Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 29.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP71810159 за яким позичальник отримав кредит у сумі 2935,40 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 2935 грн. 40 коп.. Свої зобовязання за кредитним договором, щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідач систематично належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 08.12.2017 року виникла заборгованість відповідача перед банком у розмірі 65043 гривень 43 копійок, яка складається з суми заборгованості за кредитом 1952 гривень 75 копійок, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15799 гривень 75 копійок, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 43717 гривень 40 копійок, а також штрафи: фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 3073 гривень 50 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № DNH4KP71810159 від 29.08.2006 року у розмірі 65043 гривень 43 копійок, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилася, одночасно з позовом суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP71810159 за яким позичальник отримав кредит у сумі 2935,40 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам „ Рострочка складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві . Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісією, а також інші витрати згідно умов. Нормами ч. 1 ст.\~634\~ЦК України передбачено укладення договору приєднання, тобто договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. У заяві позичальника [PERSON] зазначав про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг складають договір, укладений між ним та банком. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором позовні вимоги щодо заборгованості відповідача станом на 08.12.2017 року виникла заборгованість відповідача перед банком у розмірі 65043 гривень 43 копійок, яка складається з суми заборгованості за кредитом 1952 гривень 75 копійок, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15799 гривень 75 копійок, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 43717 гривень 40 копійок, а також штрафи: фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 3073 гривень 50 копійок. Наданий представником позивача розрахунок суми заборгованості за договором в цій частині є обґрунтованим, повним та правильним, а тому приймається судом до уваги при вирішенні позовних вимог банку. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549\~ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.

Outcome: approved