Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 10.12.13 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та обґрунтовував позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 14.04.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 27.03.08 року Апостолівським районним судом винесено судовий наказ, яким з відповідача стягнуто заборгованість у сумі 2804,47 грн., однак станом на 31.10.13 року відповідач має заборгованість 6820,20 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14.04.2006 року та судові витрати. Відповідач [PERSON] помер 13.02.14 року, ухвалою суду від 05.05.15 року до участі у справі у якості правонаступника залучено [PERSON]. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. У судове засідання правонаступник відповідача [PERSON] [PERSON] не зявилась, надавши заяву про перенесення слухання справи у звязку з її зайнятістю у вчиненні нотаріальної дії, будь-яких заперечень проти позову не надала, у звязку з чим справу розглянуто у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.. 11 ЦК України суд розглядає справу не інакше як за зверненям фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-13). Судовим наказом від 27.03.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 2804,47 грн. (а.с.5). Станом на 31.10.13 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становила 6820,20 грн. (а.с.6-8). 13.02.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 17 від 14.02.14 року (а.с.34). Представник позивача надав суду заяву про зупинення провадження по справі у звязку з смертю відповідача (а.с.35). Ухвалою суду від 13.06.14 року зупинено провадження по справі у звязку зі смертю відповідача. Ухвалою суду від 05.05.15 року відновлено провадження по справі, до участі у якості правонаступника залучено [PERSON] матір відповідача, яка звернулась до Апостолівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про право власності не отримала (а.с.47,40). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] належним чином зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно ст.. 527 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належними сторонами, зокрема боржник зобовязаний виконати свій обовязок. [PERSON], який був боржником у кредитному зобовязанні помер13.02.14 року, згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Однак, знаючи про відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивача вимог до [PERSON] не предявив. Оскільки [PERSON] стороною у зобовязанні не була, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, будь-яких вимог до неї як спадкоємиці за боргами спадкодавця позивачем не предявлялось, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з підстав ст.. ст.. 526,527,530,1050,1054 ЦК України. Одночасно позивачеві слід розяснити право звернення до суду з позовом до відповідача [PERSON] про задовольнити своїх вимог шляхом одноразового платежу, або в разі відмови від одноразового платежу з за позовом про накладення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Оскільки в позові слід відмовити, не підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed