Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач ПАТ „Державний ощадний банк України (далі ПАТ „ДОБУ) подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України матеріальну шкоду спричинену злочином в сумі 165\~697 гривень. У якості підстав позову позивач зазначив, що [PERSON] працюючи на посаді контролера касира ПАТ „ДОБУ привласнила кошти банку. Вироком суду [PERSON] було визнано винною у вчинені злочинів передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України. Після винесення вироку суду банком відновлені кошти по вкладах [PERSON] в сумі 15000 гривень, [PERSON] в сумі 40000 гривень, [PERSON] в сумі 30000 гривень, [PERSON] в сумі 19237 гривень та в сумі 13860 гривень, [PERSON] в сумі 10000 гривень, 8600 гривень та 4500 гривень, [PERSON] в сумі 20000 гривень та [PERSON] в сумі 4500 гривень. Загальна сума коштів відновлених після вироку суду складає 165\~697 гривень. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що особа не може бути двічі притягнутою до відповідальності за одні і ті ж дії. В даний час вона відбуває покарання, а тому вважає, що не повинна сплачувати кошти банку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві. Судом досліджені наступні докази: копію акту ревізії вкладних (депозитних ) операцій по ТВБВ №10025/0208 с. Вартиківці підпорядкованого Кельменецькому ТВБВ №10025/0197 АТ „Ощадбанк за період з січня 2012 року по грудень 2013 року, копію посадової інструкції контролера касира ТВБВ №10025/0208 затвердженої 25 квітня 2013 року, копію договору про повну матеріальну відповідальність між ВАТ „Державний Ощадний банк України та [PERSON] від 22 березня 2006 року, копія договору про повну матеріальну відповідальність між АТ „Ощадбанк та [PERSON] від 08 серпня 2011 року, копію посадової інструкції контролера касира ТВБВ №10025/0208 [PERSON] затвердженої 08 серпня 2011 року, копію витягу з наказу в.о. керуючої філією - Кельменецьке відділення №6796 АТ „Ощадбанк №22-к від 05 серпня 2011 року, копію наказу заступника начальника філії - Чернівецького обласного управління АТ „Ощадбанк №125-к від 08 серпня 2011 року, копію наказу керуючої філією - Кельменецьке відділення №6796 ВАТ „ДОБУ №35-к від 15 грудня 2009 року, копію наказу керуючої Кельменецьким відділенням №6796 ВАТ „ДОБУ №11-к від 22 березня 2006 року, копію меморіального ордеру №38069081 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069177 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069198 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069321 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069554 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069601 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069635 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069668 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069767 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069771 від 15 травня 2015 року, копію меморіального ордеру №38069800 від 15 травня 2015 року, виписку з рахунків у національній валюті [PERSON] за період з 17.05.2015 року по 01.06.2015 року, виписку з рахунків у національній валюті [PERSON] за період з 20.05.2015 року по 01.06.2015 року, виписку з рахунків у національній валюті [PERSON] за період з 17.05.2015 року по 01.06.2015 року, виписку по рахункам [PERSON] за період з 01.06.2015 року по 10.06.2015 року, виписку по рахункам [PERSON] за період з 24.05.2015 року по 01.06.2015 року, виписку по рахункам [PERSON] за період з 19.05.2015 року по 01.06.2015 року, виписку з рахунків у національній валюті [PERSON] за період з 01.06.2015 року по 10.06.2015 року, копію ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 13 січня 2015 року по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12014260000000057 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, копію вироку Кельменецького районного суду по кримінальній справі №717/904/14-к від 05 листопада 2014 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, копію ощадної книжки [PERSON] , копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820138, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820191, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №020682011, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820174, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820138, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820174, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №037681049, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №03768002, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №6, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №037681038, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №0206820, копію ощадної книжки [PERSON] на рахунок №1. Судом встановлено, що Обвинувачена [PERSON] працювала з 22.03.2006 року в Кельменецькому територіально відокремленому безбалансовому відділенні публічного акціонерного товариства „ Державний ощадний банк України (далі ПАТ „ДОБУ) на посаді контролера касира філії 6796/014 с. Вартиківці Кельменецького району. 06 серпня 2011 року [PERSON] була переведена на посаду контролера-касира ТВБВ №10025/0208 с. Вартиківці. 22 березня 2006 року з [PERSON] був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. За своїми посадовими обовязками [PERSON] мала право підпису касових документів. [PERSON], працюючи на посаді контролера-касира відділення ПАТ „Ощадбанк, розташованого в с. Вартиківці Кельменецького району, з 22 березня 2006 року по 24 грудня 2013 року, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні відділення, розташованого в с. Вартиківці Кельменецького району, будучи матеріально відповідальною та службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими обов'язками, діючи умисно використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння невизначеною кількістю коштів, що вносяться на депозитні рахунки вкладниками банку, шляхом зловживання своїм службовим становищем та вчинення тотожних та об'єднаних єдиними умислом протиправних дій, незаконно привласнила кошти банку, що були внесені клієнтами банку в якості депозитних вкладів та ввірені їй як касиру. Так, 01 лютого 2010 року [PERSON] в с. Вартиківці Кельменецького району звернулася до контролера- касира ПАТ „Ощадбанк [PERSON], для відкриття депозитного рахунку на суму вкладу 30000 гривень. Обвинувачена 01 лютого 2010 року склала договір №027682006 на вклад „Депозитний між ПАТ „Ощадбанк та вкладником [PERSON] про розміщення останньою вкладу в розмірі 30000 гривень, який підписала від імені банку. Однак, з метою незаконного заволодіння частиною вказаних коштів, [PERSON] по обліку банку дану операцію не відобразила. Частину внесених коштів [PERSON] на депозитний рахунок в розмірі 18000 гривень [PERSON] провела по обліку банку тільки 05 лютого 2010 року, а рештою коштів в сумі 12000 гривень, діючи умисно: протиправно, незаконно привласнила на свою користь. 01 квітня 2011 року, при черговій явці [PERSON] для переукладення депозитного договору на суму 30000 гривень, обвинувачена продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне привласнення коштів банку, діючи умисно, протиправно, зловживаючи своїм службовим становищем, вилучила у касі банку кошти з депозитного рахунку [PERSON] в розмірі 18000 гривень, якими незаконно заволоділа, при цьому новий депозитний договір із [PERSON] не уклала. Всього, [PERSON], незаконно привласнила кошти банку внесені на депозитний рахунок [PERSON] в розмірі 30000 гривень. Крім того, 01 липня 2010 року [PERSON] у Вартиківському ТВБВ № 10025/0208 Кельменецького ТВБВ № 10025/0197 ПАТ „Ощадбанк відкрив депозитний рахунку на суму вкладу 40000 гривень. В подальшому щороку [PERSON], по закінченні дії попереднього депозитного договору, укладав новий депозитний договір, не збільшуючи та не зменшуючи розмір вкладу, отримуючи при цьому тільки відсотки по депозиту. Продовжуючи свою злочинну діяльність, [PERSON], діючи умисно, з метою незаконного привласнення коштів банку, що внесені на депозитний рахунок [PERSON], 02 липня 2010 року заволоділа коштами з депозитного рахунку [PERSON] в сумі 14900 гривень, а в період до 09 липня 2012 року заволоділа рештою коштів з депозитного рахунку [PERSON] шляхом вилучення їх з каси банку на підставі заяв на видачу готівки підписаних вкладником [PERSON] під час переоформлення депозитного договору, не ставлячи останнього до відома. Крім того, 07 червня 2012 року [PERSON] звернулася у відділення ПАТ „Ощадбанк в с. Вартиківці Кельменецького району до обвинуваченої з метою відкриття депозитного рахунку та розміщення вкладу в розмірі 25000 гривень. [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність, в приміщенні відділення банку, отримавши кошти від [PERSON] в сумі 25000 гривень, видала їй ощадну книжку, у якій власноручно зробила запис про відкриття на імя [PERSON] вкладу „Пенсійно-строковий строком на 18 місяців за № 206821074 на суму 25000 гривень. При цьому [PERSON] операцію із внесення [PERSON] коштів в розмірі 25000 гривень по обліку банку не відобразила, кошти в касу банку не внесла, договір на відкриття банківського рахунку укладений з [PERSON] знищила. 