Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 14002 грн. 88 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 547 грн. 56 коп. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 307 грн. 30 коп. три відсотки річних та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останнім зобов`язань по оплаті наданої теплової енергії у квартиру [ADDRESS] . Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. На ім`я відповідального квартиронаймача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату. З метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону 2018-2019 після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР №1053 від 05.11.2018; №1078 від 11.10.2019; (наряди від 08.11.2018; 04.11.2019) було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення. В опалювальних сезонах 2018-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] . 31 січня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва (справа №489/133/20 номер провадження 2-н/489/60/20) відмовлено у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію. Правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст.11 Цивільного кодексу України. Згідно п.2 ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії віднесено до комунальних. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Приписами п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст.526 та ст.530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст.610 та ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованої 18.08.2017, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] у розмірі 1/1 частка на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2017 року, що також підтверджено копією вказаного договору. Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради стосовно реєстрації місця проживання [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] інформація щодо зареєстрованих осіб в реєстрі територіальної громади міста Херсона відсутня. Позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.05.2020 на суму 15208,53 грн., за яку відповідач сплатив лише частково в сумі 1195,00 грн., отже не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі, тому з урахуванням перерахунку залишок боргу складає 14002,88 грн. Крім того, за період з 01.11.2018 по 01.05.2020 відповідачу нараховано 547 грн. 56 коп. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 307.30 грн. - три відсотки річних. Надіслані відповідачу попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №711-ф56 від 02.12.2019, №208-ф56 від 13.03.2020 року залишились без задоволення та відповіді. Оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з постачання теплової енергії, то він є боржником у зобов`язальних правовідносинах. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі ст.68, 162 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved