Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів на кожного з двох неповнолітніх дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Позивач позов підтримав повністю, відповідач проти задоволення позову заперечував, оскільки згоден добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей, про що подав заяву до бухгалтерії за місцем роботи, а також ним наперед сплачено аліменти за півроку ще у 2015 році. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 084746 позивач і відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 192671 позивач і відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2014 року та ухвали від 04.12.2014 року після розірвання шлюбу прізвище відповідача змінено на дошлюбне з «Сергійчук» на «Гончарова». Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.01.2017 року №3 визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матірю [PERSON]. Місце проживання дітей за адресою позивача підтверджено довідкою ОСББ від 13.03.2017 року №6, довідками Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 04.04.2017 року про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки із позовом про стягнення аліментів [PERSON] звернулась в лютому 2017 року, сплачені відповідачем на її користь кошти на утримання дітей у 2014-2015 роках не впливають на час, з якого присуджуються аліменти, та не є підставою для відкладення такого стягнення на півроку, як про це зазначає відповідач. Належних та допустимих доказів досягнення між сторонами по справі угоди щодо сплати відповідачем коштів на утримання дітей суду не надано, заява відповідача за місцем роботи в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова від 27.01.2017 року щодо утримання з його заробітної плати на користь [PERSON] аліментів також не свідчить про їх отримання позивачем. Враховуючи наявність у відповідача регулярного доходу, позовні вимоги підлягають задоволенню із визначенням єдиної частки від доходу батька на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.180 183, 191 СК України,

Outcome: approved