Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 23 квітня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 24 червня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказував, що відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 31 березня 2018 року загальна заборгованість перед банком складає 39542,59 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 39542,59 грн. та понесені судові витрати. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2018 року позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» прийнята до розгляду та відкрито в справі скорочене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено судом, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Судом встановлено, що [PERSON] свого обовязку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернув. Зокрема, станом на 31 березня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед банком, розрахована за укладеного між сторонами умовами кредитного договору, складає 39542,59 грн., з яких: 2615,96 грн. заборгованість за кредитом, 31194,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3373,06 - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. і 1859,17 грн. суми штрафів. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором в сумі 39542,59 грн. Також з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 1762 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved