Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 24.05.2007 року уклали кредитний договір № DNU0AU01961236, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 41\~781,00 доларів США на термін до 24.05.2012 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 12.07.2016 року має заборгованість - 778,95 доларів США, яка складається з: - 219,40 доларів США - заборгованість за кредитом; - 121,62 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 437,93 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 778,95 доларів США, що за курсом 24,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.07.2016 року складає 19356,91 грн. за кредитним договором № DNU0AU01961236 від 24.05.2007 року, судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 24.05.2007 року уклали кредитний договір № DNU0AU01961236. Відповідно до п.1.1, 7.1 договору, банк надав відповідачу кредитні кошти на строк до 24.05.2012 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 30746,00 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 11305,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених умовами договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до п.4.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № DNU0AU01961236 від 24.05.2007 року, в звязку з чим відповідач станом на 27.03.2016 року має заборгованість - 12.07.2016 року має заборгованість - 778,95 доларів США, яка складається з: - 219,40 доларів США - заборгованість за кредитом; - 121,62 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 437,93 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до вимог чинного законодавства позивачем розраховано заборгованість відповідача у національній валюті України згідно з офіційним курсом НБУ, встановленим на дату розрахунку 2485.2093 грн. за 100 доларів США, а всього 19356,91 грн. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved