Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 7935,73 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб Peogeot 508. У скоєнні ДТП за участю транспортних засобів Peogeot 508 номерний знак [NUMBER] та Hyundai Tucson номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , останню визнано винною, та завдано матеріальних збитків. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 39095,00 грн. На момент ДПТ цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Міжнародна СК». Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 31159,27 грн. було відшкодовано позивачем за правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «Міжнародна СК». Таким чином, сума невідшкодованих збитків на дату подання позову складає 7935,73 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 10.12.2019 року було відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Договором добровільного страхування наземного транспорту від 17.03.2016 року майнові інтереси [PERSON] , яка є власником автомобіля Peogeot 508 номерний знак [NUMBER] застраховані у АТ «СК АХА Страхування». Позивачем здійснено зміну найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. 28.12.2016 року [PERSON] повідомила про настання події від 23.12.2016 р., що має ознаки страхового випадку та заявила про виплату страхового відшкодування. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2017 року (справа №640/629/17) [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП 23.12.2016 року за участю автомобілів Peogeot 508 номерний знак [NUMBER] та Hyundai Tucson номерний знак [NUMBER] За актом огляду транспортного засобу автомобілю Peogeot 508 номерний знак [NUMBER] завдано матеріальних збитків. Згідно розрахунку страхового відшкодування вартість відновлюваного ремонту складає 39095,00 грн. На момент ДПТ цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Міжнародна СК». Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 31159,27 грн. було відшкодовано позивачем за правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «Міжнародна СК». Таким чином, сума невідшкодованих збитків на дату подання позову складає 7935,73 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація . У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved