Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 9875,92грн. та судові витрати в розмірі 243,60грн., посилаючись на те, що між науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні МВС України на Південній залізниці та [PERSON] було укладено трудову угоду від 01.02.2010 року. Згідно її умов відповідач займав посаду експерта в НДЕКЦ та взяв зобов'язання проводити товарознавчі та автотоварознавчі експертизи. Актом документальної ревізії фінансово-господарської діяльності НДЕКЦ за період з 01.11.2009 року по 30.09.2011 року було виявлено заниження вартості проведених досліджень, що призвело до неотримання НДЕКЦ в 2010 році коштів за надані послуги на загальну суму 11145,92грн. Про ознайомлення відповідача зі спільним наказом свідчать калькуляції, які він складав по вказаним дослідженням. З розрахунком відповідач був ознайомлений та погодився повністю сплатити вказану суму на рахунок НДЕКЦ. Підтвердженням визнання відповідачем своєї вини є сплата ним на протязі року частини грошових коштів. Остання сплата коштів відповідачем відбулась 07.10.2013 року. На даний час сума несплачених [PERSON] коштів складає 9875,92грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації: [ADDRESS], про що свідчить поштовий конверт, який направлявся за місцем реєстрації [PERSON] та повернутий за закінченням терміну зберігання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить справу розглянути за його відсутності. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно трудової угоди №2 від 04.01.2011 року укладеної між науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні МВС України на Південній залізниці та [PERSON], останній зобов'язався виконувати роботу з проведення товарознавчих та автотоварознавчих експертиз. (а.с.4). Згідно акту документальної ревізії фінансово-господарської діяльності НДЕКЦ з обслуговування Лінійного управління на Південній залізниці при УМВС України на залізничному транспорті від 12.12.2011 року за №101/446 за період з 01.11.2009 року по 30.09.2011 року було виявлено заниження вартості проведених досліджень, що призвело до неотримання НДЕКЦ в 2010 році коштів за надані послуги на загальну суму 11145,92грн. «Розцінки вказаних досліджень готувались відповідачем та були виконані з заниженням встановлених «Розмірів плати за надання послуг органами та підрозділами МВС України», затверджених спільним наказом МВС України. Міністерства економіки та Міністерства фінінсів від 05.10.2007 №369/1105/336. Згідно п.89 спільного наказу, вартість однієї послуги встановлено у розмірі 1115,53грн. а відповідач визначив вартість у розмірі 418.91грн. Таким чином недоотримання грошей за одне дослідження відбулось у розмірі 696,62грн., що загалом за 16 досліджень склало суму у 11145,92грн. З даним актом ознайомлений відповідач та підписаний ним (а.с.5-7). Згідно п.2 ч.2 ст.22 Цивільного Кодексу України, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, має право на відшкодування таких збитків. Враховуючи те, що [PERSON] добровільно відмовився відшкодувати несплачені кошти, суд задовольняє позовні вимоги Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України на Південній залізниці. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved