Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в травні 2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 12278,82 грн. та витрати по сплаті судового збору. Посилається в позові на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10026/098 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 03.12.2015 р. було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 1707653 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Так, в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, відповідач просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Відповідно до умов Кредитного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та встановив за погодженням з відповідачем на вказаний рахунок кредит у сумі 10000, 00 гр., зі сплатою 27% річних строком на 12 місяців із можливістю подовження на той самий строк. Згідно п.п. 1.17-1.19 та 1.21 розділу ХХІІ Договору відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати банку проценти, які нараховуються методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. У разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в порядку, визначеному п. 1.24 розділу ХХІІ Договору. Розділом VІ Договору передбачений обов`язок відповідача сплачувати на користь банку платежі за розрахунково-касове обслуговування згідно з Тарифами. Пунктом 1.25 розділу ХХІІ Договору обумовлено договірне списання коштів з рахунку відповідача в рахунок виконання останнім взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору 04 жовтня 2018 року на його адресу направлено лист № 100.19-07/94330/192/2018-26/вих. з вимогою про погашення заборгованості за умовами договору, який повернувся до банку за закінченням встановленого терміну зберігання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 13.12.2018 року виникла заборгованість в розмірі 12278,82 грн., яка складається з: 9999,86 грн. - загальна сума основної заборгованості; 1962,08 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 21,00 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 222,09 грн. - загальна сума нарахованої пені; 37,58 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 18,90 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 17,31 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 17.05.2019 р., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надіслав до суду заяву, відповідно до якої представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує, справу просить розглядати без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 03.12.2015 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10026/098 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 1707653 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно умов п.3.1 шляхом підписання Заяви про приєднання до Договру комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та встановив за погодженням з відповідачем на вказаний рахунок кредит у сумі 10000 (десять тисяч) гривень. У відповідності до п. 6.6 Кредитного договору, процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 27% річних за користування кредитними коштами строком на 12 місяців із можливістю подовження на той самий строк Умовами п. 6.8 договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. 04 жовтня 2018 року відповідачу направлено лист № 100.19-07/93380/192/2018-26/вих. з вимогою щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, який повернувся до банку за закінченням встановленого терміну зберігання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 13.12.2018 року виникла заборгованість в розмірі 12278,82 грн., яка складається з: 9999,86 грн. - загальна сума основної заборгованості; 1962,08 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 21,00 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 222,09 грн. - загальна сума нарахованої пені; 37,58 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 18,90 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 17,31 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15. Таким чином, враховуючи те, що 03.12.2015 р. між сторонами був укладений договір про споживчий кредит у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, суд приходить висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу кредит у встановленому в Кредитному договорі розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 0Вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором, Позивачем на адресу Відповідача було направлено лист-вимогу, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання Листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту. Зазначена вимога залишилась поза увагою відповідача. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов укладеного договору, суд приходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в загальному розмірі 12278,82 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved