Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 688 грн. 46 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., посилаючись на те, що 31.03.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNH4KP87040253, згідно з вимогами якого, відповідач отримав кредит у розмірі 1 193 грн. 40 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами. Однак, [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 24.03.2014 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 21 700 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 1 193 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом, 6 640 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 867 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 818 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова), тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, позивачем зазначено, що у зв'язку з тим, що судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2009 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута несплачена сума за кредитним договором у розмірі 6 097 грн. 34 коп., тому різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 17 688 грн. 46 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.03.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № DNH4KP87040253, згідно з умовами якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 193 грн. 40 коп., на умовах його забезпечення строковості, повернення та плати за користування, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 25.08% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Вказаний договір складається із заяви позичальника (а.с. 7) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 8-11). Згідно із заявою позичальника № DNH4KP87040253 банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 193 грн. 40 коп. на строк 12 місяців, по 30.03.2007 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2.09% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена у Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 21» по « 28» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 113 грн. 67 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Однак, [PERSON] вимоги кредитного договору № DNH4KP87040253 від 31.03.2006 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 24.03.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 21 700 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 1 193 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом, 6 640 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 867 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 818 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова), відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с. 6). Відповідно до судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2009 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута несплачена сума за кредитним договором у розмірі 6 097 грн. 34 коп. (а.с. 4). Таким чином різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 17 688 грн. 46 коп. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 47 та 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № DNH4KP87040253 від 31.03.2006 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак, відповідач порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення із [PERSON] на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, комісії, пені та нарахованого штрафу, відповідно до приведеного позивачем розрахунку. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved