Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 вересня 1975 року та засвідченого державним нотаріусом Третьої Донецької державної нотаріальної контори Мальцевою, батькові позивача - [PERSON], на праві особистої власності належало домоволодіння [ADDRESS]. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька» за останнім 10 серпня 1982 року, що підтверджується реєстраційний написом на обороті свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 28 липня 1989 року по справі № 2-741, за позивачем [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок літ. В-1 та сіни літ. в в домоволодінні [ADDRESS], та визначено належну позивачеві долю в домоволодінні в розмірі 39/100. Належне позивачеві нерухоме майно було зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька». [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті позивач та його мати - [PERSON], прийняли спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], але 12 лютого 2014 року державний нотаріус Вервейко Н.Г., яка веде спадкову справу, ухвалила постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою відмовила в оформлені спадкових справ на частину домоволодіння після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що за життя останній не здійснив перереєстрації своєї частки в домоволодінні [ADDRESS] в КП «БТІ м. Донецька», яку необхідно було зробити після того як судове рішення від 28 липня 1989 року набере чинності. Через це позивач позбавлений можливості реалізації спадкових прав через нотаріальну процедуру. Сторони, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, за якою підтримав в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, просить справу розглянути за його відсутність. Відповідачка [PERSON] також надала суду письмову заяву, за якою визнала в повному обсязі пред'явлені до неї позовні вимоги, просить справу слухати без її участі. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 вересня 1975 року державним нотаріусом Третьої Донецької державної нотаріальної контори Мальцевою В.А., [PERSON] набув право власності на домоволодіння [ADDRESS]. Останній 10 серпня 1982 року зареєстрував в КП «БТІ м. Донецька» своє право власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується реєстраційним написом на обороті свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 28 липня 1989 року у цивільній справі № 2-741/1989 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, в якому виправлена описка ухвалою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 09 червня 2008 року, за позивачем [PERSON] визнано право власності розташовані на території домоволодіння [ADDRESS] житловий будинок літ. В-1 та сіни літ. в та визначено, що його доля у домоволодінні складає 39/100. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло належна померлому частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] яка в ідеальних частках дорівнює 61/100. За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіту [PERSON] після себе не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою з відповідного Спадкового реєстру «Заповіти/спадкові договори». Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наявних у справі копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мав сина - позивача по справі, [PERSON]. Останні на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] Інші спадкоємці [PERSON] дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлені. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON], згідно її заяви, на спадщину після смерті [PERSON] не претендує. Постановою нотаріуса від 12 лютого 2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] В обґрунтування вказаної постанови нотаріус послався на той факт, що [PERSON] за життя не здійснив перереєстрації своєї частки в домоволодінні [ADDRESS] в КП «БТІ м. Донецька», яку необхідно було зробити після того як судове рішення від 28 липня 1989 року набере чинності. Наведені доводи нотаріуса узгоджуються з довідкою КП «БТІ м. Донецька», за якою зареєстрованими власниками домоволодіння [ADDRESS] залишаються [PERSON] (право власності на все домоволодіння) та [PERSON] (39/100 часток домоволодіння). Суд виходить з того, що як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач має об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і за вищенаведених обставин позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на успадковане домоволодіння підлягають задоволенню.

Outcome: approved