Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач просить розділити між нею та відповідачем нажите під час шлюбу спільне майно: спальню вартістю1500грн.,кухню вартістю 6000грн.,диван -2шт. вартістю 3500 гри.,стільці вартістю 100грн. X 10 = 1000грн.,столи вартістю 100грн. х2 = 200грн. ,телевізори вартістю 200грн. х 2 = 400грн.,кондиціонер вартістю 2000грн.,кондиціонер вартістю 1800грн.,кондиціонер вартістю 5000грн.,шафа вартістю 200грн.,холодильник вартістю 2000грн.,холодильник вартістю1500грн.,морозильна камера вартістю 1000грн.,мийка автомобільна вартістю 1500грн. ,бензокосилка вартістю 700грн.,бензопила вартістю 1500грн. , магнітофон вартістю 100грн.,пральна машина автомат вартістю 2000грн.,кухонний комбайн вартістю 600грн.,микрохвильові печі 2шт. вартістю 400грн.,диспенсер води вартістю 400грн. х 2 = 800грн.,комплект антени супутникові вартістю 500грн.,газова колонка вартістю 500грн.,газовий котел вартістю 4500грн.,охолоджувач пивний вартістю 400грн.,вішалка вартістю 300грн., ваги вартістю 4шт. х 100грн. = 400грн.,дитяча стінка спортивна вартістю 1200грн.,два тренажери вартістю 600грн.,дзеркало вартістю100грн.,торгівельні полиці вартістю 15шт. х 70грн. = 1050грн.,торгівельна вітрина вартістю 2000грн.,холодильник вартістю 700грн.,прилавки вартістю 300грн.,сейф магазинний вартістю 500грн.,стіл магазинний вартістю 200грн.,жалюзі вартістю 300грн.,карнизи вартістю 300грн.,стремянку вартістю 150грн.,комп'ютер вартістю 2000грн.,стіл комп'ютерний вартістю 400грн.,принтер вартістю 300грн.,дитяча стінка вартістю1500грн.,стінка вартістю 2500грн.,плита газова вартістю 600грн.,стільці 4шт. вартістю 100грн.,відеокамера вартістю 300грн.,товар в магазинах вартістю 120000грн.,автомобіль «Шкода» вартістю 200000грн.,мікроавтобус «Рено» вартістю 64000грн..Загальна вартість 445 200грн..Крім того, позивач бажає розділити вартість прибудови до житлового будинку розмірами 5,94 х 5,33 грн. ,яка складає 55 790 грн.. Мотивує свій позов тим,що відповідач не бажає добровільно розділити спільно нажите майно, або сплати компенсацію за належну їй частину майна. В судовому засіданні позивач та її представник просять суд виділити позивачу: - компьютер вартістю 2000 грн.,стіл комп»ютерний вартістю 400 грн., принтер вартістю 300 грн., дитячу стінку вартістю 1500 грн., стінку вартістю 2500 грн.,плиту газову вартістю 600 гри., стільці 4 шт, вартістю 100 грн.,відеокамеру вартістю 300 грн., та розділити: товар в магазинах, який коштує 120000грн., вартість прибудови до житлового будинку розмірами 5,94 х 5,33 гри.,яка складає 55 790 грн., автомобіль «Шкода» - 200000грн.,мікроавтобус «Рено» - 64000грн.. На інше спірне майно позивач не претендує оскільки воно втратило свою цінність, або вже не існує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково , просить суд розподілити спільне майно подружжя, виділивши позивачу наступне майно: комп'ютер вартістю 2 000 грн.,стіл комп'ютерний вартістю 400 грн.,принтер вартістю 300 грн. ,дитячу стінку вартістю 1 500 грн.,стінку вартістю 2 500 грн.,плиту газову 600 грн.,стільці 4 шт. по ціні 100 грн. на суму 400 грн.,відеокамеру вартістю 1 700 грн.,морозильна камера вартістю 1 000 грн.,карнізи вартістю 300 грн. ,спальню вартістю 1700 грн. з врахуванням шафи вартістю 200 грн. , диван вартістю 1 750 грн.,стільці 4 шт. вартістю 400 грн. ,стіл 2 шт. по ціні 100 грн. на суму 200 грн. ,телевізор 1 шт. вартістю 200 грн.,холодильник («Днепр») вартістю 2000 грн. ,мікрохвильову піч вартістю 400 грн. ,вішалку вартістю 300 грн. ,дитячу спортивну стінку вартістю 1 200 грн.,жалюзі вартістю 300 грн. на суму 18 950 грн.. А йому виділити : кухонний гарнітур вартістю 6 000 грн.,кондиціонер вартістю 1 800 грн.,холодильник «Донбас» вартістю 1 500 грн.,пральну машину-автомат вартістю 2 000 грн. ,кухонний комбайн вартістю 600 грн.,комплект супутникового телебачення вартістю 500 грн.,газовий котел вартістю 4 500 грн.,дзеркало вартістю 100 грн. на загальну суму 17 000 грн.. В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши та дослідивши в судовому засіданні докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 1, 4 ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В п.п.22, 23, 24 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням подружжя, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України). Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Під час судового розгляду справи встановлено, що сторони з 22.07.1995 року по 13.06.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, а з 25.08.2005 року по 01.10.2011 року проживали однією сім»ю без реєстрації шлюбу ( а.с.161 та а.