Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки 39, с. Паридуби Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за законом після [PERSON], яка померла 28 серпня 2015 року. Спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Зазначає, що дружина її брата [PERSON], на спадщину не претендує. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року померла мати позива [PERSON] /а.с.6,8/. Після її смерті\~відкрилась спадщина, до складу якої входить\~ житловий будинок, збудований у 50-тих роках, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки 39, с. Паридуби Старовижівського району Волинської області. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 7/.\~\~ Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, відсутній /а.с. 7, 31/. З матеріалів оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №64/2016 від 13 червня 2016 року (індекс справи 02-14) встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку, відмова нотаріуса є обґрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає /а.с. 30/. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved