Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 23 квітня 1984 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Під час перебування у зазначеному шлюбі подружжям було набуто майно, яке оформлено та зареєстроване на імя відповідача, а саме однокімнатну квартиру № 115 будинку 10-а по Бериславському шосе в м. Херсоні; автомобіль марки Volkswagen Passat, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; автомобіль марки Volkswagen Passat, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] та автомобіль ИЖ 2715, 1994 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № ХТК271500R0553235. В свою чергу в провадженні відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні перебуває зведене виконавче провадження № 46939051 відкрите за виконавчими листами виданими апеляційним судом Херсонської області за вироком постановленим у кримінальній справі № 1-6/11, згідно яких з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 3930 грн. і моральна шкода в сумі 70000 грн., на користь держави 683,99 грн., а також конфіскація в дохід держави 1/2 частини його майна. При цьому, відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 11 вересня 2013 року у виконавчому провадженні № 39236854 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою арешт накладено на все майно відповідача [PERSON], а 15 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 46939051 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою арешт накладено на все рухоме майно відповідача [PERSON] У звязку з чим та для захисту своїх майнових прав позивач змушена предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати набуте подружжям за час перебування у шлюбі зазначене вище майно їх спільною сумісною власністю та враховуючи, що дане майно є неподільними речами, та поділити його визнавши за нею право власності на однокімнатну квартиру № 115 будинку 10-а по Бериславському шосе в м. Херсоні, за відповідачем визнати право власності на транспортні засоби; а також зняти арешт з майна відповідача накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні [PERSON] В.В. від 11 вересня 2013 року у виконавчому провадженні № 39236854. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю відповідача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності і відсутності відповідача та зазначила, що заявлений позивачем позов визнає у повному обсязі. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 23 квітня 1984 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-АН № 370855 виданого Рассвєтовською сільською Радою народних депутатів Аксайського району Ростовської області 23 квітня 1984 року. Під час перебування у зазначеному шлюбі подружжям було набуто майно, яке оформлено та зареєстроване на імя відповідача, а саме однокімнатну квартиру № 115 будинку 10-а по Бериславському шосе в м. Херсоні; автомобіль марки Volkswagen Passat, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; автомобіль марки Volkswagen Passat, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] та автомобіль ИЖ 2715, 1994 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № ХТК271500R0553235, про що свідчить копія договору № 680 обміну укладеного 16 грудня 1996 року на товарній біржі «Ізумруд» та карточками обліку автотранспортів виданих територіальним сервісним центром Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області. Зазначене майно є неподільними речами, у звязку з чим позивач [PERSON] запропонувала варіант поділу за яким за нею визнається право власності на квартиру, а за відповідачем визнається право власності на транспортні засоби. В свою чергу відповідач [PERSON] не висловив своїх заперечень проти такого варіанту поділу майна набутого за час шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.В свою чергу ч.2 ст. 71 СК України передбачає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Крім цього, відповідно до першого абзацу ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У звязку з вище викладеним та з урахуванням положень пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсягу. При цьому, інша частина вимоги позивача про зняття арешту з майна відповідача, окрім квартири, яка згідно поділу виділяється у її власність, судом не розглядалась так як вона не стосується прав та інтересів позивача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved