Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» в м. Києві звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, та в позовних вимогах позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь суму боргу за договором № 227315-cred від 15 травня 2008 року в розмірі 12 121,46 дол. США. та судові витрати в розмірі 1078,81 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» - Ткачук Дмитро Борисович позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволені відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, повідомлені у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі (а.с. 89-91). Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 15 травня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» (надалі - Позивач/Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 227315-cred від 15 травня 2008 року, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на картрахунок [NUMBER] у розмірі 9 000 доларів США, зі сплатою 25% річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту - 14.05.2010 року (а.с. 6-8). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору та заяви [PERSON] від 15 травня 2008 року на картрахунок [NUMBER] були перераховані гроші в сумі 9 000 доларів США (а.с. 9). Відповідно до п. 5.10 Кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому даним договором більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк вимушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5%від суми позову (а.с. 7 зворот). 15 травня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 за Кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач 2/Поручитель), [PERSON] (надалі - Відповідач 3/Поручитель) було укладено договори поруки № 227315-cred/n від 15 травня 2008 року, відповідно до яких відповідачі взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 227315-cred від 15 травня 2008 року (надалі - Договір поруки) (а.с. 11). Відповідно до п. 2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісій, пені, та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 4 Договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, суд, дослідивши матеріали справи вважає, що зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за договором поруки від 15 травня 2008 року, повинен бути припиненим з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов 'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановлено в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не ввстановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом року від дня укладення договору поруки. З матеріалів справи вбачається, що останній раз Позивач здійснив погашення по Кредитному договору у квітні 2009 року. Однак Банк не направив досудову вимогу Відповідачу 2 та Відповідачу 3, з порушенням вимог ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Отже, суд приходить до висновку, що зобов'язання щодо забезпечення Кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону. Судом встановлено, що Відповідач - 1 [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним належним чином не виконує. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Станом на 10 червня 2010 року заборгованість за Кредитним договором становить 12 121,46 доларі США, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмір 7 484, 94 доларів США; заборгованості по процентах за користування кредитом - 4 029,21 доларів США; штрафу в розмірі - 31, 61 доларів США(фіксована частина); штрафу (процентна складова) 575,71 доларів США. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до п. 5.9. Кредитного договору сторони домовились, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється в три роки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що зобов'язання щодо Кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних витрат, та з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» слід стягнути судовий збір в розмірі 1078,81 грн.

Outcome: partial