Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути в свою користь борг за кредитним договором в сумі 55854,29 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 558,54 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.04.2008 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Г37.103.70620. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 11200,00 грн., зі сплатою 20,50 % річних, з погашенням кредиту та процентів строком на 18 місяців. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобовязанні. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Оскільки боржником було здійснено останній платіж ще 01.10.2011 року, у звязку з чим позивачем було надіслано листи - повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, та будь-яких заперечень на вимоги позивача не надав. Станом на 10.12.2013 року по кредитному № Г37.103.70620 від 03.04.2008 року, за відповідачем наявна заборгованість у загальній сумі 55854,29 грн., яка складається із основного простроченого боргу в сумі 11200,00 грн., прострочених процентів в сумі 24 904 грн., строкових процентів в сумі 96,01 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 6 064,80 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів в сумі 12929,28 грн., віндикаційних витрат в сумі 660 грн. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» - [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала суду клопотання, у якому просить дану справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оглянувши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.04.2008 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Г37.103.70620. Згідно вищевказаного кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 11 200,00 грн., зі сплатою 20,50 % річних, з погашенням кредиту та процентів строком на 18 місяців, про що останній розписався в наявній у матеріалах справи письмовій згоді фізичної особи клієнта банку, яка додана до кредитного договору. З довідки-розрахунку станом на 10.12.2013 року, по кредитному договору № Г37.103.70620 від 03.04.2008 року, вбачається, що заборгованість за [PERSON] перед позивачем становить 55854,29 грн., яка складається із основного простроченого боргу в сумі 11200,00 грн., прострочених процентів в сумі 24904 грн., строкових процентів в сумі 96,01 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 6064,80 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів в сумі 12929,28 грн., віндикаційних витрат в сумі 660 грн. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON], уклавши з ПАТ «Плюс Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір на суму 11200,00 грн., зі сплатою 20,50 % річних та отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушував свої договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку він добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору № Г37.103.70620 від 03.04.2008 року передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі як це було визначено договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 558,54 грн.

Outcome: approved