Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. на кожну дитину щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, з моменту звернення до суду з даним позовом та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя не склалося через відсутність поваги та взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, виконання сімейних обов?язків, ведення спільного господарства. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, хоча проживають в одному будинку. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, їхній шлюб носить виключно формальний характер, примирення з відповідачем вважає неможливим. Також зазначає, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, лише періодично надає кошти на утримання дітей, проте їх не достатньо для задоволення всіх потре. Діти перебувають повністю на її утриманні, на кожну дитину в місяць вона витрачає близько 4000грн. Відповідач офіційно працевлаштований, а тому має можливість сплачувати аліменти. Відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів - визнав частково, зазначив, що згодний сплачувати аліменти в розмірі 2200грн. на обох дітей, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та рівність участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що вони з відповідачем не зійшлись характерами, відповідач не допомагав фінансово, весь побут був на ній. Разом однією сім?єю вони не проживають з 12.11.2019р., відповідач побив її і вона пішла від нього разом з дітьми. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Просила стягнути аліменти в розмірі 2000грн. на кожну дитину, оскільки її середньомісячний дохід становить близько 12000грн. на місяць, дохід відповідача близько 20000грн. Відповідач у судове засідання не з?явився, просив розглянути справу у його відсутності, свої пояснення з приводу даного позову виклав у відзиві. З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.03.2010рю у Виконкомі Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №7. З свідоцтв про народження встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дітей не заявлено, сторони дійшли згоди, що діти залишаються проживати з матір`ю. На даний час сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно. Спору про майно сторони на даний час не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що сімейні стосунки припинені остаточно, подальше збереження шлюбу не можливе; відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому недоцільним є надання подружжю строку для примирення, оскільки це суперечить інтересам подружжя. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного: Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. При визначенні розміру аліментів, з наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, принаймні іншого відповідачем не доведено. Крім того відповідач не оспорює того факту що діти проживають окремо від нього. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на дітей , передбачених ст.188 СК, не встановлено. Суд враховує, що батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей і повинні забезпечити дитині хоча б прожитковий мінімум, що позивачка крім державної допомоги на дитину інших доходів не має і обмежена у можливості працювати, враховуючи вік дитини. Згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн. Згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн. Розмір мінімальної заробітної плати законом визначений: з 1.01.2020р. 4723 грн. Виходячи з встановлених обставин, з визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2400 грн. на утримання двох дітей щомісячно, по 1100грн. на кожну дитину, і при цьому не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному гарантованому передбаченому законом розмірі, як просить відповідач, і з іншої сторони не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач (2000грн. на кожну дитину), оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатній для сплати аліментів у вказаному нею розмірі, враховуючи положення ст.182 СК України і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги та обставини, на які позивач посилається. А якщо виходити з розміру мінімальної заробітної плати, то стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі було б обтяжливим для відповідача, і могло б бути перевищенням 70% його доходів, що суперечить закону. Доходів у більшому розмірі позивач не довела. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Аліменти підлягають присудженню з дня пред`явлення позову до суду відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 19.11.2019р. і до повноліття дітей. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial