Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач подала до суду позов про стягнення аліментів з [PERSON], аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем, від якого у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження доньки батьком записаний відповідач по справі. Відповідач не достатньо цікавиться дочкою, не приймає в достатній мірі участі у вихованні та відмовляється добровільно матеріально допомагати. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на утриманні позивача. Крім цього у дочки є непереносимість лактози та глютена, що призводить до додаткових витрат по харчуванню та неможливість відвідувати дитячий садочок, тому [PERSON] вимушена постійно перебувати з дочкою вдома. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти задоволення в розмірі 1 500 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 23.04.2014 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 73. (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, а саме аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial