Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 26.06.2009 року між ним та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №CVH0AD40309525, згідно якого йому, було надано кредит в розмірі 59267,96 (пятдесяти девяти тисяч двохсот шістдесяти семи) гривень 96 копійок з метою придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 25.06.2013 року. В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитно-заставним договором між ним та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки б/н від 26.06.2009 року, згідно умов якого відповідачі [PERSON], та [PERSON] у випадку невиконання [PERSON] С,М. зобовязань за кредитно-заставним договором відповідають перед банком як солідарні боржники. Станом на 04.11.2013 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитно-заставного договору та допустив заборгованість в сумі 23445,18 (двадцяти трьох тисяч чотирьохсот сорока пяти) гривень 18 копійок. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь. Відповідач [PERSON] як основний позивальник коштів та відповідачі [PERSON] та [PERSON] як поручителі [PERSON] неодноразово повідомлялись про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, не надали суду відомостей про причини неявки. З відповідей на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідачів №275/14-вх від 20.01.2014 року, №482/14-вх, №483/14-вх від 27.01.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.06.2009 року між позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно заставний договір №CVH0AD40309525 (а.с. 7-9). Згідно п.п. 17.1.1-17.1.9 вказаного договору (а.с. 9) позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 59267,96 (пятдесяти девяти тисяч двохсот шістдесяти семи) гривень 96 копійок з метою придбання автомобіля, за що останній зобовязувався перед банком сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розрахунку 20,04% річних, а також сплачувати інші платежі встановленні договором, повернувши вказану суму кредиту до 25.06.2013 року. Крім того, відповідно до розділу 7, п. 17.9 виконання відповідачем [PERSON] умов кредитно-заставного договору було забезпечено заставою транспортним засобом марки «Opel Sintra 2.2 1.6 V», 1997 року випуску державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 9). Також, в якості забезпечення відповідачем [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» зобовязань між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки (а.с. 12-13). Згідно п.п. 2-6 поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі, яку кредитор направляє на адресу поручителя, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору. Дана обставина підтверджується розрахунком 04.11.2013 року становила 23445,18 (двадцять три тисячі чотириста сорок пять) гривень 18 копійок (а.с. 4). Відповідно до повідомлення №30.1.0.0/2-20F від 08.10.2013 року (а.с. 5) відповідачі повідомлялись про наявність заборгованості та вимогою про її погашення, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитно-заставного договору ним виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З договору поруки вбачається, що умова про додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя відсутня. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідачі не дотримались умов передбачених договорами. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №CVH0AD40309525 від 26.06.2009 року в сумі 23445,18 (двадцяти трьох тисяч чотирьохсот сорока пяти) гривень 18 копійок доведена та підлягає задоволенню. Згідно положень ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом також встановлено, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 539,27 гривень, хоча згідно п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви до суду майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Тобто, позивачу за подпня позовної заяви до суду необхівдно було сплатити 243,60 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок судового збору. Стаття 7 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» передбачає випадки повернення судового збору, зокрема при внесенні судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно ч.2 вказаної статті, судовий збір повертається в такому випадку в розмірі переплаченої суми. Отже, розмір переплаченої позивачем суми судового збору, який підлягає поверненню складає: 539, 27-243, 60 = 295,67 (двісті девяносто пять) гривень 67 копійок. Розмір судового збору, який підлягає стягненню солідарно з відповідачів становить 243,60 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved