Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 02 червня 2017 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15 квітня 2015 року у розмірі 12733,19 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся у ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку із чим підписав заяву б/н від 15 квітня 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання виконав повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на 24 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 12733,19 гривень, з яких: 2833,68 гривень тіло кредиту; 3583,05 гривень нараховані відсотки за користування кредитом; 5233,93 гривень пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 582,53 гривень штраф (процентна складова). Після відкриття провадження у справі судом установлено, що [PERSON] помер 22 червня 2015 року, у звязку із чим, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2017 до участі у вказаній цивільній справі залучено правонаступника [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 28 лютого 2018 року відповідач [PERSON] подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області письмовий відзив на позов, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що вона як спадкоємець, не несе зобов'язань щодо погашення заборгованості, оскільки згідно розрахунку заборгованості станом на 30 червня 2015 року витрати кредитних коштів [PERSON] становлять 126,96 гривень, а заборгованість за відсотками, неустойка (пеня та штраф), заборгованість по тілу кредиту (в порядку овердрафту), нарахована [PERSON] вже після його смерті. Також, вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк», дізнавшись про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та ідентифікувавши її, як спадкоємця, протягом шести місяців не предявив їй вимоги у позасудовому порядку щодо виконання зобовязання за спірним кредитним договором, шляхом сплати кредитних коштів (одноразовим платежем), якими за життя, в межах кредитного ліміту, скористався [PERSON] та не зміг повернути банку в передбачений договором термін (пільговий період) через смерть, тому вважає, що у вказаній ситуацій відсутній предмет спору, оскільки банк, не звертався до неї як до правонаступника із вимогою повернути кошти за кредитним договором, та цим позбавив її можливості повернути вказані кошти у позасудовому порядку. 14 травня 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду відповідь відзив, у якому просив позов задовольнити у повному обсязі, оскільки зобовязання має виконуватися належним чином. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, однак, у прохальній частині позову зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника, у разі його неявки у судове засідання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти предявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] звернувся у ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку із чим підписав заяву б/н від 15 квітня 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www/рrivatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. На запит Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року №722/668/17/288/2017 Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області направлено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копію актового запису про смерть [PERSON] №86 від 22 червня 2015 року. Як убачається із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, номер витягу 00018549138 від 17 серпня 2017 року, [PERSON] помер 22 червня 2015 року, про що складено актовий запис №86 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Вказане також стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №146497 виданого 22 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Із матеріалів спадкової справи №76/2015 заведеної Сокирянською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого 22 червня 2015 року слідує, що спадкоємцем після померлого [PERSON] є його дочка [PERSON], на імя якої 16 березня 2017 державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Чернівецької області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудам за №4, який розташований по вул. Макаренка в м. Сокиряни, Сокирянського району, Чернівецької області. У звязку із цим, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2017 [PERSON] залучено до участі у вказаній цивільній справі як правонаступника [PERSON]. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані, задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1281 ЦК України Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом вказаних норм, спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя при умові наявності спадкового майна та предявлення вимоги в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Як убачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15 квітня 2015 року станом на 30 червня 2015 року витрати кредитних коштів за договором становлять 126,96 гривень, а нарахування за прострочення виконання грошового зобовязання за кредитним договором почали нараховуватися з 01 липня 2015 року, тобто вже після смерті [PERSON] В подальшому розмір заборгованості збільшувався за рахунок нарахування банком відсотків, пені та штрафів у період після смерті спадкодавця. Відтак, відсутні правові підстави для стягнення із спадкоємця боржника [PERSON] заборгованості за спірним кредитним договором, яка виникла після 01 липня 2015 року після смерті позичальника. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. У письмовому відзиві на позов відповідач [PERSON] стверджує, що їй не було відомо про укладення кредитного договору між її померлим батьком [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», про його наявність вона дізналася лише після залучення її до участі у справі як правонаступника після смерті [PERSON] Відтак, банк не повідомлявся про відкриття спадщини, отже, у кредитора виникло право на пред'явлення своїх вимог до спадкоємця [PERSON], яка прийняла спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Оскільки не передбачено продовження даних строків вони є присічними (преклюзивними), і відповідно недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Під час розгляду справи позивечм ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів предявлення вимоги до спадкоємця померлого [PERSON] у відповідності до ст. 1281 ЦК України.При цьому, заміна відповідача на правонаступника [PERSON] відбулася на підставі ухвали суду від 12 вересня 2017 року, однак протягом часу розгляду справи позивачем не було надано суду жодних доказів, того, що банк направляв будь-яку вимогу до спадкоємця померлого боржника про повернення кредитних коштів. Також позивачем не уточнювалися позовні вимоги в частині розрахунку заборгованості станом на дату смерті [PERSON] Таким чином, оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» протягом встановленого ст.1281 ЦК України строку не пред'явив своїх претензійних вимог до спадкоємця боржника [PERSON], яка прийняла спадщину після померлого 22 червня 2015 року [PERSON], а тому є таким, що позбавляється права вимоги до останньої. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed