Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач ПАТ ' Полтава - банк ' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та розірвання кредитного договору, мотивуючи тим, що 21.02.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №99818 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачу відкличний кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку. Згідно п.3.4 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки відповідач зобов'язаний здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця наступного за розрахунковим. [PERSON] суму боргу по тілу кредиту та відсотки за користуванням кредиту не сплачує, в зв'язку з чим станом на 01.08.2013 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором № 99818 від 21.02.2008 року в розмірі 1391 грн. 49 коп., з яких - 1130 грн.55 коп. боргу по тілу кредиту, 260 грн.94 коп. - прострочені відсотки за користування кредитом. Позивач прохає суд розірвати договір №198818 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава - банк» від 21.02.2008 року між АБ «Полтава -банк» та [PERSON] з 16.12.2013 року, стягнути з [PERSON] 1391 грн. 49 коп. боргу по кредиту, що виник станом на 01.08.2013 року та судові витрати . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити у повному , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, у відповідності зі ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд , враховуючи думку представника позивача, достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку про дату розгляду справи , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини, докази справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Встановлено, що 21.02.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №198818 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачу відкличний кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку. Згідно п.3.4 договору № 99818 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки відповідач зобов'язаний здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця наступного за розрахунковим. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] суму боргу по тілу кредиту та відсотки за користуванням кредиту не сплачує, в зв'язку з чим станом на 01.08.2013 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором № 198818 від 21.02.2008 року в розмірі 1391 грн. 49 коп., з яких - 1130 грн.55 коп. боргу по тілу кредиту, 260 грн.94 коп. - прострочені відсотки за користування кредитом , що підтверджується письмовим розрахунком позивача. Кредитний договір та умови до нього сторонами не змінювалися. Згідно п.6.15 договору № 99818 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки у випадку несплати клієнтом в строк до останнього робочого дня місяця, що слідує за розрахунковим , частини кредиту , що входить до обов'язкового мінімального платежу, банк нараховує відсотки за користування простроченим кредитом , на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. У відповідності з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, чого не виконував [PERSON] На неодноразові нагадування банку погасити заборгованість відповідачка не реагує. Згідно ст. 651 ч. 2 ЦК України договір може бути розірвано з рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною чого вимагає позивач. Відповідно п.9.2 Договору право на розірвання (припинення) дії Договору мають обидві сторони. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. Враховуючи вищезгадане, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved