Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач- ПАТ «Комерційний банк «Надра»( далі- Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2006/978-К/471 від 19.04.2006 р. у розмірі 15 509 євро 20 євроцентів, яка скаладається із заборгованості за кредитом- 8909 евро 40 євроцентів, заборгованості за відсотками-3857 євро 29 євроцентів, заборгованості за комісією -2742 євро 51 євроцентів Позивач також просить стягнути з відповідачів заборгованість за пенею-583200 грн. 57 коп., понесені витрати по сплаті судового збору - 3650 грн. В обгрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Надра» посилається на те, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 14900 євро на строк до 18.04.2011 р. на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 8,5% річних. Крім того, відповідно до договору поруки № 6/4/2006/978-П/472 від 19.04.2006 р., укладеного між Банком та [PERSON], остання зобов'язувалася відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору щодо повернення до 18.04.2011 р. кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати можливих штрафних санкцій ( штраф, пеня), сплати щомісячної комісії у розмірі 0,5%. Свої зобов'язання за договором Банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти , але відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав і не виконує по теперішній час. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності та заперечував проти стягнення пені, посилаючись на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Через захворювання, викликані його участю у ліквідації аварії, йому була встановлена 2 група інвалідності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася воєчасно, належним чином, про причини неявки не сповістила, заперечень не надала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 квітня 2006 р. між ВАТ КБ «Надра» ( нині ПАБ КБ «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/4/2006/978-К/471 , відповідно до умов якого відповідач отримав в установі Банку грошові кошти у розмірі 14900 євро на придбання транспортного засобу марки FIAT Doblo , строком повернення кредиту -18.04.2011 р., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 8,5% річних. Відповідно до вимог ст. ст. 1054,1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.п. 1.3.2, 3.4.2 договору плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,5% від суми залишку кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 350,56 євро.Черговий мінімальний платіж вноситься позичальником щомісячно до п'ятого числа поточного місяця. За вимогами ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконує з грудня 2008 р., у зв'язку з чим утворилася заборгованість , яка складається із 8909,40 євро - заборгованість за кредитом ; 3857,29 євро - заборгованість за процентами за користування кредитом та 2742,51 євро - заборгованість з комісії за користування кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Непогашення боржником заборгованості перед Банком свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Оскільки [PERSON] не виконує умови кредитного договору, то суд вважає за неохідне стягнути з ньоо суму тілу кредиту 8909,40 євро, заборгованість за процентами - 3857,29 євро, заборгованість з комісії за користування кредитом-2742,51 євро, а всього 15509,20 євро. Як вбачається з п. 5.2 кредитного договору при простроченні позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту. сплаті всіх нарахованих процентів та можливих штрафних санкций, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення. Позивачем нарахована пеня у розмірі 53903,60 євро, що дорівнює 583500,57 грн. при загальної сумі заборгованості за обов'язковими платежами- 15509,20 євро. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. За правилами ч. З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. З пояснень відповідача вбачається, що він не мав можливості сплачувати кредит через фінансову кризу, має невелику пенсію, хворіє, є інвалідом 2 групи, знходиться у скрутному матеріальному становищі. Згідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. З ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Враховуючи істотні обставини, а саме важке матеріальне становище відповідача, неспівмірність пені з сумою основного боргу, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 10000 євро , що становить (1677.7444 за 100 євро)-167 774 грн. 44 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги, що відповідач звільнений від судових витрат, оскільки є інвалідом 2 групи, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позивачем наданий суду договір поруки № 6/4/2006/978-П/472 від 19 квітня 2006 р., укладений між позивачем та [PERSON], на підставі якого Банк просить стягнути суму заборгованості за кредитом солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення (вручення) йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (Постанова Пленуму № 5 від 30 березня 2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Таким чином, умови договору поруки, укладеного між Банком та [PERSON] про його дію до повного повернення Боржником або Поручителем заборгованості за кредитним договором не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки, тому в цьому випадку, підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 6/4/2006/978-К/471 від 19 квітня 2006 р. Пунктом 3.4.4 цього договору встановлений кінцевий термін повернення кредиту 18 квітня 2011 року. Дані про те, що в шестимісячний строк після встановлення дати повернення кредиту Поручитель отримав від Банку вимогу про погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. З позовом до поручителя позивач звернувся 04.04.2014 року. Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про припинення поруки, що виключає обов'язок поручителя по поверненню боргу за вказаним кредитним договором як солідарного боржника. На підставі викладеного,

Outcome: partial