Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву до відповідачів, яку в подальшому уточнив, у якій просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації за період з 2000 року по 01.11.2015 року в сумі 18146,34 грн. та судові витрати. При цьому, у позові зазначено, що вказана заборгованість рахується позивачем з 01.10.2014 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідачів проти позову заперечив та пояснив, що просить застосувати строк позовної давності, оскільки заборгованість виникла з 2000 року, тоді відповідачі були неповнолітніми та проживали із батьками, які померли, і крім того, позивачем не обґрунтовані причини, з яких він пропустив строк подачі позову щодо позовних вимог за період з 2000 року по 31.03.2013 року на уточнену суму 18146,34 грн.. Щодо позовних вимог за період з 01.04.2013 року по 01.11.2015 року, то відповідачі на протязі 2016 2017 років здійснили повне погашення цієї заборгованості у сумі 3725,19 грн., тоді як за цей період їм було нараховано 3451,81 грн., таким чином, заборгованість на даний час відсутня, тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO], особистий рахунок оформлений на [PERSON], яка померла. За період з 2000 року по 01.11.2015 року за вказаним особовим рахунком утворилась заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації, згідно первісного позову, в сумі 20379,49 грн.. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2016 року скасовано судовий наказ Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2016 року, виданий за заявою КП «Водоканал» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за воду та послуги каналізації за період з 01.10.2014 року по 01.11.2015 року в сумі 20379,49 грн.. З наданої копії заяви про видачу вказаного судового наказу вбачається, що ці вимоги були заявлені позивачем в квітні 2016 року. З наданих розрахунків заборгованості, та копій особового рахунку по квартирі [ADDRESS], який оформлений на [PERSON], вбачається, що заборгованість утворилась починаючи з 2000 року, з квітня 2013 року відповідачам нараховано заборгованість у сумі 3305,92 грн., за 2014 рік у сумі 145,89 грн., а з лютого 2014 року нарахування відсутні, а всього за період з квітня 2013 року по 01.11.2015 року нараховано заборгованість в сумі 3451,81 грн.. Згідно наданих довідок, бабуся відповідачів - [PERSON] померла 27.11.2001 року, а батьки відповідачів, які також були зареєстровані та проживали за вказаною адресою, померли в березні 2014 року та в лютому 2015 року. За період з 2014 року по даний час відповідачі сплатили позивачу в рахунок погашення заборгованості : в березні 2014 року 376,90 грн., в 2015 році 200 грн., а в 2016-2017 роках 3148,29 грн., а всього за вказаний період сплатили позивачу 3725,19 грн.. Під час судового засідання сторони погодились та не оспорюють того, що: за період з квітня 2013 року по 01.11.2015 року відповідачам нараховано заборгованість за воду та послуги каналізації в сумі 3451,81 грн., а сплачено відповідачами за цей період та в рахунок погашення заборгованості за останні три роки - тобто саме за цей період - 3725,19 грн.. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст.64,67,68 ЖК України наймач та члени його сім»ї зобов»язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі по оплаті за воду та послуги каналізації. У відповідності до ст.526,610 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, а його невиконанням чи виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання, є порушенням зобов»язання, в разі чого настають передбачені наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з наведених норм закону, особи зобов»язані своєчасно та щомісячно сплачувати витрати за надані послуги, в даному випадку за воду та послуги каналізації. З матеріалів справи вбачається, що за адресою квартира [ADDRESS], де за цей період було зареєстровано чотири особи, за період з 2000 року по 01.11.2015 року дійсно утворилась заборгованість в сумі 20379,49 грн.. Проте, з наданої копії заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів вказаної заборгованості вбачається, що вона була подана до суду тільки в квітні 2016 року, тобто вперше вимоги про стягнення заборгованості за період з 2000 року по 01.11.2015 року позивач пред»явив до відповідачів в квітні 2016 року. У відповідності до ст.257,261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, а її перебіг починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що заборгованість почала утворюватись саме з 2000 року, то і право пред»явлення позову про стягнення цієї заборгованості у позивача виникло саме з цього часу. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась з 2000 року по 31.03.2013 року, заявлені позивачем поза строком позовної давності, позивач не навів поважних причин для поновлення судом такого строку, і відповідного клопотання не заявив, тому підстави для задоволення позовних вимог за вказаний період відсутні у зв»язку з пропуском строку позовної давності. Заборгованість відповідачів за період з квітня 2013 року по 01.11.2015 року на даний час повністю погашена, що не оспорюється позивачем та підтверджується наданими роздруківками з особового рахунку квартири [ADDRESS], тому позовні вимоги за вказаний період також задоволені бути не можуть. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у повному обсязі, то і підстав для стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору не вбачається.

Outcome: dismissed