Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 13.04.1990 року по 13.03.1997 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш, працюючи чистильником лиття ливарного цеху З 29.09.2003 року по 09.07.2015 року позивач перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.. [PERSON], працюючи за професією плавильника металу та сплавів. 09.07.2015 року його було звільнено з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. Згідно акту № 9 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.02.2012року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології другої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другого ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 08.02.2012 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. І ступеню, ризик помірний. СН І ст. Неспецифічний виразковий коліт, фаза ремісії. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК в вертебро-базилярному басейні. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з помірним больовим синдромом. Двобічний плечелопаточний пери артроз з больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Нейросенсорна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третя ступінь). Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Відповідно до зазначеного акту професійні захворювання виникли за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки огляду МСЕК від 24.06.2015 року ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 40% та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання Позивач не може знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у звязку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. У звязку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у звязку із нападами утрудненого дихання, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях, головний біль, відчуває підвищену втому, шум у вухах та голові. Він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Через дратівливість погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує. Порушено звичний уклад життя. Позивач вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з обох відповідачів пропорційно до строків, які він пропрацював на обох підприємствах. Відповідно до зазначеного вище акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 9 та трудової книжки позивач пропрацював у відповідача ПАТ «СМНВО ім.. [PERSON]» 8 років 5 місяців, то позивач вважає, що стягненню з відповідача на його користь підлягає сума в 22000 грн. Оскільки у відповідача - ПАТ Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш позивач пропрацював майже 7 років, то позивач вважає, що стягненню з відповідача на його користь підлягає стягненню сума в 18000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягала на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача - публічного акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Представниця відповідача - публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Крім того, заявила клопотання, в якому просила розстрочити виконання рішення суду, а саме: зазначити у рішенні суду, що 50% стягнутої суми підлягає сплаті протягом 30 банківських днів з дня набрання рішення суду законної сили, інші 50% стягнутої суми підлягає сплаті протягом 90 банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, вислухавши пояснення представниці позивача за довіреністю [PERSON], пояснення представниці публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання за довіреністю [PERSON], пояснення представниці публічного акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш за довіреністю [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що позивач з 13.04.1990 року по 13.03.1997 року перебував у трудових відносинах публічним акціонерним товариством Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш, працюючи чистильником лиття ливарного цеху З 29.09.2003 року по 09.07.2015 року позивач перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.. [PERSON], працюючи за професією плавильника металу та сплавів. 09.07.2015 року позивача було звільнено з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 9 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 29.02.2012 року (а.с.10), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 24.06.2015 року ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 40% (а.с. 11). Суд вважає, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» та ПАТ Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш не створили належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представників відповідачів, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» та ПАТ Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш не порушували законних прав позивача, оскільки під час укладання трудових договорів з відповідачами позивач був забезпечений засобами індивідуального захисту, спецодягом, взуттям згідно нормативів. Будь-яких скарг щодо неотримання засобів індивідуального захисту від позивача за час роботи не надходило. Крім того, під час укладання трудових договорів з відповідачами позивача було проінформовано про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, про можливість їх впливу на здоровя. Крім того, суд не погоджується з доводами відповідачів щодо ненадання позивачем жодного доказу, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, а саме: стягнути з публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання на користь [PERSON] 4300 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з публічного акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш на користь [PERSON] 3700 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., а саме: з публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання в дохід держави судовий збір в розмірі 129 грн. 92 коп.; з публічного акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш в дохід держави судовий збір в розмірі 113 грн. 68 коп. Крім того, суд вважає, що в задоволенні клопотання представниці публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання за довіреністю [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходи для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. В обґрунтування розстрочки виконання судового рішення представниця посилається на скрутне фінансове становище товариства, збитковість виробництва. Відповідачем надана довідка про середню заробітну плату працівників товариства в розмірі 3356,90 грн., звіт про фінансові результати за перше півріччя 2015 року, де визначена сума збитків у розмірі 733000000 грн. Однак, необхідно врахувати, що ПАТ «Сумське МНВО» є потужним підприємством, має велику виробничу базу, що дає можливість виконати судове рішення. Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим Розстрочка виконання рішення віддаляє реальний захист порушених прав позивача і підстави для цього повинні носити виключний характер. Будь-яких перешкод для виконання рішення суду судом не вбачається. Отже, у розстрочці виконання судового рішення ПАТ «Сумське МНВО» слід відмовити.

Outcome: partial