Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що 19.02.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 19.02.2012 р. Згідно Додаткової угоди №1 від 06 лютого 2015р., сторони виклали назву та текст договору в новій редакції (далі по тексту договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № [NUMBER] від 06 лютого 2015 року, кредитний договір). Згідно умов кредитного договору, банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4 000,00 грн., терміном до 31 січня 2018 року з режимом погашення кредиту, визначеному в кредитному договорі. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого, виникла заборгованість у розмірі 7 991,55 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 991,55 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19.02.2012 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 19.02.2012 р. Згідно Додаткової угоди № 1 від 06 лютого 2015р., сторони виклали назву та текст договору в новій редакції (далі по тексту договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № [NUMBER] від 06 лютого 2015 року, кредитний договір). Згідно умов кредитного договору, банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4 000,00 грн., терміном до 31 січня 2018 року з режимом погашення кредиту, визначеному в кредитному договорі. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 4 000,00 грн. на терміни і на умовах, передбачених у даному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.10 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник зобовязався щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних. Порядок нарахування процентів зазначений в розділі 5. Кредитного договору і передбачає їх нарахування, щомісяця в останній робочий день місяця, виходячи з фактичної заборгованості за Кредитом та Овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця . Нарахування процентів за користування кредитом та Овердрафтом здійснюється починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі кредиту/виникнення Овердрафту, по день погашення Кредиту та Овердрафту (включно). Згідно пунктів 7.2.13-4.2.14 договору про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії клієнт зобовязується сплачувати банку суми всіх операцій, нарахованих відсотків за користування овердрафтом, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли в звязку з використанням основної картки та додаткових карток, а також відшкодувати банку суми збитків, що понесені банком в результаті використання основної картки та додаткових карток на умовах цього Договору, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування Карткового рахунка; сплачувати проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за яким вони були нараховані. Відповідно до п. 7.2.16. цього договору у разі виникнення заборгованості за овердрафтом щоразу повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування Овердрафтом шляхом поповнення Карткового рахунка до 20 числа місяця наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за овердрафтом. У відповідності до п.п.7.2.17.- 7.2.18. договору позичальник також зобовязався щоразу у день припинення дії кредитної лінії погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом та процентами; у разі надіслання банком вимоги до клієнта про дострокове повернення кредиту/овердрафту - погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі, усю існуючу на день такого погашення заборгованість. Згідно з п. 7.3.3. кредитного договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі невиконання останнім будь-яких умов кредитного договору. У разі припинення надання Кредиту, банк зобовязався надсилати клієнту у порядку, визначеному договором, повідомлення про таке припинення надання кредиту (п.п.7.4.17., 12.6 договору). Відповідно до п.п.12.5.-12.6. договору будь-яке повідомлення надсилається у письмовій формі та вважається таким, що отримане позичальником через 7 днів після його надіслання кредитором. Після проходження цього строку настають усі правові наслідки, дата настання яких повязана з датою отримання позичальником повідомлень. Враховуючи те, що в порушення умов Кредитного договору та вимог ст.ст. 525, 526, 1049 Цивільного кодексу України позичальник взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту та відсотків не виконував, банком відповідно до п. 7.4.17. договору 31.05.2016р. надіслано письмове повідомлення № 066-11/1254 від 30.05.2016 р. про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією, що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень від 31.05.2016р. 18.07.2016 р. на адресу позичальника була направлена письмова претензія №066-11/1628 від 18.07.2016р. про погашення заборгованості, яку відповідач отримала згідно повідомлення про вручення 19.07.2016 р., однак остання у порушення умов договору заборгованості в добровільному порядку не погасила. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 01.03.2018 р. відповідач має загальну заборгованість у розмірі 7 991,55 грн.,яка складається з: 3 999,62 грн. заборгованість за кредитом; 2 397,03 грн. нараховані та несплачені відсотки; 1 089,12 грн. пеня по несплаченому кредиту; 505,78 грн. пеня по несплачених відсотках. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 991,55 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved