Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 36714,50 грн. посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, згідно якого 05 квітня 2011 року банк надав йому кредит в сумі 12000,00 грн. з терміном погашення 20 липня 2014 року зі сплатою 17,00 % річних та щомісячної комісії в розмірі 1,75% від суми кредиту. Але позичальник порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість, яку він добровільно погашати не бажає. Тому позивач і предявив даний позов. У суд представники позивача [PERSON], [PERSON] не зявилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за відсутності представника та підтриманням позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання 07 жовтня 2015 року о 08 год.30 хв. не зявилася. Від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Повторно повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду 22 жовтня 2015 року о 08 год.15 хв. відповідачка у судове засідання також не зявилася,надавши 21 жовтня 2015 року письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на лікарняному. Повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду 25 листопада 2015 року об 11 год. 00 хв. відповідачка у судове засідання не зявилася. Від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання 11 грудня 2015 року о 08 год. 30 хв. відповідачка у судове засідання не зявилася не зявилася. Від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів,підстави для ухвалення заочного рішення відсутні. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. У суді встановлено, що 05 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» і [PERSON] був укладений кредитний договір № BLAЖГА00024708, згідно якого їй було видано кредит у розмірі 12000,00 грн. на поточні потреби з процентною ставкою за користування кредитом 17,00 % річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту з кінцевим строком повернення кредиту до 05 квітня 2014 року. Згідно п.1.2. загальної частини кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі 12000,00 грн. у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору. Згідно п.1.3. загальної частини кредитного договору кредит надається позичальнику на поточні потреби. Відповідно до п.1.5. загальної частини кредитного договору за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 17,00 % річних. Згідно п.1.6. загальної частини кредитного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту. Пунктом 2.5.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2. кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3. загальної частини кредитного договору банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно п.4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17 серпня 2015 року склала в загальній сумі 36714,50 грн., із яких: прострочена до повернення сума кредиту 5250,86 грн., прострочені проценти за користування кредитом 1614,61 грн., прострочена комісія за управління кредитом 1680,00 грн., плата за пропуск платежів 28169,03 грн. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 цього Кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний \~повернути \~позикодавцеві позику у \~строк \~та \~в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає грошові кошти позичальнику, який зобовязується поступово повернути суми кредиту разом з відсотками в порядку і строк обумовлений договором. Приписами ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.6.4. кредитного договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного до повного виконання сторонами своїх зобовязань за ним. Кредитний договір укладений 05 квітня 2011 року. Відповідач останній раз погашав кредит 06 серпня 2013 року в сумі 800,00 грн. Відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені)застосовується позовна давність один рік. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таку заяву відповідач не зробив. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осі прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк». Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах предявив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до задоволення. \~\~\~ До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач \~не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а \~тому \~суд \~розглянув \~цивільну \~справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має. При задоволенні позову суд стягує з відповідача у доход держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. від сплати яких позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved