Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, що зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області 27.03.2015 р., про що зроблено відповідний актовий запис № 10, стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 27 березня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області 27.03.2015 р., про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено з червня 2015 року, фактично після народження їхньої доньки. Після народження доньки, вона остаточно переїхала на постій проживання до своїх батьків, в м. Кагарлик, по вул. Незалежності, буд. 25 та з 25.10.2015 р. зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. Зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Відповідач залишився проживати в м. Ржищів та наразі проживає з іншою жінкою. Відповідно до ст. 51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Однак нехтуючи законним вимогам, відповідач не дотримується визначених в ст. 51 СК України положень. Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а також інтересам їхньої дитини, так як наше спільне життя не склалося, між ними були постійні сварки, які відбувалися на очах у оточуючих людей, батьків, знайомих. Відповідач не зважаючи на те, що вони майже 2 роки живемо порізнь, продовжує її ображати, висловлюється в її бік нецензурною лайкою, направляє міні в СМС повідомленнях, непристойні слова та образи. Тобто своїми активними діями, відповідач вказує на його байдужість до їхнього спільного шлюбу та наміру зберегти його. У звязку із цим вона вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, у звязку із чим немає необхідності встановлення певного терміну на примирення, оскільки протягом цього терміну вона буде піддаватися безкінечним образам в її адресу, які принижують її людську гідність. На даний час, їхня донька проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу, дочка залишиться проживати з нею. Спору щодо проживання доньки у них не має. Шлюб вони розривають вперше. Спору щодо поділу спільного майна у них також не має. Відповідач позовні вимоги позивача визнав та на примирення не згідний. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 27 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені з червня 2015 року. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сімя розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сімї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд прису\-джує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про\-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача нею понесені судові витрати, які підтверджені квитанцією про її сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved