Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею, право власності на земельну ділянку площею 0,3826 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельну ділянку площею 1,4551 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ст.169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Яструбичі Радехівського району померла баба позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] актовий запис №02, виданим [INFO] року Яструбичівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Спадкодавець [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким заповіла усе їй належне на праві власності майно своєму синові [PERSON]. До складу спадкового майна входило, окрім іншого, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8378 га, яка розташована на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Право власності спадкодавця на дане нерухоме майно підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 червня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15235. Спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON], шляхом подання заяви нотаріусу. Державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано 04 серпня 2003 року [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, оформити державний акт на право приватної власності на спадкову землю [PERSON] не встиг, так як [INFO] помер. Згідно свідоцтва про народження, виданого 15.02.1964 року вбачається, що в свідоцтві про народження позивачки зазначено батьків [PERSON], як батько, та [PERSON], як матір . Із свідоцтва про одруження вбачається, що 23.07.1983 року, позивач одружилася з [PERSON], і після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно батька позивачем було здійснено звернення до приватного нотаріуса Юрченко О.В. Радехівського районного нотаріального округу Львівської області із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, як спадкоємцю першої черги за законом та видати свідоцтво про право на спадщину за законом мотивуючи це тим, що спадкодавець не мав правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, оскільки за час свого життя, не встиг виготовити на власне ім'я державні акти на право власності на земельні ділянки та здійснити державну реєстрацію права власності земельних ділянок, а саме земельної ділянки площею 0,3826 га, кадастровий номер [NUMBER], та земельної ділянки площею 1,4551 га, кадастровий номер [NUMBER], згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем одноосібного права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON]. Прийняття такого рішення судом, як фактичному володільцю на законних підставах земельних ділянок, забезпечить її право власності вільного володіння, користування та розпорядження такими. Тому,

Outcome: approved