Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором б/н від 17.12.2011 року в сумі 19826,10 грн. мотивуючи тим, що згідно вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечення не надав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.12.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, що складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та «Тарифи Банку», копії яких додано позивачем до матеріалів справи. Відповідно до банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року виданої Національним банком України позивачу по справі вбачається, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» має право здійснювати банківські послуги, визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п.1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19826,10 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.10.2014 року, яка складається: 8469,18 грн. - заборгованість за кредитом; 8397,63. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1539,00 - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 920,29 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved