Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач подала в суд позов, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, розмір яких був в ході судового розгляду зменшений позивачем, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилалась на те, що діти знаходяться на її утриманні, вона не працює у зв'язку з відпусткою по догляду за дитиною, відповідач належним чином та в достатньому обсязі не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та її. Представник відповідача позов визнав частково. Погоджувався на сплату аліментів на дітей в розмірі 400 грн. на кожного. Вимоги в частині стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, з якою проживає дитина, до досягнення останньою трьох років, не визнав, в обґрунтування чого посилався на те, що у відповідача відсутня матеріальна можливість надавати таку допомогу. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2002 року. Мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Сама [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу, так дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що закріплено у ч. 2 ст. 84 СК України, а отже згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, отже має мінливий та нерегулярний дохід, суд, з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей і унеможливлення штучного заниження фінансової участі батька в їх утриманні, вважає за доцільне призначити сплату аліментів в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобов'язань. Крім того, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», який з 01.01.2016 року для дитини віком від 6 років до 18 років складає - 1 455 грн. на місяць, для дітей до 6 років - 1 167 грн., працездатних осіб з 01.09.2015 року 1 378 грн., а тому, зважаючи на рівність обов'язку батьків в утриманні дітей та обов'язку чоловіка утримувати дружину, з якою проживають діти до досягнення дитиною трьох років, з відповідача мають стягуватись аліментні платежі в розмірі, що відповідає половині від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку та працездатної особи. Доводи представника відповідача, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON], з якою проживає дитина, що не досягла 3-х років, не підтверджені належними доказами. Відсутність офіційного працевлаштування відповідача не є достатньою підставою для висновку про його матеріальну неспроможність надавати відповідну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial