Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувшись до суду з даним позовом до [PERSON], просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6954,33 доларів США та 295578,04 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3511,64 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 грудня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №77.1/АА-00279.07.2, відповідно до умов якого відповідач отримав у банку кредит в сумі 20178,57 доларів США строком до 13 грудня 2014 року включно. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти в розмірі 9% за користування ним. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме, в порядку передбаченому Договором, видав відповідачу грошові кошти. В порушення умов Кредитного договору відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 30 вересня 2013 року має заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 6954,33 доларів США та 295578,04 гривень, яка складається із наступних сум: - прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 5355,40 доларів США; - прострочена заборгованість по процентам в розмірі 1598,93 доларів США; - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 280796,33 гривень; - загальна сума 3% річних від суми кредитної заборгованості в розмірі 1448,00 гривень; - заборгованість за платою по кредиту в розмірі 13188,84 гривень; - сума інфляційних від простроченої плати за кредитом - 144,87 гривень. Посилаючись на положення ст.ст.526, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Представник позивача Гнап О.О. у судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами та доказами. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, за процентами по кредиту, за платою по кредиту, але наполягав на застосуванні строку позовної давності до нарахованої суми пені, трьох процентів річних, інфляційних. Окрім того, представник відповідача вважав за можливе застосувати положення ст.ст. 551 ч. 3, 616 ч. 2 ЦК України та зменшити розмір нарахованої пені. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № №77.1/АА-00279.07.2, відповідно до умов якого відповідач отримав у банку кредит в сумі 20178,57 доларів США строком до 13 грудня 2014 року включно. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 укладеного договору банк зобов'язався відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію на суму 20178,57 доларів США виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Позичальник [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплачувати проценти в розмірі 9% за користування ним та плату за обслуговування кредиту відповідно до п.п. 1.5, 3.2, 3.3, 3.3.1 договору. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме, в порядку передбаченому Договором, видав відповідачу грошові кошти, що не оспорюється відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В порушення умов Кредитного договору відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 30 вересня 2013 року його заборгованість за кредитним договором згідно з наданим позивачем розрахунком становила: - прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 5355,40 доларів США; - прострочена заборгованість по процентам в розмірі 1598,93 доларів США; - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 280796,33 гривень; - загальна сума 3% річних від суми кредитної заборгованості в розмірі 1448,00 гривень; - заборгованість за платою по кредиту в розмірі 13188,84 гривень; - сума інфляційних від простроченої плати за кредитом - 144,87 гривень. Стороною відповідача по суті наданий позивачем розрахунок не заперечується. Заперечення відповідача полягають у пропуску позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних. Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки представник відповідача не оспорює вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, за процентами по кредиту, за платою по кредиту і розрахунок цієї заборгованості виконаний позивачем не викликає у суду сумніви, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь ПАТ «Родовід Банк» прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 5355,40 доларів США, прострочену заборгованість по процентам в розмірі 1598,93 доларів США, заборгованість за платою по кредиту в розмірі 13188,84 гривень. Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] пені, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплачувати Банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченого платежу. У відповідності до ст. 258 Цивільного кодексу України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, враховуючи наявну заяву представника відповідача про застосування до вимог позивача наслідків пропуску позовної давності, стягненню з [PERSON] підлягає лише пеня за період протягом одного року до дня звернення до суду, тобто з 25.04.2013 року по 25.04.2014 року (межі строку позовної давності). В даному разі розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становитиме: 24246,51 гривень - пеня від суми простроченої основної заборгованості за кредитом; 31848,15 гривень - пеня від суми прострочених процентів за кредитом. Оскільки відповідно до п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплачувати Банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченого платежу, то як наслідок вимоги позивача про стягнення із відповідача пені від суми простроченої плати за кредитом не підлягають задоволенню, так як сплата пені передбачена лише за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів. Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 551 ч. 3, 616 ч. 2 ЦК України щодо зменшення розміру нарахованої пені, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності, оскільки представник відповідача не надав переконливих доказів для можливого застосування даних норм ЦК України. Загальна сума 3% річних в межах трьохрічного строку позовної давності, які підлягають стягненню з відповідача, становить 131,40 грн. + 574,14 грн. + 602,83 грн. = 1308,37 грн. Інфляційні втрати від суми простроченої плати за кредитом згідно розрахунку позивача становлять 144,87 гривні, представником відповідача не оспорюються. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сторін, які підлягають стягненню, визначаються з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. Позивач має право на відшкодування 1261,73 гривень понесених на оплату судового збору. Відповідач має право на відшкодування 1922,10 гривень понесених на оплату правової допомоги адвоката. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial