Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/590/13-к від 30.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 1 ст. 122 КК України тобто умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень. Як встановлено Вінницьким міським судом під час розгляду справи № 127/590/13-к [PERSON], приблизно о 01:00 год. 18.10.2012 року перебував в гостях у своєї знайомої [PERSON] у квартирі [ADDRESS], де разом зі своїми спільними знайомими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, на грунті особистих неприязних відносин між вказаними особами виникла словесна суперечка, що переросла в нецензурну лайку. В ході виниклої суперечки [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння вийшов у двір вказаного будинку де схопив [PERSON] за одяг та жадаючи показати свою явну перевагу на силу, умисно перекинув через бедро та кинув останнього головою об землю, внаслідок чого у [PERSON] була пошкоджена голова та пішла кров. Після чого [PERSON] зайшов назад до приміщення квартири де бажаючи самоствердитися над присутніми та показати свою явну перевагу у силі, умисно наніс удар кулаком в область обличчя [PERSON] від чого останні впав на землю, а потім [PERSON] схопив за одяг [PERSON] та витягнув на вулицю, де кинув також на цегляну підлогу та наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON], спричинивши цим самим останньому тілесні ушкодження. Повернувшись назад до квартири [PERSON] повторно схопив за одяг [PERSON], якого також витягнув на вулицю, де повторно кинув на цегляну підлогу до [PERSON], після чого наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON] та [PERSON], спричинивши цим самим останнім тілесні ушкодження. Потім [PERSON] повернувся назад до вказаної вище квартири, де помітив [PERSON], який спав на дивані, після чого він схопив [PERSON] за одяг ти витягнув його на вулицю, де на подвір'ї вказаного вище будинку кинув останнього на цегляну підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії [PERSON] умисно наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON], якого в подальшому було доставлено до МКЛ ШМД де він помер від отриманих тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON] звернувся за медичною допомогою до МКЛ № 3, однак на стаціонарному лікуванні не знаходився, у зв'язку з чим медичним закладом на його лікуванні кошти не витрачено. Потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги у нейрохірургічному відділенні з 18.10.2012 року по 19.10.2012 року та з 23.10.2012 року по 09.11.2012 року, та у відділенні реанімації та анестез. № 1 з 19.10.2012 року по 23.10.2012 року. Згідно довідок Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного ліжка - дня за вказаний період у нейрохірургічному відділенні складала 201,84 грн., у відділенні реанімації та анастез. № 1 складала 1239,59 грн. Таким чином, в медичній у станові потерпілий [PERSON], перебував 22 дні, загальна вартість перебування потерпілого [PERSON] у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 8591,48 грн. Потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги у відділенні реанімації та анастез. № 1 з 18.10.2012 року по 21.10.2012 року. Згідно довідки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного ліжко - дня за вказаний період у відділенні реанімації та анастез. № 1складала 1239,59 грн. Таким чином, в медичній установі потерпілий [PERSON], перебував 3 дні, загальна вартість перебування потерпілого [PERSON] у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 3718,77 грн. [PERSON] на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдані його діям збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. В судове засідання прокурор Слободян Б.К. надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник Вінницької міської ради в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Головний лікар МКЛШМД Фомін О.О згідно заяви просив розглянути справу без участі представника, просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання в Стрижавській виправній колонії, повідомлявся належним чином про розгляд справи, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/590/13-к від 30.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 1 ст. 122 КК України тобто умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень. Як встановлено Вінницьким міським судом під час розгляду справи № 127/590/13-к [PERSON], приблизно о 01:00 год. 18.10.2012 року перебував в гостях у своєї знайомої [PERSON] у квартирі [ADDRESS], де разом зі своїми спільними знайомими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, на грунті особистих неприязних відносин між вказаними особами виникла словесна суперечка, що переросла в нецензурну лайку. В ході виниклої суперечки [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння вийшов у двір вказаного будинку де схопив [PERSON] за одяг та жадаючи показати свою явну перевагу на силу, умисно перекинув через бедро та кинув останнього головою об землю, внаслідок чого у [PERSON] була пошкоджена голова та пішла кров. Після чого [PERSON] зайшов назад до приміщення квартири де бажаючи самоствердитися над присутніми та показати свою явну перевагу у силі, умисно наніс удар кулаком в область обличчя [PERSON] від чого останні впав на землю, а потім [PERSON] схопив за одяг [PERSON] та витягнув на вулицю, де кинув також на цегляну підлогу та наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON], спричинивши цим самим останньому тілесні ушкодження. Повернувшись назад до квартири [PERSON] повторно схопив за одяг [PERSON], якого також витягнув на вулицю, де повторно кинув на цегляну підлогу до [PERSON], після чого наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON] та [PERSON], спричинивши цим самим останнім тілесні ушкодження. Потім [PERSON] повернувся назад до вказаної вище квартири, де помітив [PERSON], який спав на дивані, після чого він схопив [PERSON] за одяг ти витягнув його на вулицю, де на подвір'ї вказаного вище будинку кинув останнього на цегляну підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії [PERSON] умисно наніс два і більше ударів кулаками та ногами по голові та тулубу [PERSON], якого в подальшому було доставлено до МКЛ ШМД де він помер від отриманих тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON] звернувся за медичною допомогою до МКЛ № 3, однак на стаціонарному лікуванні не знаходився, у зв'язку з чим медичним закладом на його лікуванні кошти не витрачено. Потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги у нейрохірургічному відділенні з 18.10.2012 року по 19.10.2012 року та з 23.10.2012 року по 09.11.2012 року, та у відділенні реанімації та анестез. № 1 з 19.10.2012 року по 23.10.2012 року. Згідно довідок Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного ліжка - дня за вказаний період у нейрохірургічному відділенні складала 201,84 грн., у відділенні реанімації та анастез. № 1 складала 1239,59 грн. Таким чином, в медичній у станові потерпілий [PERSON], перебував 22 дні, загальна вартість перебування потерпілого [PERSON] у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 8591,48 грн. Потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги у відділенні реанімації та анастез. № 1 з 18.10.2012 року по 21.10.2012 року. Згідно довідки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного ліжко - дня за вказаний період у відділенні реанімації та анастез. № 1складала 1239,59 грн. Таким чином, в медичній установі потерпілий [PERSON], перебував 3 дні, загальна вартість перебування потерпілого [PERSON] у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 3718,77 грн. [PERSON] на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. Згідно з ч. ч. 3, 7ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги це комунальний заклад, який є власністю територіальної громади міста Вінниці, управління яким здійснює Вінницька міська рада. Засновником Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги є Вінницька міська рада. Оскільки фінансування Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними, а тому такими що підлягають до задоволення, оскільки із вчиненням [PERSON] злочину державному закладу охорони здоров'я завдано шкоду, яка ним повинна бути відшкодована. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved