Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.02.2014 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 14448,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.08.2014 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 14.10.2014 року загальна сума заборгованості становить 38291,30 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 14448,35 грн.; заборгованість за відсотками - 0,98 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 577, 93 грн., штраф передбачений п.п. 2 генеральної угоди - 23264,04 грн., які просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрати по сплаті судового збору в сумі 382,91 грн. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутності. Про винесення заочного рішення не заперечують. Повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, пояснень та заперечень на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк», та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в розмірі 14448,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.08.2014 року (а.с. 7-31). Своїм підписом на заяві відповідач підтвердила згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає договір між ним та банком. Згідно генеральної угоди відповідач повинна була вносити щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими платежами згідно умов в сумі 2408,06 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк (термін), тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, кредит і відсотки за користування кредитом не погашені. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по справі перед банком станом на 14.10.2014 року становить 38291,30 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 14448,35 грн.; заборгованість за відсотками - 0,98 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 577, 93 грн., штраф передбачений п.п. 2 генеральної угоди - 23264,04 грн. (а.с.4). Відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеної 11.02.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язаннях, термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення рахується простроченою і позичальник сплачує банку штраф в розмірі 11632,02 грн. Разом тим, позивачем не надано доказів в підтвердження вимоги про стягнення з [PERSON] штрафу передбаченого п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.02.2014 року в розмірі 23264,04 грн. вказаному у розрахунку заборгованості. Відтак, з врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зменшивши розмір штрафу, відповідно до даного договору, та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 26659,28 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 266,59 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial