Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, від якого мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності і відсутності позивача та зазначив, що заявлений позов просить задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони у справі мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КГ № 154498 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 27 лютого 2013 року. На теперішній час неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем у звязку з чим перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка № 248 видана житлово-експлуатаційною організацією приватним підприємством «Жилтранс» 10 березня 2016 року. В свою чергу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. При цьому, позивач [PERSON] за період з квітня по грудень 2015 року отримала заробітну плату в загальній сумі 13461,99 грн., що підтверджується копією довідки № 9 виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Магнум-груп». Згідно копії довідки № 02-22/4 виданої Херсонським дитячим садком № 17 Херсонської міської ради, оплату за перебування неповнолітньої [PERSON] у даному дошкільному закладу сплачує виключно позивач [PERSON] Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи стан здоровя і матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд вважає, що позов обґрунтований у звязку з чим його необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн.

Outcome: approved