Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що: -згідно боргової розписки від 16 червня 2014 року відповідач отримав від нього в позику грошові кошти в сумі 40700грн., які зобовязався повернути у строк до 1 жовтня 2014 року; -5 січня 2015 року відповідач повернув йому тільки 4000грн.; -остаток боргу у розмірі 36700грн. до цього часу [PERSON] йому не повернув, звернувся з позовом до суду та просить: стягнути з відповідача на його користь залишок боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, процентів на рівні облікової ставки НБУ та трьох процентів річних від простроченої суми на загальну суму - 59914грн.81коп.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 592грн.05коп.. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.22/, згідно якої свій позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив розглянути справу в суді у його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.32/, згідно якої заявлений позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив розглянути справу в суді у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №141 (4458) від 15 грудня 2015 року /а.с.31/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, його представника та відповідача без фіксування судового процесу. 22 грудня 2015 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1046,1049 ЦК України: за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ в строк, встановлений договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позивачем надано суду доказ, яким є письмова розписка /а.с.6/, згідно якої 16 червня 2014 року відповідач отримав від нього в позику 40700грн., узявши на себе зобовязання повернути суму боргу до 1 жовтня 2014 року. Таким чином, суд вважає, що між сторонами 16 червня 2014 року був укладений договір позики на суму 40700грн.. Умови договору позики відповідачем [PERSON] виконані не були, оскільки в зазначений в розписці строк до 1 жовтня 2014 року він не повернув позивачу суму боргу. 5 січня 2015 року відповідач повернув позивачу частину боргу у розмірі 4000грн., що підтверджується оглянутою в судовому засіданні квитанцією до прибуткового касового ордеру /а.с.8/. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Постановою НБУ від 14.04.2014 року №212 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 15.04.2014 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 9,5% річних. Постановою НБУ від 15.07.2014 року №417 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 17.07.2014 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 12,5% річних. Постановою НБУ від 12.11.2014 року №719 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 13.11.2014 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 14% річних. Постановою НБУ від 04.02.2015 року №81 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 06.02.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 19,5% річних. Постановою НБУ від 02.03.2015 року №154 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 04.03.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 30% річних. Таким чином, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 5875грн.56коп.: -9,5% /облікова ставка НБУ за період з 17.06.2014 року по 16.07.2014 року/: 365днів х 30днів /період користування позикою/ х 40700грн. : 100% = 317грн.79коп.; -12,5% /облікова ставка НБУ за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року/: 365днів х 119днів /період користування позикою/ х 40700грн. : 100% = 1658грн.66коп.; -14% /облікова ставка НБУ за період з 13.11.2014 року по 04.01.2015 року /: 365днів х 53дня /період користування позикою/ х 40700грн. : 100% = 827грн.38коп.; -14% /облікова ставка НБУ за період з 05.01.2015 року по 05.02.2015 року /: 365днів х 32дня /період користування позикою/ х 36700грн. : 100% = 450грн.45коп.; -19,5% /облікова ставка НБУ за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року /: 365днів х 26днів /період користування позикою/ х 36700грн. : 100% = 509грн.78коп.; -30% /облікова ставка НБУ за період з 04.03.2015 року по 12.05.2015 року /: 365днів х 70днів /період користування позикою/ х 36700грн. : 100% = 2111грн.50коп.. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлений індекс інфляції за час прострочення з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року /як просить позивач/, становив - 107.5, а з 01.01.2015 року по 30.04.2015 року /як просить позивач/ - 137.1, що підтверджується довідкою управління статистики у Хустському районі /а.с.9/. Таким чином, суд вважає, що -індекс інфляції за час прострочення з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року /як просить позивач/ від суми залишку боргу 40700грн. становить 3052грн.50коп. /40700грн. х 107.5 :100% 40700грн. = 3052грн.50коп./; -індекс інфляції за час прострочення з 01.01.2015 року по 30.04.2015 року /як просить позивач/ від суми залишку боргу 36700грн. становить 13615грн.70коп. /36700грн. х 137.1 :100% 36700грн. = 13615грн.70коп./, а всього за час прострочення з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року індекс інфляції становить 16668грн.20коп. /3052грн.50коп. + 13615грн.70коп. = 16668грн.20коп./. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка підлягає стягненню с відповідача на користь позивача, 53368грн.20коп. /36700грн. + 16668грн.20коп. = 53368грн.20коп./. Крім того, суд вважає, що треба стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних: -від простроченої суми 40700грн. за час прострочення з 01.10.2014 року по 04.01.2015 року у розмірі 321грн.14коп. /40700грн. х 0,03% : 365дн. х 96днів = 321грн.14коп./; -від простроченої суми 36700грн. за час прострочення з 05.01.2015 року по 30.04.2015 року у розмірі 349грн.91коп. /36700грн. х 0,03% : 365дн. х 116днів = 349грн.91коп./, а всього за час прострочення з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року - 671грн.05коп. /321грн.14коп. + 349грн.91коп. = 671грн.05коп./. Виходячи з вищенаведеного, загальна сума за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 59914грн.81коп., яка складається з: -суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 53368грн.20коп.; -процентів на рівні облікової ставки НБУ - 5875грн.56коп.; -трьох процентів річних від простроченої суми - 671грн.05коп.. Згідно квитанції /а.с.2/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 592грн.05коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved