Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем, оскільки подружні стосунки між ними припинені та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між нею та відповідачем [PERSON] з жовтня 2019 року фактично припинені, припинено спільне проживання, ведення спільного бюджету, через постійні сварки та образи припинено спілкування. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини, в іншому житлі за адресою: [ADDRESS] . Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що зараз дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає нерегулярно та не в повному обсязі. Дитина, за домовленістю з відповідачем, залишиться проживати разом з почивачкою. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. 05 жовтня 2020 року відповідач особисто отримав копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та копію ухвали суду від 01.10.2020 року про відкриття провадження у справі. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач суду не надав. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Шлюб між сторонами зареєстрований 04 жовтня 2014 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1042. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в цьому буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що суперечить його інтересам і є неприпустимим, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Доказів отримання відповідачем будь-яких доходів матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, відсутність доказів наявності на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, солідарний обов`язок батьків, щодо утримання дитини, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягає стягненню судовий збір по 840,80 грн.

Outcome: approved