Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач подала до суду заяву про надання їй додаткового строку в один місяць для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який в 1999 році залишив заповіт на її користь, про наявність якого вона дізналась лише після смерті своєї матері [PERSON] в [INFO]. Представник відповідача в судові засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, та в заяві зазначила, що проти задоволення позову заперечує. В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], шлюб з яким розірвала, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 02.04.1970 року. [PERSON] помер [INFO] року. Проте, згідно довідки МКП «Основаніє», [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] з 18.04.1979 року та по день своєї смерті кожен. Згідно свідоцтва про право власності на житло №4232 від 09.03.1998 року та технічного паспорту на квартиру, [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Зі спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що її донька [PERSON] своєчасно подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. 25.12.1999 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своїй доньці [PERSON]. При цьому, після смерті матері [PERSON] при перебиранні документів покійної знайшла як заповіт на її ім»я, складений матір»ю, так і заповіт від 25.12.1999 року, складений на її ім»я [PERSON], а також свідоцтво про розірвання шлюбу від 02.04.1970 року. Позивач, також, зазначила, що їй не було відомо не тільки про наявність заповіту на її ім»я, складеного [PERSON], який не є її родичем і вона не могла сподіватись на те, що він може заповісти саме їй належне йому майно, але і про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний в 1970 році. До цього часу вона вважала, що оскільки її мати є дружиною [PERSON], то вона і спадкує належну йому частину квартири після його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила вказані обставини, а також те, що її знайома [PERSON], яка до смерті [PERSON] проживала з ним однією сім»єю, не розповідала їй про те, що [PERSON] заповів своє майно її доньці [PERSON], та не розповідала про те, що шлюб між ними розірваний. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] 16.04.2014 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно витягу зі Спадкового реєстру, заповіт [PERSON] на даний час є чинним, інших спадкоємців не встановлено. Вислухавши позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок подання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку суд вважає, що у своїй позовній заяві позивач обґрунтувала поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме тим, що позивач не знала як про наявність заповіту [PERSON] на свою користь, так і про те, що її мати [PERSON] ще в 1970 році розірвала шлюб з [PERSON], який не є родичем позивачки, але продовжувала проживати з ним однією родиною, тому позивач вважала, що мати належним чином прийняла спадщину після його смерті. Оскільки в даному випадку причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом є не тільки необізнаність позивачки щодо наявності заповіту [PERSON], але і те, що позивач не знала про розірвання шлюбу між її матір»ю та спадкодавцем, що потягло за собою впевненість щодо спадкування матір»ю після смерті [PERSON], тому в даному випадку можливо визнати такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, та надати позивачці додатковий строк для подання такої заяви. При цьому, з боку відповідача суду не надано жодних обґрунтувань заперечень проти позовних вимог, а також відповідач не спростував доводів позивачки щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved