Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач просить суд звільнити із-під арешту квартиру [ADDRESS], посилаючись на положення ст. 391 ЦК України, оскільки, він, як власник зазначеного майна, право власності на яке набуте ним на підставі рішення суду, не може реалізувати свої права власника через наявність арешту, накладеного на дану квартиру на підставі постанови Орджонікідзевського відділу ДВС ХМУЮ від 27.10.2011 р. на виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2010 р. про стягнення з [PERSON] коштів за кредитним договором на користь ПАТ «ПроКредит Банк». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши, що всі обставини викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені по справі, суд встановив наступні обставини. За постановою заступника начальника Орджонікідзевського відділу ДВС ХМУЮ від 27.10.2011 р. на виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2010 р. про стягнення з [PERSON] коштів за кредитним договором на користь ПАТ «ПроКредит Банк» у розмір 55\~489,95 грн. накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження. Позивачу [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 17.11.2010 р. належить ? частина квартири [ADDRESS]. На підтвердження цих обставин позивачем надані наступні докази: копії постанов державної виконавчої служби, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с.7-12, 15-16). Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб зазначений законом або договором. Згідно розяснення Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. №6 (із наступними змінами) відповідачами у даних справах необхідно визначати боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Аналогічні положення викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Позивач звернувся з позовними вимогами до Орджонікідзевського відділу ДВС ХМУЮ, але на надав суду жодного доказу, з якого б випливало, що саме даним відповідачем порушуються, не визнаються або оспорюються його права чи інтереси, в зв'язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладенного,

Outcome: dismissed