Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач ПАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в 2011 році за спільною згодою адміністрації підприємства та профспілкового комітету відповідачці виділено житлове приміщення в гуртожитку № 3 ПАТ «МЗВМ», розташованого за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим, вона 09.09.2011 року була зареєстрована в гуртожитку, однак у надане житлове приміщення так і не вселилася. В даний час фактичне місце проживання відповідачки невідомо, проте з реєстрації за вказаною вище адресою вона не знята. На підставі цього позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток №3 ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування»). Представник позивача ПАТ «МЗВМ» в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів та винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у зв'язку з чим, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «МЗВМ» є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ№694313, виданим 26.10.2007 року Маріупольською міською радою. Відповідачці було виділено житлове приміщення в гуртожитку № 3 ПАТ «МЗВМ», розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до актів від 17.07.2013 р., 18.07.2013 р., 12.09.2013 р., 02.12.2013 р., 05.12.2013 р., виданих ПАТ «МЗВМ» та складених комісією у складі начальника ділянки гуртожитків Чапаєнко Н.А., сестри-господарки гуртожитку №3 Кір’якової М.Д., швейцара гуртожитку Єрмоленко Є.П., жильців гуртожитку №3 встановлено, що відповідачка не проживає у гуртожитку [ADDRESS], з 2011 року по теперішній час та її майно в даній квартирі не зберігається. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами, тому [PERSON] а слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS].

Outcome: approved