Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач подав в березні 2021р. до Івано-Франківського міського суду позов до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 90 529.62грн., стягнення судового збору 2 270грн. Позивач просив позов задовольнити, справу просив розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судові засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.03.2018р. на а/д Київ-Чоп 416+500м, що в межах с.Ситне, Радивилівського району Рівненської області сталася ДТП за участі автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (відповідач у справі) та автомобіля «Daf FT XF 105.460», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася з вини відповідача, який входячи в лівий поворот здійснив виїзд на зустрічну смугу, що підтверджено постановою про закриття кримінального провадження від 07.05.2018р.(а.с.20-21). В ній зазначено, що відсутні ознаки кримінального правопорушення за ст.286 КК України, натомість є наявним грубе порушення водієм автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] п.2.3, 12.1 та 12.3 ПДР за ознаками адінправопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Страховим випадком відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно Договору добровільного страхування від 06.02.2018р. страхувальник ТзОВ «Літо» застрахувало службовий ТЗ «Daf FT XF 105.460», д.н.з. [NUMBER] у позивача, на страхову суму 650 000грн., з дією строку договору з 10.02.2018р. по 09.02.2019р. (а.с.6-13). 10.03.2018р. водій [PERSON] , за яким був закріплений даний службовий автомобіль, повідомив ТзОВ «Літо» про настання події, що має ознаки страхового випадку, а ТзОВ «Літо» відповідно 26.03.2018р. повідомило позивача (а.с.14-19). 26.03.2018р. було складено Страховий акт з визначенням суми страхового відшкодування. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daf FT XF 105.460» склав 93 779.62грн., і з врахуванням франшизи, було виплачено 02.04.2018р. позивачем страхове відшкодування власнику ТЗ, яке згідно Звіту про оцінку становило суму 90 529.62грн. (а.с.22-38). Оскільки станом на дату ДТП 10.03.2018р. цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] не була застрахована, про що доводив позивач (а.с.5), останній набув право зворотної вимоги до відповідача, як завдавача шкоди на підставі ст.993,1166,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування». Як слідує з вимог ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст.1191 цього кодексу особа, що відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, право регресної вимоги позивача до відповідача виникло на підставі вищевказаного. Також, за ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач на сплату судового збору\~ 2270грн. (а.с.4). На підставі ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»

Outcome: approved