Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що з 07.12.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище та не надає останній можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Крім того, позивач на час звернення до суду із позовом не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку, а тому немає змоги утриувати себе, іншіх доходів не отримує. У зв'язку з цим позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття та аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати без його участі. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 07.12.2013 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 1223. Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 499. За відсутності інших відомостей та враховуючи, що зазначене жодною із сторін не заперечувалось, суд вважає встановленим, що спільна дитина подружжя проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Спору про місце проживання спільної дитини між сторонами немає. У зв'язку із тим, що позивач ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка проживає разом із нею та, а також потребує матеріальної допомоги на утримання її. Однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає можливості належним чином забезпечувати потреби дитини та свої потреби. Вирішуючи питання, щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання та утримання їх спільної дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, згідно до ч. 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, необхідність у забезпеченні її належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від матері, яка забезпечує дитину всім належним та необхідним, чого вона потребує у цьому віці(належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, яка не отримує матеріальної допомоги від чоловіка і не має інших доходів, матеріальний стан відповідача який належної стабільної допомоги своїй сім'ї не надає, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи його можливість сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя дитини, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками, та можливість сплачувати грошові кошти(аліменти) на утримання позивача, про що вбачається із поданих заяв про визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, що у сукупності не перевищує 50% (ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження) встановленого мінімального розміру заробітної плати, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов, як в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини так і в частині стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини з якою проживає дитини, встановивши розмір належний до стягнення з урахуванням ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з платника, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти(аліменти) на її утримання у розмірі 1/6 частини щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 3-х років, та стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved