Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач подав позов до суду в якому зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем якій рішенням Новоселицького районного суду від 10.02.2016 розірваний. Від спільного проживання з відповідачем мають двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 30.04.2016 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісяця до повноліття. Станом на день звернення до суду з даним позовом у нього не має заборгованості по аліментам що підтверджується копіями квитанцій які надає до позову. Між ним та відповідачем виник спір щодо його участі у вихованні дітей у звязку з чим він був змушений звернутися до органу опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації для визначення йому графіку у спілкуванні з дітьми. Розпорядженням Герцаївської райдержадміністрації було визначено що він має право спілкуватися з дітьми по суботам з 11:00 по 14:00 години в присутності матері. Однак відповідач не виконує дане розпорядження, постійно змінює місце проживання дітей, чим перешкоджає йому у вільному спілкуванні з ними. Позивач просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкоди йому в спілкуванні з малолітніми дітьми та приймати участь у вихованні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та визначити йому право щосуботи з 09:00 години до 20:00 години неділі забирати дітей до себе в с. Черленівка, Новоселицького району. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та додатково суду пояснив, що після винесення розпорядження Герцаївської райдержадміністрації яким визначений графік у вільному спілкуванні з дітьми відповідач всіляко намагалась перешкоджати йому вільно спілкуватися з ними. Приїжджаючи у визначену годину бувало що її не було вдома, або вона відмовляла у наданні дозволу посилаючись що діти сплять або хворі. Останній раз 14.05.2016 року проїздивши до дітей, відповідач виїхала в невідомому напрямку ще у пятницю. Представник відповідача визнав позов частково суду пояснив, що визнає обставину що відповідач не надавала можливості у спілкуванні з дітьми позивачу оскільки вони були хворі. Зі слів відповідача вона 14.05.206 року знаходилась вдома. Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши спеціаліста та свідка, дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку що, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Допитаний в судовому засіданні представник Герцаївської райдержадміністрації начальник служби у справах дітей [PERSON] суду показала, що отримавши до розгляду заяву [PERSON] вона особисто спілкувалась з обома батьками, та на засіданні комісії з врахуванням віку дітей було вирішено про надання дозволу у спілкуванні позивачу з дітьми у присутності матері по суботам з 11.00 години до 14.00 години. Свідок [PERSON] суду показав, що 14.05.2016 року він разом з [PERSON] їздив до м. Герца за місцем проживання його колишньої дружини та його дітей. Дружину та дітей не було вдома, зі слів сусідки яка проживає вище поверхом було встановлено що, вона виїхала до своїх родичів у Глибоцький район ще у пятницю. Відповідно до розпорядження Герцаївської райдержадміністрації від 07 квітня 2016 року за №96 р визначено [PERSON] час зустрічні з дітьми по суботам з 11.00 години до 14.00 години. Згідно з ч.1 ст..61 ЦПК України, 1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст..179 ЦПК України, 1. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 2. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Згідно з ч.1 ст.141 СК України, Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд оцінюючи викладене вважає що, [PERSON] мати з якою проживають малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання розпорядження Герцаївської райдержадміністрації від 07 квітня 2016 року за №96 р якою визначено [PERSON] час зустрічні з дітьми по суботам з 11.00 години до 14.00 години, чим порушує права батька у рівному праві на вільному спілкуванні з дітьми. Згідно з ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов»язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із абз.3 ч.2 ст.159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням цих вимог, суд не підтримує висновок органу опіки та піклування Герцаївської райдержадмністрації щодо порядку участі позивача у вихованні дитей, як такий, що не відповідає інтересам дітей, порушує рівність прав та обовязків батька щодо дітей. Саме такому висновку дійшов Європейський Суд з прав людини при розгляді справи Абдуладзе, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства у 1985 році, Беррехаб проти Нідерландів у 1988 році в яких суд визнав що, держава не може діяти відповідно до закону, розриваючи при цьому існуючи сімейні звязки навіть після розлучення батьків. Суд, як правило, залишає на розсуд держави питання проте, хто з батьків після розлучення повинен піклуватися дитиною, однак у випадках, коли держава в недостатній мірі забезпечує право на відвідування дитини одним із батьків, це може становити порушення статті 8 ( Справа: Хокканен проти Філяндії 1994 рік). Щодо заперечення представника відповідача про негативний виплив батька на дітей, то належних та допустимих доказів на обгрунтування вказаного представником відповідача не представлено, не здобуто таких доказів і судом під час розгляду справи. При цьому суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визначення прав [PERSON] на участь у вихованні дітей підлягають задоволенню, шляхом встановлення наступного графіку спілкування : -першу та третю суботу кожного місяця з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин (за попередньою домовленістю з матір'ю) забирати дітей за місцем проживання [PERSON] без обов'язкової присутності матері [PERSON], з урахуванням стану здоров'я дітей, -другу та четверту неділю з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин (за попередньою домовленістю з матір'ю) забирати дітей за місцем проживання [PERSON] без обов'язкової присутності матері [PERSON], з урахуванням стану здоров'я дітей. Суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні та у вихованні дітей, оскільки відповідач заперечує проти того щоб надати батькові право на спілкуванні з дітьми у її відсутності з виїздом за його місцем проживання. Суд враховуючи малий вік дітей вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо залишення дітей на ніч з суботи на неділю. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог, що становить 551 грн. 20 коп..

Outcome: partial