Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 182 в будинку № 11 по вулиці Героїв Небесної Сотні (колишня Воззєднання) у місті Бровари Київської області, з тих підстав, що відповідач з моменту реєстрації за вказаною адресою не проживав і не проживає, його речей у будинку нема, і не було, не несе ніяких витрат на утримання будинку і по сплаті комунальних платежів; вона є власником будинку, і наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує її права власника. Представник позивача пояснила, що відповідач є зятем позивачки, що з моменту реєстр рації ні він, ні його дружина - дочка позивачки, у квартирі не проживали і до нього не вселялись, проживали в місті Борисполі, потім у місті Києві спочатку в орендованій квартирі, потім у іншій квартирі, належній позивачці, а після припинення сімейних стосунків між подружжям місце проживання відповідача позивачці не відомо; до даної квартири він не повертався і не намагався вселитись. Відповідач в судове засідання не явився повторно, був повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, оскільки його дійсне місце знаходження невідоме, через оголошення в пресі. Відповідач ніяких заяв не подав. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.ю169, ст.224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Право власності позивача на вказану квартиру [ADDRESS] сотні (колишня Воззєднання) у місті Бровари Київської області зареєстроване 20.023.2002р., підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 15.04.2003р. Згідно довідки з місця проживання в даній квартирі зареєстровані: позивачка з 15.11.2007р., а також музика [PERSON] (дочка), її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 11.02.2010р., і [PERSON] (зять) з 16.03.2011р. Згідно актів обстеження житлових умов від 29.11.2016р., від 15.03.2017р., від 21.06.2017р., складених депутатом міської ради , підписаних свідками - сусідами, в даній квартирі відповідач [PERSON] не проживає на протязі року. Згідно рішення про розірвання шлюбу від 2.08.2016р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний, у рішенні зазначено, що сторони припинили спільне життя і шлюбні відносини з 20.01.2016р. [PERSON] Анатоліївна, пояснила, що проживає [INFO], сусідка, відповідача взагалі не знає, ніколи не бачила, на даний час в квартирі ніхто не проживає; позивачка, її дочка [PERSON] і її діти проживають в Києві. Свідок [PERSON], подруга дочки позивачки [PERSON], пояснила, що відповідача знала як чоловіка подруги; [PERSON] з дітьми проживає в Києві в районі Ленінградської площі; сімейні стосунки між ними припинені, де проживає її колишній чоловік (відповідач) - вона не знає; але знає, що і під час спільного проживання подружжя [PERSON] ніколи не проживали в м. Бровари і у цій квартирі, вони проживали в різних квартирах в Борисполі, потім в Києві. Свідок [PERSON], дочка позивачки, пояснила, що вони з чоловіком ніколи не проживали у квартирі матері у Броварах, там жив батько, вони з чоловіком були лише зареєстровані; вони з чоловіком проживали у [INFO], а після припинення сімейних стосунків з січня 2016 року відповідач пішов від неї , де проживає зараз їй не відомо, але точно не в квартирі матері у Броварах, ніяких його речей у квартирі нема, ніяких платежів він по квартирі не здійснює. Таким чином, суд встановив такі факти: відповідач був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою даної квартири, але фактично відповідач в ній не проживав і не проживає більше одного року, не користується даною квартирою як своїм житлом тривалий час, з моменту реєстрації з 2011року; відповідач не мав і не набув права власності на дану квартиру; дана квартира не є спільною власністю з його участю; не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу. Згідно ст..405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невідємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком позивачки. Крім того, не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачем права користування жилим приміщенням будинком позивачки. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України. Оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є достатньою і самостійною підставою для скасування реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою, і даний акт (реєстрація) не є цивільними правовідносинами, то суд не вбачає підстав для зазначення у судовому рішенні посилання на скасування реєстрації місця проживання відповідача. Дані питання позивач має вирішити після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved