Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з 2011 р. шлюб з відповідачем розірваний у судовому порядку. Після народження доньки остання проживає з нею, з 2011 р. відповідач припинив підтримувати будь-які відносини з дочкою, останній не цікавиться життям дитини, участь у вихованні дитини не бере, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 05.04.2019, 19.08.2019 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Представник третьої особи подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва серії [NUMBER] . Згідно з актом від 08.06.2018 р., відповідач не проживає разом з донькою та не бере участі у її вихованні. Як видно з копії посвідчення серії [NUMBER] , № [NUMBER] , висновку ЛКК КЗ ЛОДПНД від 12.06.2017 р., донька сторін має інвалідність. Крім цього, на утримання позивачки перебуває інша дитина з інвалідністю, а саме: [PERSON] , 2008 р.н. Згідно з характеристиками директора та класного керівника ЧЗШ № 14 від 15.06.2018 р., основну увагу щодо виховання та навчання дитини [PERSON] приділяє позивачка. За період навчання відповідач жодного разу не відвідував навчальний заклад, за навчанням доньки не слідкує. Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 16.05.2011 р., відповідач був засуджений до 120 годин громадських робіт за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку з ухиленням від сплати позивачці аліментів на утримання дочки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 25.10.2018 р. № 197 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Зі змісту позовної заяви та пояснень позивачки вбачається, що матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на останню, відповідач цими питаннями тривало й умисно не переймається. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька і не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання донькою доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved