Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

позивач просить суд визнати причини пропуску [PERSON] , [INFO] , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] поважними та встановити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належав житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті: 31.01.2013 року [PERSON] склав заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області Маруня Г.П., за реєстраційним номером № 01, яким заповів його майно своїм дітям, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишились його діти, тобто він та відповідачі. Інших спадкоємців за законом першої черги після [PERSON] не залишилось. Враховуючи те, що [PERSON] склав заповіт, яким заповів свою спадщину йому та відповідачам, він як спадкоємець за заповітом та за законом може успадкувати спадщину [PERSON] . Відповідач [PERSON] прийняв спадщину свого батька [PERSON] , оскільки протягом встановленого шестимісячного строку подавала заяву про прийняття спадщини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] спадщини батька [PERSON] не приймала та не подавала заяви про прийняття спадщини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Він також у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття частини спадщини [PERSON] . На даний час звернувшись до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус пояснив йому, що ним пропущений строк на прийняття спадщини [PERSON] , про що нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальних дій. У зв`язку з тим, що ним було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: - він після смерті [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки в травні 2020 року та червені 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні, після стаціонарного лікування перебував на амбулаторному лікуванні, а також проходив обстеження в жовтні 2020 року. Коли в листопаді він прибув до нотаріуса то дізнався, що спадкова справа заведена за заявою його брата [PERSON] , а він пропустив строк на прийняття спадщини. Нотаріус йому роз`яснив, що він мав звернутись із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] протягом шести місяців після його смерті. Тому строк на прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин та без його поновлення він не може оформити спадщину [PERSON] . Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини такий висновок зробив Верховний суд у постанові від 26.06.2019 р. в справі № 565/1145/17. Вищезазначені причини пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини на його думку є поважними та можуть бути визнанні такими судом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] на підготовче засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що наміру приймати спадщину після померлого [PERSON] не має. Не заперечує проти оформлення прав на спадщину позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши позивача і відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 31 січня 2013 року [PERSON] склав заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області Марунею Г.П., за реєстраційним номером № 01, яким заповів його майно своїм дітям, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишились його діти, тобто позивач [PERSON] та відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців за законом першої черги після [PERSON] не залишилось. Відповідач [PERSON] 05 травня 2020 р. подав заяву до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] і була заведена спадкова справа № 45/2020. Відповідач [PERSON] наміру приймати спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не має, про що додано заяву, яку нотаріально завірену. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустили встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved