Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за двома кредитними договорами 1 159 070,27 грив. і судовий збір. Вказує, що у 2007 році між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем були укладені два кредитні договори, за якими відповідач отримав у банку кредити в сумі 9 675,00 грив. і 15 978,20 доларів США і зобов'язався повертати суми кредиту і відсотки за користування кредитом щомісячно відповідно встановленого графіку. Але умови вказаних кредитних договорів він не виконав, суми кредиту і відсотки по ним не повертав, у зв'язку з чин склалась заборгованість за гривневим кредитом в сумі 71 070,60 грив., з яких заборгованість по тілу кредиту - 8 050,27 грив., по нарахованим та несплаченим відсоткам - 8 964,97 грив., і пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 62 105,63 грив., а за валютним кредитом в сумі 1 079 949,40 грив., з яких заборгованість за тілом кредиту - 14 879,53 долара США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2014 року складає 192 548,49 грив., по нарахованим та несплаченим відсоткам - 3 057,44 долара США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2014 року складає 39 564,79 грив., і пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту - 847 836,12 грив.. У 2010 році між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторінг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до позивача перейшло право вимоги за вказаними договорами. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що за вказаними договорами за рішеннями судів з нього вже стягнути суми заборгованості на користь банку. Крім того, з часу стягнення заборгованості позивачем пропущений строк давності на стягнення відсотків і пені. Просить застосувати строк позовної давності. В судовому засіданні встановлене наступне. 26.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір №РL3-701/056/2007 за яким відповідач отримав у банку кредит в сумі 9 675,00 грив. і зобов'язався погашати суму кредиту і відсотки за користування кредитом. 15.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір №СL506-701/553/2007 за яким відповідач отримав у банку кредит в сумі 15 978,20 доларів США і зобов'язався повертати суму кредиту і відсотки за користування кредитом щомісячно відповідно встановленого графіку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова №2-5350 від 04.09.2009 року з [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року в сумі 10 194,84 грив., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 8 050,27 грив., а заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам - 2 144,57 грив., і судовий збір. Рішенням Московського районного суду м. Харкова №2-5355 від 30.07.2009 року з [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року в сумі 14 879,53 долара США, що за курсом НБУ складало 113 508,13 грив., а також відсотки за користування кредитом в сумі 2 307,09 доларів США, що за курсом НБУ складало 17 599,63 грив., і судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином заборгованість за вказаними в позові кредитними договорами вже стягнута з відповідача за рішеннями судів, а тому підстав для задоволення в частині стягнення вказаних в рішенні судів сум немає, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в цих частинах. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» та ПАТ «ОТП Факторінг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до позивача перейшло право вимоги нарахованих сум за вказаними кредитними договорами, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. У зв'язку з несплатою відповідачем сум заборгованості за кредитними договорами банком було нараховані відсотки за користування кредитом станом та пеня станом на 03.10.2014 року, які складають: за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року по нарахованим та несплаченим відсоткам - 8 964,97 грив., і пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 62 105,63 грив., за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року по нарахованим та несплаченим відсоткам - 3 057,44 долара США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2014 року складає 39 564,79 грив., і пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту - 847 836,12 грив.. Таким чином право позивача було порушено. Разом із тим, суд вважає, порушене право не підлягає захисту у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права стосовно Інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). За приписами ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Приймаючи до уваги, що основна заборгованість по тілу кредиту та по процентам за користування кредитом була стягнута з відповідача на підставі рішень суду від 30.07.2009 року та 04.09.2009 року, то строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитами, які з відповідача стягнуто, але не сплачено останнім, сплинув 30.07.2012 року та 04.09.2012 року. Позивач звернулося до суду з позовом про захист цивільного права лише 13.10.2014 року. Як передбачається вимогами ч. 2. З ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заявив в судовому засіданні клопотання про застосування строку позовної давності, а тому, з урахуванням особливості та характеру спірних правовідносин, конкретних обставин по справі, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності і відмовляє в задоволенні позову в цієї частині.

Outcome: dismissed