Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач ПрАТ «Кіровоградобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість за використану електричну енергію за період з 07 липня 2017 року по 18 квітня 2018 року в розмірі 7 750 грн. 18 коп., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 26.06.2001 року між ПрАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією №617212, на підставі якого він (позивач) здійснював постачання електроенергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS] , у свою чергу, відповідач користувалася електроенергією та оплачувала її вартість відповідно до діючих тарифів, тим самим між сторонами виникли взаємні зобов`язання, які регулюються Правилами користування електроенергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), Законом України «Про ринок електричної енергії», Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», іншими актами цивільного законодавства. Вказав, що ним (позивачем) належним чином і в повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії в належній кількості та з гарантованим рівнем якості. Відповідач, в свою чергу, не дотрималася вимог чинного законодавства, неналежним чином виконала свої зобов`язання щодо сплати коштів за використану електроенергію. Зокрема, відповідачем за період з 07.07.2017 року (попередні показники лічильника 015500 кВт/год) по 18.04.2018 року (кінцеві показники лічильника 021102 кВт/год) було використано 5 602 кВт/год. При взаєморозрахунках з відповідачем у зазначений період були застосовані тарифи, затверджені Постановою НКРЕКП України від 23.04.2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП № 750 від 15.06.2012 року, Постановою НКРЕКП № 1183 від 13.09.2012 року, Постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року, Постановою НКРЕКП № 873 від 04.07.2017 року. Таким чином, вартість електричної енергії, що була використана Відповідачем протягом зазначеного періоду, складає 8 550 грн. 18 коп., при цьому, споживачем за вказаний період було сплачено 800 грн. 00 коп., тим самим відповідач заборгувала йому (позивачу) кошти в сумі 7 750 грн. 18 коп., що є наслідком неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, визначених пунктом 19 ПКЕЕН та п. 8 Договору. З огляду на викладене вище, позивач ПрАТ «Кіровоградобленерго» просив стягнути з відповідача [PERSON] борг за використану електроенергію в сумі 7 750 грн. 18 коп., а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1\~762 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Представник позивача ПрАТ «Кіровоградобленерго» Кучерявий В.В. (діє на підставі довіреності №176/07 від 28 грудня 2018 року) в судове засіданняподав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання від відповідача на адресу суду не надходили, відзив на позов відповідач не подавала, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~11\~ЦК України,\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~58 Закону\~України «Про\~ринок електричної\~енергії» від\~13.04.2017\~року №\~2019-VIII,\~споживач має\~право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати кошти за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі. Учасники ринку мають право вільно обирати контрагентів за двосторонніми договорами, укладати ці договори у довільній формі та на умовах, що визначаються за домовленістю сторін з урахуванням таких обмежень. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», розрахунки за двосторонніми договорами про купівлю-продаж електричної енергії здійснюються виключно у грошовій формі. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 червня 2001 року між ПрАТ «Кіровоградобленерго», як Енергопостачальником, та громадянкою [PERSON] , як Споживачем, було укладено договір №617212 про користування електричною енергією, за умовами якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію в межах дозволеної потужності 3 кВт до межі розподілу належності енергоустановок Споживача та Енергопостачальника, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати використану електричну енергію за діючими тарифами (цінами) у терміни, визначені цим Договором. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 2\~статті 615 Цивільного кодексу України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2\~ст. 615 Цивільного кодексу України). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, розрахунком суми боргу по особовому рахунку 100617212 [PERSON] , що останньою за період з 07.07.2017 року (попередні показники лічильника 015500 кВт/год) по 18.04.2018 року (кінцеві показники лічильника 021102 кВт/год) було спожито 5\~602 кВт/год. електроенергії на суму 8 550 грн. 18 коп., виходячи з тарифів за вказаний період в розмірі 0, 90 коп., та 1,68 грн. за 1кВт/год. та за вказаний період споживачем було оплачено 800 грн., різниця в оплаті складає 7\~750 грн. 18 коп., при цьому, у вказаний вище період були застосовані тарифи, затверджені Постановою НКРЕКП України від 23.04.2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП № 750 від 15.06.2012 року, Постановою НКРЕКП № 1183 від 13.09.2012 року, Постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року, Постановою НКРЕКП № 873 від 04.07.2017 року. Таким чином, заборгованість за використану електричну енергію за період з 07.07.2017 року по 18.04.2018 року, з урахуванням часткової сплати в сумі 800 грн. становить 7\~750 грн. 18 коп., що є наслідком неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, на підставі чого зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, судом відзначається, що відповідачем зазначений розмір заборгованості не оспорено та не заперечується. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] , як Споживачем було порушено умови Договору про користування електричною енергією №617212 від 26.06.2001 року, а саме положення, яке стосується зобов`язань Споживача щомісячно сплачувати вартість спожитої електричної енергії, внаслідок чого у Споживача виникла заборгованість перед Енергопостачальником (Позивачем) у розмірі 7 750 грн. 18 коп. за спожиту електричну енергію, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп., сплачений відповідно до квитанції №22106-1958 від 18 грудня 2018 року в розмірі 1\~585 грн. 80 коп. та розмірі 176 грн. 20 коп. за подану позивачем заяву про видачу судового наказу відповідно до платіжного доручення №22106-0641 від 27.04.2018 року, за якою ухвалою суду від 30 листопада 2018 року (справа №405/5938/18) у видачі судового наказу було відмовлено. З огляду на викладене вище,

Outcome: approved