с.197). В судовому засіданні сторони не заперечували, що під час шлюбу ними нажито наступне майно, що мається на даний час і дійшли згоди по його вартості: компьютер вартістю 2000 грн.,стіл комп»ютерний вартістю 400 грн., принтер вартістю 300 грн., дитяча стінка вартістю 1500 грн., стінка вартістю 2500 грн.,плита газова вартістю 600 гри., стільці 4 шт, вартістю 100 грн.,відеокамера вартістю 300 грн. перераховане майно на час розгляду справи знаходиться у позивача, відповідач на нього не претендує, тому дане майно слід виділити [PERSON]. Кухонний гарнітур вартістю 6 000 грн.,кондиціонер вартістю 1 800 грн.,холодильник «Донбас» вартістю 1 500 грн.,пральну машину-автомат вартістю 2 000 грн. ,кухонний комбайн вартістю 600 грн.,комплект супутникового телебачення вартістю 500 грн.,газовий котел вартістю 4 500 грн.,дзеркало вартістю 100 грн. знаходяться у відповідача. На нього не претендує позивач, тому зазначене майно підлягає виділенню [PERSON]. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON], до будинку добудовано прибудову 5,94 х 5,33 грн. будівельною вартістю 55 790 грн. інвентаризаційною вартістю 47 422 грн.. Вказана прибудова згідно листа № 3246 від 20.09.12 року начальника КП « Коростенське МБТІ заміряна 21.05.10 року як самовільна (а.с.163). Таким чином, вказана добудова здійснена без відповідних дозволів, тому збільшення вартості будинку не зареєстровано і відповідач у встановленому законом порядку не набув на неї права власності.Тому прибудова не може бути визнаною спільною сумісною власністю подружжя і вимога позивача про компенсацію вартості 1/ 2 частину прибудови в розмірі 27 895 грн. є безпідставною. Відповідно до п. 29 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до положень статей 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частину одержаних доходів від цієї діяльності. Майном, що використовується [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності є: кондиціонер вартістю 2 000 грн. встановлений у орендованому ним магазині,мікрохвильова піч - 200 грн. встановлена в магазині, диспенсер води 1 шт. по ціні 400 грн.,охолоджувач пивний вартістю 400 грн. встановлений у магазині, який не належить йому на праві власності, а використовується на правах оренди,ваги в кількості 4 шт. вартістю 400 грн. , використовуються в магазині,торгівельні полиці в кількості 15 шт. по ціні 70 грн. на суму 1050 грн.,встановлені в магазині, торгівельна вітрина вартістю 2 000 грн. встановлена в магазині, прилавки вартістю 300 грн. ,сейф магазинний вартістю 500 грн. ,стіл магазинний вартістю 200 грн.,товар в магазинах вартістю 120 000 грн. Позивачем не надано суду доказів, що перераховане вище майно є прибутком відповідача від підприємницької діяльності, тому воно не може бути спільною сумісною власністю подружжя, та не підлягає поділу . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «RENAULT MASTER» 2003 року виготовлення р/н [NUMBER]. Відповідач не заперечує той факт, що вказаний автомобіль придбаний подружжям під час спільного проживання. Позивач визначив вартість вказаного автомобіля 64 000 грн.. Зі вказаною сумою [PERSON] не погоджується, так як вважає її завищеною. Згідно рахунку-фактури № С-00002503 від 06.10.2008 року [PERSON] придбав автомобіль «Skoda Octavia» вартістю 149 565 грн.. Він не заперечує його придбання під час спільного проживання з позивачем, але не визнає зазначену вартість автомобіля. Оскільки автомобіль знаходився більше п»яти років у використанні, то його ціна зменшилась. У відповідності до положень ст. 183 ЦК України, автомобіль є неподільною річчю, а тому поділ такого майна можливий лише шляхом виділу його одній стороні із стягненням на користь другої компенсації вартості належної їй частки. Так як вартість автомобілів сторонами не погоджена, клопотання про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості автомобілів на час розгляду справи не заявлялося , то автомобілі не можуть бути включені до розподілу. Таким чином, при поділі спільно нажитого майна суд враховує вартість та кількість майна, які погоджені сторонами, їх пропозиції щодо його розподілу, виходить із життєвих потреб сторін та зручності відділення речей від житла і рахує за можливе розділити майно на наступних умовах, виділивши: позивачу [PERSON] - компьютер вартістю 2000 грн.,стіл комп»ютерний вартістю 400 грн., принтер вартістю 300 грн., дитячу стінку вартістю 1500 грн., стінку вартістю 2500 грн.,плиту газову вартістю 600 грн., стільці 4 шт. вартістю 100 грн.,відеокамеру вартістю 300 грн.. На загальну суму 7700 грн.. відповідачу [PERSON]- кухонний гарнітур вартістю 6 000 грн.,кондиціонер вартістю 1 800 грн. ,холодильник «Донбас» вартістю 1 500 грн.,пральну машину-автомат вартістю 2 000 грн. ,кухонний комбайн вартістю 600 грн. ,комплект супутникового телебачення вартістю 500 грн., газовий котел вартістю 4 500 грн. , дзеркало вартістю 100 грн. на суму 17 000 грн.. В звязку з неможливістю розділити майно у співвідношенні 50% на 50%, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за частку в спільному майні подружжя в сумі 9300 грн.(різниця в вартості виділеного сторонам майна). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3219,00 грн..

Outcome: partial