Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК” звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 12731,46 грн. за кредитним договором № б/н від 06.07.2011 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У позові зазначено, що відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов’язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором у зв’язку з чим станом на 31.07.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 12731,46 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просить провести судове засідання без його участі, а також відповідно до якої наполягає на позовних вимогах та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі у зв'язку з тим, що місце проживання та реєстрації занходиться в зоні проедедення АТО і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутність також не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні досліджені докази: - розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.07.2011 року (а. с. 7-8); - копія анкети - заяви (а. с. 9); - копія довідки про умови кредитування (а.с. 10-11); - копія умов та правил надання банківських послуг (а. с. 12-35). Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з’ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ “ПРИВАТБАНК”, оскільки судом встановлено, що 06.07.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, а відповідач не виконуючи умови договору спричинив утворення заборгованості. Ст. 526 ЦК України вказує, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач отримав судову повістку про виклик у суд на 18.11.2014 року, але не прибув у судове засідання не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання відповідачем позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Також на підставі вимог ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при пред‘явлення до суду позову. На підставі викладеного

Outcome: approved