overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу на теперішній час неповнолітніх дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено близько трьох років тому, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям втрачено почуття поваги і любові один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності і відсутності позивача та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено близько трьох років тому, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям втрачено почуття поваги і любові один до одного. Спорупро поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу на теперішній час неповнолітніх дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено вже довгий час, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття поваги і любові один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено вже довгий час, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття поваги і любові один до одного. Спорупро поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу на теперішній час неповнолітніх дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено з листопада 2001 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений нею позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено з листопада 2001 року. Спорупро поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено близько року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, так як подружжя має різні характери, що призводить до виникнення між ними непорозумінь та конфліктних ситуацій. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений нею позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено близько року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, так як подружжя має різні характери, що призводить до виникнення між ними непорозумінь та конфліктних ситуацій. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки на даний час фактично припинено, їх поновлення та примирення сторін не можливе так як подружжя має різні характери та погляди на життя. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений нею позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено, їх поновлення та примирення сторін не можливе так як подружжя має різні характери та погляди на життя. Спорупро поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у зв'язку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач подала до суду позов в якому зазначила, що [INFO] помер [PERSON] якій проживав в [ADDRESS]. Заповітом від 14.05.2003 року [PERSON] все своє майно заповів їй. Спадкове майно після смерті спадкодавця складається з житлового будинку літер «А», ганок літер «а», літня кухня літер «Б», прибудова літер «б», «в», «г», «ґ» сарай літер «В», «Г», «Е», «Є», гараж літер «Д», «Ж», вбиральні літер «З», колодязь (1/2) №1, огорожі №2-4, що знаходяться по [ADDRESS]. Спадщину вона прийняла своєчасно, подала заяву до нотаріальної контори однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав того що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, право власності за спадкодавцем не зареєстровано. Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі суду додатково пояснив, що позивач подала заяву до нотаріальної контори на спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], інших спадкоємців які би прийняли спадщину немає. . Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи в судовому засіданні не з'явився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вислухавши думку представника позивача ухвалив розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі доданих до позову доказів. Наданими позивачем доказами судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] про що свідчить актова запис про смерть видане виконкомом с/ради с. Магала, Новоселицького району від 23.06.2010 року за №38. З спадкової справи №480/2010 після смерті [PERSON] вбачається, що в межах строку на прийняття спадку подала [PERSON] на підставі заповіту завіреного секретарем с/Ради с. Магала, від 14.05.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №111, з якого вбачається що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] подала до нотаріальної контори в межах строку на прийняття спадку заяву в якій зазначила, що вона від належної їй обов'язкової частки після смерті чоловіка відмовляється. Та заявляє, що все спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку, земельної ділянки для індивідуального будівництва, що розташоване по [ADDRESS] є його особистим майном, власністю померлого. Заява датована 18.08.2010 року завірена секретарем с/раи с. Магала, Новоселицького району та зареєстровано в нотаріальній конторі 19.08.2010 року за №702/02-14. З довідки с/ради с. Магала, Новоселицького району видане 19.07.2015 року за №2175 господарство по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу робочого двору. Главою робочого двору був [PERSON]. Згідно з ч.1 ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач подала до суду позов в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що відповідач є батьком [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість. [PERSON] навчається в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, є студенткою денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин. Власних джерел заробітку [PERSON] не має, знаходиться на її утриманні. Позивач надає донці матеріальну допомогу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином та своєчасно, надали суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої участі. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач вказав, що з позовом згоден в повному обсязі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частинами 1 та 2 статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи добровільне визнання відповідачем заявлених вимог, які стосуються стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі розмірі 1500 грн., починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до закінчення нею навчання. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, а саме 640 грн. судового збору, які підлягають стягненню на користь держави. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач подала до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та на утримання доньки [PERSON], [INFO] року народженн у розмірі 486 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування свого позову вона посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2007 року по 2013 рік. Під час спільного проживання в шлюбі у них народилися діти, вказані вище. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Оскільки відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, просить її позовні вимоги задовольнити в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та згодний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 800 гривень на двох дітей. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2007 року по 2013 рік, що не спростовується сторонами в судовому засіданні. Під час спільного проживання, у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, копії яких приєднані до справи. (а.с. 4, 5) Після розірвання шлюбу, вказані вище діти сторін залишилися проживати з своєю матір'ю [PERSON], позивачкою по справі. До теперішнього часу діти знаходяться на утриманні та вихованні позивачки, що в судовому засіданні підтвердили сторони по справі. Відповідно до довідки від 30.01.2014 року про доходи відповідача, встановлено, що він на даний час офіційно працює на посаді сторожа в ТОВ «ЧОРНОМОР СТАЛЬ ЛТД». (а.с. 13) Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, визначається в порядку, встановленому ст. ст. 182, 183 СК України. Виходячи з вищевикладеного, а також того, що відповідач проживає окремо від дітей, має постійний дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття сина, а потім у розмірі 1/4 частини до повноліття дочки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач подала до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO], а далі в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO]. В обґрунтування свого позову вона посилалася на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2002 року. Під час спільного проживання в шлюбі у них народилися діти, вказані вище. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Оскільки відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, просить її позовні вимоги задовольнити в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі, який передбачено законом. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2002 року, що не спростовується сторонами в судовому засіданні. Під час спільного проживання, у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, копії яких приєднані до справи. (а.с. 8, 9) Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, визначається в порядку, встановленому ст. ст. 182, 183 СК України. Виходячи з вищевикладеного, а також того, що відповідач проживає окремо від дітей, має постійний дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття сина, а потім у розмірі 1/4 частини до повноліття дочки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial