Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач по первісному позову звернувся в суд до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину будинку в порядку спадкування за законом, вказавши, що батьки сторін, [PERSON] і [PERSON], за життя побудували житлові будинки: в 1966 році житловий будинок літ.А, а 1986 році - житловий будинок літ.Е з житловою прибудовою літ.е за адресою: м.Запоріжжя, вул.Менжинського, № 50. Дані житлові будинки розташовані на земельній ділянці площею 700 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] райради № 3/165 від 09.08.1968р. 06.02.2009 року помер батько, [PERSON]. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач та відповідачка, як діти, а також [PERSON], як дружина, померлого є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Усі вони, у відповідності до ст.1269, 1270 ЦК України, звернулися до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину майна, як такого, що було придбано під час шлюбу з [PERSON], а також про відмову від своєї частки спадщини на користь дочки, [PERSON], в спільному майні подружжя. 07.04.2010 року померла мати, [PERSON]. Спадщину за заповітом на все майно після смерті матері прийняла відповідачка. Рішенням Ленінського районного суду, справа № 2-940/2010р. за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частку житлового будинку літ.А № 50 по вул.Менжинського в м.Запоріжжі в порядку спадкування згідно із законом після смерті [PERSON] і [PERSON]. Житловий будинок літ.Е з житловою прибудовою літ.е були побудовані ще в 1986р., але на час смерті [PERSON] не було отримано свідоцтво про право власності так як, законодавство, яке діяло на той час не передбачало мати у власності більше одного житлового будинку, тому даний будинок вважався самовільною будівлею, і визнати за позивачем право власності на 1/6 частину його на той час не було можливим. Згідно п.3.2 розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. із змінами та доповненнями в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012р. не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992р. Таким чином, житловий будинок літ «Е» з житловою прибудовою літ.е згідно Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» не являється самовільною будівлею. Письмом Інспекції ДАБК від 01.09.2011р. №40-12-2409 розяснено, що для реєстрації права власності на побудовані до 05.08.1992р. обєкти достатньо технічного паспорту з датою побудови, а документи, які б підтверджували ввід в експлуатацією, не потрібні. 04.03.2015р. позивач зареєстрував своє право власності на 1/6 частину житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями після чого отримав 17.03.2015 року технічний паспорт, у якому користувачем на житловий будинок літ. «Е» з житловою прибудовою літ.е, до даного часу є померлий 06.02.2009р. [PERSON] Житловий будинок літ.Е з житловою прибудовою літ.е, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., складається з двох ізольованих кімнат: кімнати №1-4 площею 9,3 кв.м. та кімнати №1-5 площею 17,8 кв.м., кухні №1-1 площею 7,3 кв.м., санвузла 1-2 площею 2,0 кв.м., передпокою №1-3 площею 11,4 кв.м. Інвентаризаційна вартість житлового будинку літ.Е з житловою прибудовою літ.е, згідно технічного паспорту від 17.03.2015р., складає 95811 грн. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті і тому, свідоцтво про право власності на імя [PERSON] отримати неможливо. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивач вважає, що він, як спадкоємиць першої черги має право визнати право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 житлового будинку літ.Е з житловою прибудовою літ.е, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Менжинського, №50. Постановою нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.07.2015р. за вих.№ 1598/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого, в звязку з тим, що право власності на житловий будинок літ. «Е» з житловою прибудовою літ.е не зареєстрований за [PERSON] в ОП ЗМБТІ, у звязку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку літ. «Е» з житловою прибудовою літ.е, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Менжинського, 50 після смерті 06.02.2009 року [PERSON]. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом оскільки вона повязана з первинним позовом і обидва позови витікають з одного предмету спору та із одних правовідносин, вказавши у позові, що 10.08.1961 року батьки сторін, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В період шлюбу вони побудували в 1966р. житловий будинок літ. «А», а в 1986р. житловий будинок літ. «Е» з житловою прибудовою літ. «е». 06.02.2009р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку літ.А з надвірними будівлями, ? частина житлового будинку літ.Е з житловою прибудовою літ.е. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є донька [PERSON], син [PERSON] і дружина [PERSON] У встановлений законом строк усі вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] також із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку майна як такого, що було придбано під час шлюбу і заявою про відмову від спадщини на користь позивачки [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2010р. за позивачкою було визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку літ.