Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ОБЄДНАННЯ «ІМПУЛЬС» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення частини позики. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12.02.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке науково - виробниче об'єднання «Імпульс» та [PERSON] було укладено договір позики № 1. На день укладання Договору Позичальник знаходився в трудових відносинах з Позикодавцем, працював на посаді інженера - електроніка 1 кат. На виконання п. 1.1 Договору Позикодавець надав позичальнику безпроцентну позику в сумі 50 000,00 грн. на високовартісне лікування. Відповідно до п. 2.2 Договору Позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику в повному об'ємі до 16 березня 2019 року. Згідно з п. 2.3 Договору, Позичальник починає повертати позику з березня 2014 року та здійснює повернення у відповідності зі строками, вказаними в Додатку № 1, а саме: рівними частинами щомісяця шляхом утримання зазначених сум із заробітної плати. З березня по вересень 2014 року Позичальник повернув частину позики на загальну суму 5 919,27 грн. З 28.07.2014 року по 01.08.2014 року за заявою Позичальника йому була надана відпустка, після закінчення якої він на роботу не вийшов, про своє місцезнаходження не повідомив, зв?язок із ним відсутній. Станом на 12.11.2014 року заборгованість Позичальника перед Позикодавцем становить 44 080,73 грн. На підставі викладеного позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму залишку позики в розмірі 44 080,73 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 440,81 грн. Представник позивача Подоляка О.О. в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. В заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки представник позивача Подоляка О.О. в поданій до суду письмовій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому судом 25.12.2014 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншх умов, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається зі змісту ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1080 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що, згідно п. 1.1 Договору позики № 1 від 12 лютого 2014 року, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄДОНЕЦЬКЕ НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ОБЄДНАННЯ «ІМПУЛЬС» в особі директора Журби Олександра Анатолійовича надало [PERSON] позику у сумі 50 000 гривень на високовартісне лікування. На день надання позики позичальник є робітником позикодавця та перебуває з ним в трудових відносинах. Відповідно до п.2.2 Договору, позичальник зобов'язується повернути позику в повному обсязі до 16 березня 2014 року. Як свідчить п. 2.3 Договору, повертати позику позичальник починає з березня 2014 року у відповідності зі строками, вказаними у Додатку № 1 до Договору. Погашення відбувається шляхом утримання із заробітної плати позичальника (на підставі заяви). Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 11.02.2014 року, останні просив видати позику у розмірі 50 000 грн. з наступним погашенням із заробітної плати на протязі 5 років. Згідно з копією Додатку № 1 до Договору позики від 12 лютого 2014 року, відповідач зобов'язався повертати позику наступним чином: з 01.03.2014 року по 21.12.2018 року по 835 грн., з 01.01.2019 року по 28.02.1019 року по 785 грн. Позивач свої зобов'язання до договором позики виконав та надав позику в сумі 50 000 гривень, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 14 лютого 2014 року. Натомість відповідач з березня по вересень 2014 року свої зобов'язання виконував та всього за цей період повернув частину позики на загальну суму 5 919,27 грн. Але починаючи з жовтня 2014 року свої зобов'язання за договором позики не виконує, тому станом на 12.11.2014 року, відповідно до копії рахунку 376 за 01.02.2014 року - 21.10.2014 року, має заборгованість у розмірі 44 080,73 грн. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ОБЄДНАННЯ «ІМПУЛЬС» суми залишку позики в розмірі 44 080,73 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме платіжним дорученням № 570 від 10 листопада 2014 року про сплату судового збору в розмірі 440,81 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі в сумі 440,81 грн.

Outcome: approved