Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач ПАТ «ПроКредит Банк» в грудні 2014 року звернувся із вимогами до [PERSON] і [PERSON] і просить з урахуванням подання заяви про збільшення позовних вимог від 07 квітня 2015 року, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором про надання траншу 1.35187/FW105.53 від 19.10.2007р. в розмірі 1 558 253,14грн., з яких : заборгованість по капіталу становить 940 943,25грн., заборгованість по процентам по графіку становить 71 849,52грн., заборгованість по процентам за фактичне користування кредитом становить 28 847,95грн., пеня в розмірі 526 612,42грн. , та відшкодувати судові витрати пов'язані з розглядом справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі як солідарні боржники не виконують свої зобов'язання відповідно до укладених з позивачем договорами. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ «ПроКредит Банк» і просить визнати припиненим Договір поруки №3195-ДП1 від 19.10.2007р., укладеним між ЗАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] з 25 жовтня 2012 року, оскільки кредитор не пред'явив до поручителя вимоги протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання. Під час судового розгляду представник позивача Куляк Т.В. вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог та письмові докази, що були надані позивачем. Вимоги зустрічні [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на їх безпідставність, оскільки днем настання виконання зобов'язань є 31.08.2014р. , оскільки в серпні 2014 року відповідач [PERSON] не було сплачено жодного платежу, та відповідно в грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами. Відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» не визнала зазначаючи про те, що заборгованість виникла виключно з причин підвищення курсу національної валюти по відношенню до долара США, а враховуючи, що кредит видавався в доларах США, заборгованість розрахована позивачем перевищує отриманий нею кредит в п'ять разів. Позивач просила застосувати наслідки пропуску позивачем позовної давності щодо вимог в частині пені, а також зменшити її розмір та врахувати те, що позивач належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів. Відповідач [PERSON] не визнав вимоги позивача ПАТ «ПроКредит Банк» , підтримуючи свої зустрічні вимоги щодо припинення договору поруки з наведених у зустрічній заяві обставин. Суд вислухавши пояснення представника позивача Куляк Т.В., відповідачів [PERSON] і [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 19 жовтня 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» і [PERSON] було укладено Рамкову угоду №3195, відповідно до якої кредитор зобов'язався здійснювати кредитування позичальникові у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а позивальник зобов'язався належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами. Встановлено, що згідно договору від 19.10.2007р. про надання траншу було визначено розмір кредиту в сумі 68 000 доларів США, під 14%річних на 60 календарних місяців, від дати видачі кредиту включно. 11 червня 2010 року, 19 жовтня 2012 року , 22 квітня 2013 року, 21 січня 2014 року було укладено договір №1, №3,№4 та №5 про внесення змін до Договору траншу в якому було змінено умови договору від 19.10.2007р. Відповідно до умов Кредитних договорів (п.2.1. та п. 9.2.2.) Відповідач [PERSON] як Позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у порядку визначеному Кредитними договорами. Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві по (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встано договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і н випливає із суті кредитного договору. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процес суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Однак, Відповідач [PERSON] порушив умови Кредитних договорів та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованій Умовами вищезазначених Кредитних договорів: п.8.2.1 передбачено, що Кредитор вправі вимагати кострового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більш (три) банківські дні. Згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Водночас умовами зазначених Кредитних договорів: (п.8.6. та п. 8.7.) передбачено, що при прострочені погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів Позичальник зобов'язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред'явив йому Вимогу, якщо інше не погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в як має бути здійснено таке погашення.

Outcome: partial