Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог є служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про виселення останніх, посилаючись на те, що 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CVHMG103370067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 44\~000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 31.07.2037 року, а відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №CVHMG103370067, відповідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: м. Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2, загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: м. Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2, загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №CVHMG103370067 від 01 серпня 2007 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 08.08.2012 року [PERSON] виселено з вищевказаного будинку, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вказує позивач ним було повідомлено відповідачів про виселення, однак вимогу про виселення вони не виконали. На основі викладеного ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд виселити відповідачів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: м.Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2 та стягнути судові витрати з [PERSON] В судовому засіданні представниця позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд виселити відповідачів із вказаного будинку. Вказала, що діти відповідачки [PERSON] у вказаному будинку були зареєстровані після укладення договору іпотеки та банком було здійснено повідомлення відповідачки про наступне виселення належним чином. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вказала, що прописалась у вказаному будинку зі згоди банку у 2009 році, зокрема, саме з представником банку, в кого знаходились оригінали документів на спірне житло, вона приходила в ЖРЕП та здійснила реєстрацію себе та дітей вже після укладення іпотечного договору, тобто зробила це з дозволу банку. У неї та дітей іншого житла немає. Належного повідомлення про виселення з спірного житла вони від банку не отримували. Просила суд відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк». Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вказав, що відповідачка [PERSON] 10.06.2014 року звільнилась з місць позбавлення волі. Як вбачається з матеріалів позову, 16.06.2014 року направлено вимогу банку про виселення, однак дану вимогу відповідачі не отримували. Крім цього вказав, що на сьогодні діє мораторій, а тому діти не можуть бути виселені. Представник третьої особи служби в справах дітей в судовому засіданні просила постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх дітей, у яких немає іншого житла. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CVHMG103370067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 44\~000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 31.07.2037 року, а відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с.11-13). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №CVHMG103370067, відповідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: м. Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2, загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (а.с.14-16). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] було задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: м. Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2, загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №CVHMG103370067 від 01 серпня 2007 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 08.08.2012 року [PERSON] виселено з вищевказаного будинку, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.17-20). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно зі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази про отримання відповідачами письмової вимоги позивача про виселення, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому судом встановлено, чого не заперечували сторони по справі, що у житловому будинку за адресою м.Чернівці, вул. Нечуя-Левицького, 8/2 зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки КЖРЕП-6 від 19.05.2014 року (а.с.10). А також факт реєстрації неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] після укладання договору іпотеки також встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі. Твердження позивача про направлення письмової вимоги про виселення відповідачів з вищевказаного приміщення у тридцятиденний строк, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів вручення вказаної вимоги відповідачам. . На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed