Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач, Приватний вищий навчальний заклад «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління», 10 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, посилаючись, що відповідач [PERSON] наказом №291-01 від 21 серпня 2012 року була зарахована до навчання до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на 5 курс денного відділення гуманітарного факультету. 09 серпня 2012 року з нею був укладений договір № 173, згідно якого вона зобов'язувалась пройти курс навчання за обраною спеціальністю та в установлені строки в повному обсязі оплатити навчання. Наказом №277-01 від 29 червня 2013 року відповідач була відрахована по закінченню повного курсу, але в порушення п.п.4.2, 5.9,6.4 зазначеного Договору не погасила заборгованість з оплати за навчання, розмір якої за даними бухгалтерського обліку становить 2550 грн., що і просив стягнути, а також відповідно до ст.ст.546,549,624 ЦК України за порушення виконання зобов'язань згідно доданого ними розрахунку пеню в сумі 2550 грн., 3% річних від суми боргу в сумі 44,62 грн., інфляцію в сумі 7,54 грн., а всього 5152,16 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Компанець Б.Ю. позов підтримав частково та пояснив, що відповідач 02 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості по оплаті за навчання сплатила кошти в сумі 600 грн., тому не змінюючи підстав та обставин позову, про які пояснив так, як це викладено в позові, зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за навчання в сумі 1950 грн., пеню в сумі 1950 грн. та 3% річних в сумі 41,62 грн., а всього 3941 грн.62 коп., а також понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується розпискою про отримання нею судової повістки. З заявою про відкладення розгляду справи не зверталась, про причини неявки суду не повідомляла. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, погодилась сплатити суму боргу з оплати за навчання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають з цивільного права, пов'язані із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що сторони: Приватний вищий навчальний заклад «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» і [PERSON] 09 серпня 2012 року уклали договір № 173 про підготовку фахівця (спеціаліста) в приватному вищому навчальному закладі «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління», згідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів, видати диплом державного зразка про закінчення вищого закладу освіти за умови успішного виконання навчальної програми, що він виконав належним чином. Так, наказом № 291-01 від 21 серпня 2012 року відповідач була зарахована на навчання до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на 5 курс денного відділення гуманітарного факультету. Наказом № 277-01 від 29 червня 2013 року вона була відрахована з університету по закінченню повного курсу навчання. Відповідач [PERSON] зобов'язувалась своєчасно приступити до навчання, у встановлений строк, в повному обсязі пройти курс навчання, здати заліки і іспити, захистити дипломний проект ( дипломну роботу) та у встановлені строки сплатити вартість навчання, що нею не було виконано в повному обсязі. Так, згідно п.6.5 зазначеного Договору відповідач повинна здійснити оплату вартості навчання розраховану на день видання наказу про відрахування з університету. Згідно довідки позивача, станом на 01 липня 2013 року, день видання наказу про відрахування [PERSON], вона не оплатила навчання, заборгувавши кошти в сумі 2500 грн., що нею визнано в попередньому судовому засіданні. 02 грудня 2013 року вона сплатила в рахунок погашення заборгованості за навчання кошти в сумі 600 грн. і розмір заборгованості на час розгляду справи становить 1950 грн., що і було предметом зміни позовних вимог позивачем шляхом їх зменшення на 600 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач порушила свої грошові зобов'язання перед позивачем, за що законодавством передбачена відповідальність. Правові наслідки порушення відповідачем [PERSON] грошових зобов'язань передбачені приписами ст.ст.549-552,610,611,625 ЦК України. Враховуючи приписи згаданих статей Цивільного Кодексу України суд вважає, що правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити суму основного боргу, пеню згідно п.7.2 зазначеного Договору в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення та 3% проценти річних від простроченої суми основного боргу. Отже, позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтвердженні в судовому засіданні належними доказами, тому суд їх задовольняє та стягує з відповідача на користь позивача суму боргу за навчання в розмірі 1950 грн., пеню в сумі 1950 грн., 3% річних в сумі 41 грн.62 коп., а всього 3941 грн.62 коп. згідно наданого позивачем розрахунку, який судом перевірений та визнаний правильним і не оспорений відповідачем. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати підтверджені документально в сумі 243 грн.60 коп. по сплаті судового збору.

Outcome: approved