Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2230, вчинений 02.11.2017р. приватним нотаріусом Харою Н.С., на підставі якого приватним виконавцем [PERSON] відкрито виконавче провадження № 55547166 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу в розмірі 20582,91грн. та стягнення винагороди приватному виконавцю у сумі 2058,29грн. Позивач в обгрунтування позовних вимог послався на те, що виконавчий напис вчинений незаконно і без підстав, за відсутності всіх необхідних документів, визначених Законом, якими підтверджується безспірність заборгованості, без долучення виписки з рахунку позичальника, без подання документів на підтвердження набуття права вимоги, 25 березня 2014 року вона уклала кредитний договір № GP-6182220 з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», а не з ПАТ ПУМБ, тому не було безспірних підстав для вчинення виконавчого напису вказаній особі, яка не є стороною у кредитному договорі і яка не подала повний пакет передбачених законом документів для вчинення виконавчого напису. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі і про згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місцезнаходження, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов, доказів не подав. Треті особи приватний нотаріус Хара Н.С. та приватний виконавець [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, письмових пояснень щодо позову не подали, доказів не подали. Неявка третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача та третіх осіб, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст. 223 та ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 02 листопада 2017 року приватним нотаріусом Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 2230 про стягнення заборгованості в сумі 20582,91 грн. з [PERSON] за період з 09 жовтня 2016 року по 09 жовтня 2017 року, яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту 16 762,29 грн., простроченої заборгованості за комісією 3272,29грн., простроченої заборгованості за процентами 548,33 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №2230. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 16.01.2018р. відкрито виконавче провадження № 55547166 із примусового виконання виконавчого напису №2230 від 02.11.2017 року. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 30.01.2018р. у даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] за даним виконавчим написом, підстава: невиконання виконавчого напису боржником, основна винагорода приватного виконавця та понесені витрати виконавчого провадження не сплачені. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 30.01.2018р. у даному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках перелічених у постанові банківських установах та всіх інших відкритих рахунках. Позивачка 24.02.2018р. звернулась до приватного нотаріуса Хари Н.С. та до ПАТ ПУМБ з запитами про надання їй копії кредитного договору і копії інших необхідних документів, які повинен був подати ПАТ ПУМБ нотаріусу для вчинення виконавчого напису і які б підтверджували безспірність заборгованості та на підставі яких нотаріусом вчинено виконавчий напис. На запит позивачки нотаріусом Харою надано пакет документів на семи аркушах, на підставі яких ним вчинено виконавчий напис, який оспорює позивачка, зокрема: заяву про вчинення виконавчого напису, подану ПАТ ПУМБ нотаріусу Харі 9.10.2017р.; пропозицію укласти оферту від 25.03.2014р. (наведена вище, яка підписана [PERSON] і АТ «Банк Ренесанс Капітал»); виписку з рахунку [PERSON]; письмову вимогу (повідомлення) від 25.07.2017р.; список згрупованих поштових відправлень; виконавчий напис на спеціальному бланку (копія знята з оригіналу); копію виконавчого напису. Відповідач ПУМБ ніяких доказів суду не подав, тому суд розглядає справу лише на підставі тих доказів, які подані суду і які є наявними у справі. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі за текстом - Порядок), передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. (надалі за текстом - Перелік). Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, на підстав яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р.№ 1172. Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов'язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З аналізу наданих нотаріусом документів суд дійшов таких висновків: Згідно Пропозиції укласти договори (оферта) від 25.03.2014р., підписаної позивачкою [PERSON] (позичальник) і АТ «Банк Ренесанс Капітал» (кредитодавець) - можна зробити висновок, що договір кредиту, з якого виникли спір правовідносини, укладався між АТ «Банк Ренесанс Капітал» і [PERSON] Як видно з Заяви про вчинення виконавчого напису, поданій відповідачем ПАТ ПУМБ нотаріусу, в ній зазначено, що строк платежу для позичальника настав, прострочення з 9.10.2016р. по 9.10.2017р. в сумі 20582,91грн., з них простроченої заборгованості по кредиту 16762,29грн., простроченої заборгованості за комісією 3272,29грн., простроченої заборгованості за процентами 548,22грн. В даній заяві відсутня інформація, що стосується набуття заявником права вимоги за даним кредитним договором, який позичальником [PERSON] укладався - згідно наданої Пропозиції (оферти) - з іншим кредитодавцем (з АТ «Банк Ренесанс Капітал»). З аналізу змісту самого Виконавчого напису від 2.11.2017р., який оспорюється позивачем, так само видно, що в виконавчому написі пропонується звернути стягнення з громадянки [PERSON], яка є Боржником за кредитним договором GР №6182220 від 25.03.2014р., укладеним між нею і АТ «Банк Ренесанс Капітал» , правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ ПУМБ , далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором GР №6182220 від 25.03.2014р. Строк платежу за кредитним договором GР №6182220 від 25.03.2014р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 9.10.2016р. по 9.102017р. Сума заборгованості складає 20582,91грн., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 16 762 грн. 29 коп., прострочена заборгованість за комісією 3 272 грн. 29 коп., прострочена заборгованість за процентами 548 грн. 33 коп. Загальна сума, яка підлягає стягненню, 20582,91грн. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 2230. Тобто у виконавчому написі так само відсутнє будь-яке посилання на документ, який би доводив наявність у заявника права вимоги за кредитним договором між АТ «Банк Ренесанс Капітал» і [PERSON] Таким чином, як видно з наданого суду нотаріусом пакету документів (які йому подав ПАТ ПУМБ для вчинення виконавчого напису), - заявник ПАТ ПУМБ не подав нотаріусу необхідний документ, яким має бути оригінал кредитного договору, або - за змістом закону, що встановлює дану вимогу - у разі відступлення права вимоги - нотаріусу у такому випадку мають бути подані сукупність документів: кредитного договору і договору про відступлення-набуття права вимоги новим кредитором. Натомість в поданому заявником пакеті необхідних документів відсутній договір про відступлення права вимоги чи інший документ, який би прямо вказував на заміну первісного кредитора на нового - заявника. Це явно не відповідає вимогам закону, який встановлює перелік необхідних документів, які мають бути подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Як видно з документу, названого як «Виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором GP-6182220» - даний документ уявляє собою друкований текс, викладений на аркуші паперу, підписаний представником ПАТ ПУМБ [PERSON], вказано телефон виконавця, інші необхідні реквізити установи, що видала документ, на даному листі відсутні; даний лист не є передбаченою Переліком засвідченою стягувачем випискою із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Даний лист має суто інформаційне значення (є звичайною довідкою) і не замінює собою виписку з рахунку, який є документом бухгалтерського обліку. Крім того, не даному листі-довідці, названому «випискою з рахунку», навіть відсутня печатка підприємства, що видало довідку; крім того, відсутні дані про наявність у особи, що підписала дану довідку, повноважень на видання вказаного документу, і тим більше повноважень на видання документу, що стосується бухгалтерського обліку. Таким чином, заявником не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. Крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. І в виконавчому написі, і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Саме по собі посилання заявника у його заяві нотаріусу на те, що заборгованість стягується за період з жовтня 2016 по жовтень 2017 року, не є документом, який доводить вказані обставини. Нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинити виконавчий напис лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При цьому суд виходить з наступного: Згідно Пропозиції укласти договори (оферта) від 25.03.2014р., підписаної позивачкою [PERSON] і кредитодавцем АТ «Банк Ренесанс Капітал», - сторони домовились укласти договір про видачу суми кредиту 19999,40грн. строком на 12 місяців, під відсоткову ставку 6,99% річних, номер договору карткового рахунку (оферти) 26252019126794; графік щомісячних платежів - до 25 числа кожного місяця, платіжний період - по 25.03.2015р., перший платіж - до 25.04.2014р. , розмір місячного платежу, зазначений у графіку, наведеному в даній пропозиції, - сума платежу за розрахунковий період: 2070,73грн. щомісячно, останній платіж 2070,61грн., всього за 12 місяців - 24848,64грн. Даний документ, наданий позивачем суду в копії, є документом, підписаним обома сторонами, тому може свідчити про укладення договору кредиту 25.03.2014р. між позивачкою (позичальник) і АТ «Банк Ренесанс Капітал» (кредитодавець) на умовах, визначених у даній Пропозиції. За умовами укладеного договір перший платіж позичальник повинен був здійснити згідно наведеного у пропозиції графіку - до 25.04.2014р., подальші платежі позичальник мав би сплачувати щомісячно у вказаній у графіку сумі 2070,71грн., і останній платіж - до 25 березня 2015 року в сумі 2070,64грн. Простроченим є грошове зобов'язання, яке не виконано у встановлений договором строк або не виконано станом на останній день, встановлений для його виконання. Тобто прострочення за першим, передбаченим у графіку, платежем у позичальника виникло 26.04.2014р. Тому у кредитора право вимоги по першому простроченому грошовому зобов'язанню вперше виникло з 26.04.2014р. У подальшому прострочення для позичальника (у разі несплати ним чергового місячного платежу) щомісячно 26 числа збільшувалось на суму наступного несплаченого платежу згідно графіку, і відповідно за даним простроченим платежем у кредитора виникало право вимоги, тобто збільшувалась сума, щодо якої виникло право вимоги. Так як нотаріусу не було надано виписку по рахунку чи інший документ, який би замінював виписку і однозначно інформував про те, з чого і за який період, за яким розрахунком виникла заборгованість, запропонована до стягнення, то не виключається врахування до вказаної суми заборгованості прострочених платежів поза межами позовної давності. Єдиним документом, з якого вбачаються умови, на яких був укладений договір кредиту, є Пропозиція (оферта). Заборгованість по кредиту, яка пропонується до стягнення, зазначена навіть більшою, ніж у Пропозиції, що однозначно свідчить про включення в цю суму заборгованості тих платежів, по яким для стягувача вже збіг строк позовної давності станом на день подання заяви нотаріусу. Позивачка надала суду дві квитанції від 24.04.2014р. та від 29.05.2014р., платник [PERSON], призначення платежів - погашення кредиту, суми 2100грн. і 2200грн. , та пояснила, що після того вона не здійснювала платежів за вказаним договором кредиту. Іншого відповідач не довів суду, а надана ним довідка (названа Випискою з рахунку), яку відповідач подав нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не спростовує даного ствердження позивачки, і не доводить того, що заборгованість, яку відповідач просив стягнути, виникла в межах вказаного трирічного строку. Таким чином, виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи; даний виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення; і крім того, виконавчий напис вчинено в тому числі і щодо заборгованості, вимога за якою пред'явлена поза межами встановленого законом трирічного строку. При наведеній вище обставинах, встановлених судом, і при сукупності тих порушеннях, які допущені при вчиненні виконавчого напису, він визнається судом таким, що вчинений незаконно, і тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Таким чином, право позивача у даному випадку порушене і воно підлягає судовому захисту у спосіб, визначений позивачем, який відповідає закону. Виходячи з правової природи виконавчого напису, який є виконавчим документом, суд відповідно до заявлених позовних вимог, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача, як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов підлягає задоволенню. Враховучи, що суд позов задовольняє, то згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені поизвачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору (за подання позову 704,80грн. та за подання клопотання про забезпечення позову 352,40грн.), всього 1057,20грн., підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Outcome: approved