Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.05.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 450 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Позивач свій обов'язок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 31.10.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 1 426,98 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.10.2013 року складає 11 401,57 грн., тому позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю Молодецький О.С. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 17.01.2014 року №4 (22846). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.05.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 450 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір (а.с.15-22). При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, останній повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 31.10.2013 року, згідно довідки-розрахунку (а.с.7-12) становить 1 426,98 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.10.2013 року складає 11 401,57 грн., з них: 405,73 дол. США - заборгованість за кредитом; 893,70 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 62,58 дол. США - штраф (фіксована частина); 64,97 дол. США - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобов'язань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 229,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 25.11.2013 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved