Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову вказує, що він не може бути батьком народженої відповідачем дитини, оскільки з початку 2020р. відповідач проживала з батьками та довгий час вони не проживали разом, з пологового будинку він їх не забирав, до ДРАЦСу не ходив, щоб визнати себе батьком дитини, однак відповідач все одно записала в свідоцтві про народження його батьком, щоб в подальшому отримувати аліменти. Він в свою чергу ухилявся від утримання цієї дитини, бо не є її рідним батьком. До того ж, відповідач не заперечує цього факту. Також, згідно проведеної експертизи, він не є біологічним батьком і першій дитині відповідача [PERSON] . Крім того, він не може бути батьком дитини, оскільки на час її зачаття вони з відповідачем не проживали разом та він на той час перебував за кордоном. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. (а.с. 47). Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 53). Третя особа просила розглянути справу за їх відсутності, на розсуд суду (а.с. 26). Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.11.2020р., вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Балаклія Харківської області, про що 17.11.2020 року складено відповідний актовий запис № 179. У графі «Батько» зазначено - [PERSON] , у графі «Мати» - [PERSON] (а.с. 9). 12.02.2020 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області (а.с. 12, 13). Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між позивачем та відповідачем, то реєстрація народження дитини здійснювалась на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, та ст. 133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. За змістом ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ч. 2 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до акту Петропавлівського сільського голови від 29.03.2021р. [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] , з 2018р. по 2021р. На даний час проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається з копії обмінної карти пологового будинку, [PERSON] народила [INFO] третю дитину, хлопчика, з терміном вагітності 38 тижнів (а.с. 54). Отже, дитина повинна була бути зачата приблизно у вересня місяці 2019р. Разом з тим, позивач у період з 02.06.2019р. по 06.11.2019р., з 23.12.2019р. по 24.12.2019р., з 09.03.2020р. по 03.03.2021р. перебував за межами України (а.с. 6, 34). Відповідач же в свою чергу не могла бути в цей час разом з позивачем за кордоном, оскільки згідно довідки ГУ ДМСУ в Харківській області від 16.06.2021р. паспортами громадянина України для виїзду за кордон не документувалась (а.с. 55). Суд вважає наявні в матеріалах справи докази належними і допустимими. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.09.2018р. по 12.02.2020р., при цьому подружні (близькі) відносини не підтримують з червня 2019 року, проживають окремо. Позивач був записаний батьком [PERSON] після його народження у зв'язку з тим, що він був народжений до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між сторонами. До того ж, позивач, вочевидь, не може бути батьком дитини, яка була зачата в Україні в період його перебування за її межами. Крім того, згідно експертного висновку від 21.01.2020р. позивач не є біологічним батьком першої дитини сторін [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідач в своїх письмових заявах підтвердила відсутність кровного споріднення позивача з дитиною (а.с. 14, 53), а отже достовірно впевнена, що позивач не є батьком дитини [PERSON] , а тому суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання цієї обставини відповідачем, оскільки про вказаний факт вона зазначала і під час перебування справи в суді. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд зазначає третьою особою Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), якого згідно наказу про перейменування відділів державної реєстрації актів цивільного стану від 30.06.2021р. було перейменовано з Балаклійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що також підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved