Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона придбала вказане домоволодіння 01.10.2002 року згідно договору купівлі-продажу № 7619 зареєстрованого Херсонською товарною біржею «Ізумруд», при цьому вона сплатила відповідачу вартість вказаного домоволодіння, останній передав їй домоволодіння у власність та вона зареєструвала своє право власності в ХДБТІ, однак на даний час не може розпорядитися цим домоволодінням як своєю власністю у зв`язку з тим, що цей договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, що змушує її звернутися до суду за захистом свого права власності на це домоволодіння, оскільки таке її право не визнається. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому порядку. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2002 року між позивачкою та відповідачем укладено договір за № 7619 купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , який зареєстрований Херсонською товарною біржею «Ізумруд» та Херсонським державним бюро технічної інвентаризації й відповідач передав домоволодіння у власність позивачки, а та в свою чергу оплатила його вартість, при цьому договір не був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим на даний час порушується право власності позивачки на вказане домоволодіння, оскільки вона не має можливості розпорядитися своєю власністю. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 227 ЦК України /1963 року/ договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Поряд з цим, за ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення сторонами договору купівлі-продажу домоволодіння, угода зареєстрована на біржі не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України /2003 року/ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, в силу ст. 128 ЦК України /1963 року/ та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» позивачка набула право власності на домоволодіння [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 01.10.2002 року, у зв`язку з чим вимоги позивачки є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт укладення сторонами договору купівлі-продажу вказаного домоволодіння та виконання його умов сторонами за відсутності нотаріального посвідчення цього договору, що позбавляє позивачку можливості розпорядитися вказаним домоволодінням, внаслідок чого порушується її право власності, яке відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України /2003 року/ підлягає захисту в судовому порядку обраним позивачем способом.

Outcome: approved