А та 1/3 частину надвірних споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], за відповідачем було визнано право власності на 1/6 частину вказаного будинку та надвірних споруд, за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку з надвірними спорудами як на майно, яке було придбане під час шлюбу. 07.04.2010р. померла [PERSON], яка залишила заповіт на все своє майно на користь [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2010р. за позивачкою було визнано право власності на 1/2 частину будинку літ.А за адресою: м.Запоріжжя, вул..Менжинського, 50 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Оскільки житловий будинок літ.Е з прибудовою літ.е був побудований в 1986р., але на нього не було отримано свідоцтво про право власності за життя батьків, він також входить до складу спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 16.11.2015р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутні правовстановлюючі документа на житловий будинок. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку літ.Е з житловою прибудовою літ.е за адресою: м.Запоріжжя, вул..Менжинського, 50 в порядку спадкування згідно із законом після смерті [PERSON], померлого 06.02.2009р., визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ.Е з житловою прибудовою літ.е за адресою: м.Запоріжжя, вул..Менжинського, 50 в порядку спадкування згідно із заповітом після смерті [PERSON], померлої 07.04.2010р. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, копії спадкових справ № 245/2009р., № 302/2010р., суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з моменту її відкриття. Судом установлено, що батьки сторін, [PERSON] і [PERSON], за життя побудували житлові будинки: в 1966 році житловий будинок літ.А, а 1986 році - житловий будинок літ.Е з житловою прибудовою літ.е за адресою: м.Запоріжжя, вул.Менжинського, № 50. Дані житлові будинки розташовані на земельній ділянці площею 700 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] райради № 3/165 від 09.08.1968р., що підтверджується довідкою ОП ЗМБТІ від 25.09.2009р. (а.с.18). 06.02.2009 року помер [PERSON], батько сторін по справі. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] і [PERSON], як діти, а також [PERSON], як дружина, померлого є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Усі вони, у відповідності до ст.1269, 1270 ЦК України, звернулися до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину майна, як такого, що було придбано під час шлюбу з [PERSON], а також про відмову від своєї частки спадщини на користь дочки, [PERSON], в спільному майні подружжя. 07.04.2010 року померла мати, [PERSON]. Спадщину за заповітом на все майно після смерті матері прийняла [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду, справа № 2-940/2010р. за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частку житлового будинку літ.А № 50 по вул.Менжинського в м.Запоріжжі в порядку спадкування згідно із законом після смерті [PERSON] і [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2010р. за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину будинку літ.А за адресою: м.Запоріжжя, вул..Менжинського, 50 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.54-55). Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2010р. за позивачкою було визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку літ.А та 1/3 частину надвірних споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], за відповідачем було визнано право власності на 1/6 частину вказаного будинку та надвірних споруд, за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку з надвірними спорудами як на майно, яке було придбане під час шлюбу (а.с.51-53). Житловий будинок літ.Е з житловою прибудовою літ.е були побудовані ще в 1986р., але на час смерті [PERSON] не було отримано свідоцтво про право власності так як, законодавство, яке діяло на той час не передбачало мати у власності більше одного житлового будинку, тому даний будинок вважався самовільною будівлею, і визнати за позивачем право власності на 1/6 частину його на той час не було можливим. Згідно п.3.2 розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. із змінами та доповненнями в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012р. не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992р. Таким чином, житловий будинок літ «Е» з житловою прибудовою літ.е згідно Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» не являється самовільною будівлею. Письмом Інспекції ДАБК від 01.09.2011р. №40-12-2409 розяснено, що для реєстрації права власності на побудовані до 05.08.1992р. обєкти достатньо технічного паспорту з датою побудови, а документи, які б підтверджували ввід в експлуатацією, не потрібні. 17.03.2015 року [PERSON] отримав технічний паспорт, у якому користувачем на житловий будинок літ. «Е» з житловою прибудовою літ.е, до даного часу є померлий 06.02.2009р. [PERSON] Оформити спадщину в нотаріальній конторі сторони не можуть оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На теперішній час реалізувати своє право на прийняття спадщини сторони не можуть, оскільки право власності на житловий будинок літ. «Е» з житловою прибудовою літ.е за адресою: м.Запоріжжя, вул..Менжинського в м.Запоріжжі не зареєстроване. На підставі викладеного вище, суд вважає можливим позов [PERSON] і позов [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved