Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги позивач обґрунтовано тим, що 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 825/2- 40/1/7-090, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 52 000,00 (пятдесят дві тисячі) доларів США), зі сплатою 12,75 (дванадцять цілих двадцять пять сотих) процентів річних, за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном погашення 10 серпня 2014 року. В якості забезпечення виконання вищевказаного зобовязання з [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого поручитель передає кредитору трьохкімнатну квартиру № 48 загальною площею 42.1 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 62. У звязку із неналежним виконанням прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, за позичальником [PERSON] станом на 12.04.2016 року існує заборгованість за договором кредиту № 825/2-40/1/7-090 від 30.08.2007 року у розмірі 103 146,12 доларів США, що складає 2037605 грн. 97 коп. 19 квітня 2016 року на адресу [PERSON] та [PERSON] була направлена вимога в порядку ст.. 35 Закону України «Про іпотеку», яка залишена боржниками без виконання. Таким чином, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСоцбанк», яким просить визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № 825/4-40/9/7-105 від 30.08.2007 року та скасувати заборону на відчуження квартири за адресою: [ADDRESS]. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03.08.2017 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано договір кредиту № 852/2-40/1/7-090 та зобовязання за ним припиненими 22.09.2009 року. Вказаний зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалою суду від 29.01.2018 року. Ухвалою суду від 27.03.2017 року [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи. Представник позивача за первісним позовом в судовому засідання підтримав первісний позов та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний. В матеріалах справи мітяться заперечення на первісний позов, в яких зазначено, що із припиненням кредитного договору та зобовязання за ним припинились іпотека. Крім того, банк звернувся до суду з вказаною позовною заявою після строку позовної давності, що є підставою для відмови в його задоволенні. Треті особи [PERSON] та нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений договір кредиту № 825/2- 40/1/7-090 (а.с.10-13). Відповідно до п. п. 1.1. договору кредиту кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 52 000,00 (пятдесят дві тисячі) доларів США), зі сплатою 12,75 процентів річних, за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном погашення 10 серпня 2014 року. В якості забезпечення [PERSON] виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотеки вимоги, 30.08.2007 року з [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого вона передає кредитору трикімнатну квартиру № 48, загальною площею 42,1 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 62 (а.с.15-17). Дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 26.12.2006 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 9957 (а.с.18). Вищевказана інформація підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів № 3395643 від 26.12.2006 року (а.с.19). Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 30.08.2007 року було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки. 26 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 153548, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Мельникова» (а.с.30). 28 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 254879, виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Дорошенко» (а.с.60). З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.04.2016р.(а.с.7-9) вбачається, що за позичальником існує заборгованість у розмірі 103 146,12 доларів США, що складає 2037605 (два мільйони тридцять сім тисяч шістсот пять) гри. 97 коп. (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 25,570599 гривень за 1 долар США). Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобовязання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Так, згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). В той же час, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року у справі № 752/11447/16-ц було задоволено позов [PERSON] та визнано договір кредиту № 825/2-40/1/7-090, укладений 30.08.2007 року та зобовязання за ним припиненими 22.09.2009 року (а.с.65-68). Постановою Апеляційного суду м.Києва від 16.01.2018 року вказане рішення залишено без змін. Таким чином, з урахуванням того, що основне зобовязання за кредитним договором є припиненим, для забезпечення виконання якого було укладеного іпотечний договір, підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає. Клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності до первісних позовних вимог судом не розглядається у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог, оскільки вони протирічать положенням Закону України «Про іпотеку» та порушують права іпотекодавця. У звязку з чим, підстави для задоволення первісного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні та з аналогічних підстав суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов в частині визнання іпотеки припиненою. Зустрічний позов в частині скасування обтяження, накладеного на квартиру підлягає задоволенню у звязку з визнанням іпотеки припиненою. Згідно з ч. 1 ст.\~4 Закону України «Про іпотеку»\~обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Згідно з ч. 2 ст.\~3 Закону України «Про іпотеку»\~взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації згідно\~Закону України «Про іпотеку», та їх обтяжень визначені\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.\~74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У звязку з вищевикладеним, суд задовольняє зустрічний позов в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом та користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. Судовий збір у розмірі 39562,61 грн., сплачений позивачем за первісним позовом, з відповідача стягненню не підлягає, у звязку з відмовою у задоволенні первісного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved