та поза межами пільгового періоду. З 27.11.2018 року відповідач почав порушувати умови кредитного договору, зобов`язання по вищевказаному договору не виконував та кредитні кошти не повертає, внаслідок чого, станом на 12.01.2021 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 114081,58 грн., а саме: 92608,28 грн. - заборгованість за кредитом, 21473,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що не виконання відповідачем умов кредитного договору порушило право позивача на повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору в сумі 114081,58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved