Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 120650,79 грн. на відшкодування шкоди, завданої йому у ДТП 14.11.2015р. з вини відповідача, мотивуючи тим, що вина відповідача в даній ДТП встановлена вироком суду, у даній ДТП був суттєво пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER], розмір шкоди визначено спеціалістом у розмірі 169650,79грн. (вартість відновлювального ремонту), крім того він оплачував послуги оцінки вартості ремонту 1000 грн.; страховиком ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50000 грн., тому просить стягнути з відповідача - заподіювача шкоди суму, непокриту страховою виплатою. Також просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої йому моральної шкоди 20000грн., мотивуючи тим, що в ДТП переніс стрес, нервувався, витрачав багато часу на відновлення автомобілю, оскільки страхова виплата була недостатньою для ремонту, що тривалий час від дня ДТП до вересня 2016 року не міг користуватись автомобілем, через що терпів побутові незручності, вимушений був користуватись громадським транспортом і таксі для відвідування хворого родича, відчуває образу, і до тепер продовжує витрачати свій час і власні гроші на ремонт пошкодженого з вини відповідача автомобілю. Відповідач позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди визнав повністю, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково, не оспорює факту ДТП, своєї вини і відповідальності за завдану шкоду, не оспорює розміру майнової шкоди; просив зменшити розмір моральної шкоди, вважає її завищеною і непосильною для нього, просив врахувати, що з доходів має лише заробітну плату 2000 грн., інших доходів та майна, за рахунок якого б він міг відшкодовувати завдану в даній ДТП шкоду, він не має, проживає у вийнятій квартирі, має грошові зобовязання по відшкодуванню шкоди, завданої двом потерпілим від його дій в даній ДТП (з тяжкими і середньої тяжкості тілесними ушкодженнями), і перед лікарнею по відшкодуванню витрат на лікування потерпілих, крім того на даний час має невиконанні грошові зобовязання по відшкодуванню шкоди перед власником пошкодженого в ДТП автомобілю - яким він керував і який був у нього в оренді станом на момент ДТП. Просив врахувати, що не ухилявся від відшкодування шкоди позивачу, а не відшкодовував цю шкоду лише з тих причин, що всі гроші витрачав на придбання ліків для лікування потерпілих від ДТП, що вважав першочерговим для себе; просив зменшити розмір моральної шкоди до 5000 грн. З наданих доказів і з пояснень сторін встановлено наступне: 14 листопада 2015 р. в м. Бровари сталась ДТП, в якій, зокрема, був пошкоджений автомобіль [NUMBER], належний на праві власності позивачу. Дана ДТП сталась з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER]. Дані обставини встановлені вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2016р., яким відповідача визнано винуватим за ч.2 ст.286 КК України. Даним вироком позов [PERSON] до обвинуваченого та до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої йому, було залишено без розгляду, рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного провадження. Відповідач не оспорює того факту, що в даній ДТП було завдано шкоду майну позивача, а саме що був пошкоджений належний позивачу автомобіль. Розмір шкоди, завданої власнику пошкодженого «KIA CARENS» д.н.з. [NUMBER], визначено у звіті №79/12/15 про оцінку вартості збитку, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу - даного автомобіля складає 169650,79грн. Розмір шкоди відповідач не оспорює, він підтверджений належним доказом. З наданого товарного чеку від 09.12.2015 р. видно, що позивач поніс витрати на оплату роботи спеціаліста по оцінці завданої йому шкоди 1000грн. Дану обставину відповідач не оспорює. З руху по картковому рахунку позивача видно, що йому страховиком ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» за даним страховим випадком виплачено 50000грн. максимальну передбачену страховим полісом суму - в розміру ліміту відповідальності страховика. Дану обставину відповідач не заперечує. Позивач претензій до страховика з даного приводу не має. Такий спосіб відшкодування шкоди відповідає вимогам закону, і сторонами не оспорюється. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини. Згідно ст..1188 ЦК України (п.1) шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону про страхування і згідно умов договору про страхування ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 гривень Таким чином, у відповідача виникло зобовязання по відшкодуванню позивачу завданої йому внаслідок пошкодження його майна шкоди. Позивач має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі, і отримавши частину відшкодування від страховика на підставі договору страхування між заподіювачем шкоди і страховиком, має право вимагати від заподіювача шкоди, тобто від відповідача, відшкодування йому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, є законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої йому шкоди цієї різниці - у розмірі 120650,79грн. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її вини. Згідно умов договору страхування і згідно умов закону про страхування у даному випадку відсутні підстави для покладення обовязку по відшкодуванню моральної шкоди на страховика, оскільки у даному випадку позивачу від протиправних дій відповідача заподіяно шкоду майну, а не шкоду здоров,ю та життю, а в межах відповідальності страховика на нього покладається зобовязання відшкодувати моральну шкоду лише у випадках заподіяння шкоди життю та здоров,ю потерпілого внаслідок ДТП, тобто у випадках, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Закон не виключає визнання моральної шкоди заподіяною у випадку заподіяння шкоди майну особи. Позивачу даним ДТП і пошкодженням у ДТП належного йому автомобілю дійсно заподіяна моральна шкода, яка полягає у нервовому напруженні і хвилюванні, пережитому при ДТП, у суттєвому погіршенні стану майна, яке на тривалий час виключало можливість його використання за призначенням, у тих негативних наслідках, що настали для позивача, у побутових незручностях, у тому, що позивач був обмежений у пересуванні через відсутність власного автомобіля і можливості ним користуватись за призначенням як засобом проїзду і перевезення, що потребувало від нього додаткових і суттєвих зусиль для організації звичайного способу життя. Разом з тим, при визначення розмір компенсації моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне: Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано злочином. Встановлено, що вироком суду встановлено вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками заподіяння шкоди здоров,ю двом потерпілим особам. Позивач не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, хоча є потерплим від протиправних дій відповідача, але такі дії не є злочинними по відношенню безпосередньо до позивача, оскільки не відноситься до складу злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ст.286 КК України заподіяння шкоди майну. Суд, визначаючи сам факт заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, і наявність у позивача права на її відшкодування особою, що завдала шкоду, тобто відповідачем, не вбачає підстав для визнання даної шкоди як такої, що завдана вчиненням злочину. Тому відсутня обставина, зазначена у ч.4 ст.1193 ЦК України як виключення для можливості зменшення розміру завданої шкоди, і суд вважає можливим зменшити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу. Враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи, що він має малий дохід, близький до мінімальної заробітної плати, наявність у нього суттєвих грошових зобовязань перед іншими потерпілими в даній ДТП, яким було заподіяно шкоду здоров,ю, враховуючи, що невиконання своїх зобовязань перед позивачем по відшкодуванню йому майнової шкоди було повязане не з ухиляннями відповідача, а з тим, що він вживав заходи до відшкодування витрат на лікування інших потерпілих. Суд також враховує, що рішення має бути справедливим і таким, яке може бути виконане. Враховуючи вказані обставини, суд визначає розмір компенсації моральної шкоди позивачу у сумі 12000 грн. Підстав для звільнення від обовязку по відшкодуванню шкоди, або для ще більшого зменшення розміру компенсації суд не вбачає. Також суд не вбачає підстав для стягнення шкоди у більшому розмірі, враховуючи характер заподіяної шкоди, обставини її заподіяння. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, закону «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Outcome: partial