10 червня 2013 року [PERSON] звернулася до обвинуваченої для отримання відсотків за розміщення вищевказаного вкладу та повернення частини вкладу. [PERSON], з метою не бути викритою у незаконному привласненні коштів, внесених 07 червня 2012 року [PERSON] в сумі 25000 гривень, за рахунок власних коштів видала останній кошти в сумі 10000 гривень як частини вкладу та 4120 гривень як відсотків по вкладу. Видачу даних коштів [PERSON] власноручно відобразила в ощадній книжці [PERSON] [PERSON] дану операцію по облікам банку не відобразила, відповідні документи не склала. Таким чином, [PERSON], незаконно привласнила кошти банку із депозитного рахунку [PERSON] в розмірі 15000 гривень. Крім того, 18 червня 2013 року до обвинуваченої в приміщення відділення ПАТ „Ощадбанк в с. Вартиківці для відкриття двох депозитних рахунків на суму 10000 гривень кожний звернувся [PERSON] Отримавши від [PERSON] кошти в сумі 10000 гривень для внесення на один депозитний рахунок та 10000 гривень для внесення на інший депозитний рахунок, [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність, операцію із внесення [PERSON] коштів в сумі по 10000 гривень на кожен депозитний рахунок по обліку банку не відобразила. Обвинувачена видала [PERSON] дві ощадні книжки про відкриття ним депозитного рахунку № 037681038 на суму вкладу 10000 гривень та депозитного рахунку № 6 на суму вкладу 10000 гривень. Кошти отримані від [PERSON] в сумі 20000 гривень [PERSON] привласнила. В подальшому для приховування незаконного заволодіння коштами в розмірі 20000 гривень [PERSON], при явці [PERSON] у відділення банку 25 жовтня 2013 року та 25 грудня 2013 року за рахунок власних коштів виплатила належні останньому по депозитних вкладах відсотки на загальну суму 940 гривень 26 копійок. Крім того, 22 травня 2012 року [PERSON] звернулась до [PERSON] для переукладення раніше укладеного депозитного договору, залишок коштів по рахунку якого повинен був становити 10000 гривень. Однак, [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність в період з 22 березня 2006 року, при переоформленні депозитних договорів на вказану суму вкладнику [PERSON], без відома останньої, незаконно привласнила на свою користь кошти банку. Тому, 22 травня 2012 року [PERSON], для приховування незаконного заволодіння коштами банку розміщених на депозитному рахунку [PERSON], видала останній ощадну книжку на депозитний рахунок № [NUMBER], у якій станом на 22 травня 2012 року вказала залишок коштів на депозитному рахунку в сумі 10000 гривень. Дану операцію по обліку банку не відобразила. Крім цього, з метою не бути викритою [PERSON]В, з липня 2012 року по липень 2013 року, за винятком травня 2013 року, за рахунок власних коштів видавала щомісячно відсотки по депозитному вкладу [PERSON] в сумі 145 гривень 45 копійок. Дані операції по обліках банку [PERSON] також не відобразила. 22 червня 2012 року [PERSON] звернулася до обвинуваченої для переукладення раніше укладеного депозитного договору, залишок коштів по рахунку якого повинен був становити 8600 гривень. Однак, [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність в період з 22 березня 2006 року, при переоформленні депозитних договорів на вказану суму вкладнику [PERSON], без відома останньої, незаконно привласнила на свою користь кошти банку. 22 червня 2012 року, [PERSON], з метою приховування привласнення коштів банку розміщених на депозитному рахунку [PERSON], видала останній ощадну книжку на депозитний рахунок № 0206820, у якій станом на 22 червня 2012 року вказала залишок коштів на депозитному рахунку в сумі 8600 гривень. Дану операцію обвинувачена по обліку банку не відобразила. Крім цього, для приховування факту заволодіння коштами банку розміщеними на депозитному рахунку відкритому на імя [PERSON] в сумі 8600 гривень, [PERSON] за рахунок власних коштів видавала останній з липня 2012 року по липень 2013 року, за винятком травня 2013 року щомісячно відсотки по депозитному вкладу в сумі 121 гривня 50 копійок. Дані операції по обліках банку [PERSON] не відобразила. 22 червня 2012 року [PERSON] звернулася до [PERSON] для переукладення раніше укладеного депозитного договору, залишок коштів по рахунку якого повинен був становити 4500 гривень. Однак, [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність в період з 22 березня 2006 року, при переоформленні депозитних договорів на вказану суму вкладнику [PERSON], без відома останньої, незаконно привласнила на свою користь кошти з даного рахунку. 22 червня 2012 року, [PERSON], з метою приховування незаконного заволодіння коштами банку розміщеними на депозитному рахунку [PERSON], видала останній ощадну книжку на депозитний рахунок № 020682011 у якій станом на 22 червня 2012 року вказала залишок коштів на депозитному рахунку в розмірі 4500 гривень. Дану операцію по обліку банку не відобразила. Крім цього, для подальшого приховування факту незаконного заволодіння коштами банку, розміщеними на депозитному рахунку відкритому на імя [PERSON]І в сумі 4500 гривень, за рахунок власних коштів видавала останній щомісячно з липня 2012 року по липень 2013 року, за винятком травня 2013 року, відсотки по депозитному вкладу в сумі в сумі 63 гривні 55 копійок. Дані операції по обліках банку [PERSON] не відобразила. Крім того, 13 липня 2007 року [PERSON] у ТВБВ № 10025/0208 ПАТ „Ощадбанк уклав депозитний договір строком на один рік про розміщення вкладу в розмірі 15000 гривень. Після закінчення строку дії договору, [PERSON] уклав новий договір. У такий спосіб, до 09 серпня 2013 року [PERSON] щорічно переукладав договір депозитного вкладу по даному рахунку, при цьому збільшував суму вкладу шляхом внесення відсотків і внесення інших коштів. Таким чином станом на 09 серпня 2013 року сума по його вкладу повинна була складати 31600 гривень. Обвинувачена в період з 13 липня 2007 року по 09 серпня 2013 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, під час переоформлення депозитних договорів незаконно вилучала у касі банку кошти з депозитного рахунку [PERSON] та незаконно привласнила їх в розмірі 19237 гривень. 09 серпня 2013 року, [PERSON] для приховування вчиненого нею незаконного заволодіння коштами, власноручно виписала на імя [PERSON] ощадну книжку у якій вказала, що станом на 09 серпня 2013 року на депозитному рахунку № [NUMBER] [PERSON] містяться кошти в розмірі 31600 грн., яку видала [PERSON] Крім того, 12 травня 2011 року до обвинуваченої звернувся [PERSON] для переукладення депозитного пенсійно-строкового договору. При переукладенні даного договору залишок коштів на депозитному рахунку № 206820174 повинен був становити 13860 гривень. [PERSON] продовжуючи свою злочинну діяльність депозитний договір не склала, гроші, що були на рахунку вкладника, незаконно привласнила на свою користь. Після цього, для приховування привласнення коштів, розміщених на рахунку вкладника [PERSON], [PERSON] власноручно заповнила ощадну книжку, у якій відобразила залишок по депозитному рахунку № [NUMBER] станом на 12 травня 2011 року в розмірі 13860 гривень та видала її на руки вкладнику. В подальшому при явці [PERSON] для чергового переукладення депозитного договору, [PERSON], 16 листопада 2012 року в ощадній книжці відобразила нарахування та виплату відсотків по вкладу в розмірі 2740 гривень 62 копійки, без відображення по приходу в ощадній книжці, залишок вкладу збільшила на суму 2740 гривень до 16600 гривень. Також [PERSON] коли [PERSON] зявився для переукладення депозитного договору 18 листопада 2013 року здійснила запис в ощадній книжці вкладника про нарахування та видачу відсотків в сумі 2815 гривень 26 копійок з одночасним збільшенням залишку вкладу на 2800 гривень, без проведення їх по приходу в ощадній книжці. Таким чином, залишок вкладу по ощадній книжці станом на 18 листопада 2013 року склав 19400 гривень. Вказані операції в операційних журналах та автоматизованій банківській системі банку [PERSON] не відобразила, документи не склала. Таким чином, [PERSON] із рахунку № [NUMBER] незаконно привласнила кошти в розмірі 13860 гривень. Крім того, 15 листопада 2013 року до обвинуваченої звернувся [PERSON] для відкриття депозитного рахунку на суму вкладу 3500 гривень. [PERSON], продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне заволодіння коштами банку, отримавши від [PERSON] кошти в сумі 3500 гривень, діючи умисно, протиправно, з метою їх привласнення шляхом зловживання своїм службовим становищем, по обліку банку вказану операцію не відобразила, а вкладнику видала на руки ощадну книжку про відкриття депозитного вкладу „Накопичувальний № 1 від 15 листопада 2013 року, а отримані від [PERSON] кошти в розмірі 3500 гривень привласнила. В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON], 28 листопада 2013 року та 24 грудня 2013 року отримала від діда вкладника [PERSON] кошти в сумі 1000 гривень, частинами по 500 гривень, які також привласнила. При цьому в ощадній книжці вкладника обвинувачена зробила відмітки про внесення коштів в розмірі по 500 гривень 28 листопада 2013 року та 24 грудня 2013 року. В травні та червні 2015 року ПАТ „ДОБУ повернуло кошти вкладникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Всього ПАТ „ДОБУ виплатило вищевказаним особам 165\~697 гривень. Згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2014 року зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 січня 2015 року, [PERSON] була визнана винною у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України. На момент розгляду даної цивільної справи відповідачка не відшкодувала позивачу заподіяну матеріальну шкоду в сумі 165697 гривень. Ці обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Згідно до ст. 1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги ПАТ „ДОБУ слід задовольнити повністю. Зокрема суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 165697 гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. З відповідачки на користь держави слід стягнути 1656 гривень 97 копійок судового збору. Суд вважає безпідставними посилання позивачки на те, що вона вже притягнута до відповідальності за вчинений злочин та відбуває показання, а тому не може нести цивільно-правову відповідальність. Зокрема згідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, відбування покарання призначеного за вироком суду не звільняє особу від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. На підставі ст. ст. 15, 16, 23, ЦК України,

Outcome: approved