Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору від 16.01.2008 року відповідачу надано кредит у розмірі 8100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 30.04.2017 року загальна сума заборгованості становить 13 796 грн. 33 коп. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року в сумі 13 796 грн. 33 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, не погоджується із нарахованим штрафом фіксованою та частиною та процентною складовою, так як вважає, що позивач двічі застосовує до неї цивільно-правову відповідальність у виді штрафу, а також просить зменшити розмір нарахованих процентів за користування кредитом, так як вона не має змоги платити у такому розмірі, оскільки не працює, має на утримання малолітню дитину, яка постійно хворіє, а батько дитини аліментів на її утримання не сплачує. Крім того, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданого заперечення на позовну заяву просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та Гнатюк (дошлюбне прізвище «Стаднюк») О.В. за її анкетою-заявою було укладено договір про надання кредиту у розмірі 8100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки (а.с. 8-14). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 30.04.2017 року становить 13 796 грн. 33 коп. (а.с. 4-7), в тому числі заборгованість за кредитом - 1 674 грн. 06 коп., заборгованість за відсотками 10 989 грн. 11 коп. та заборгованість по судовим штрафам 1 133 грн. 16 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача [PERSON] про те, що штраф у виді фіксованої та процентної складової є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, оскільки розрахунок такого виду відповідальності законодавчо не обмежений різними видами його розрахунку, тому процентна та фіксована частина штрафу не свідчить про подвійну відповідальність. Крім того, судом не може бути задоволено клопотання відповідача на зменшення розміру процентів за користування кредитом у звязку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки відповідачем документально не підтверджено її матеріальний стан, а також зменшення розміру процентів судом у звязку зі скрутним матеріальним становищем законодавчо не передбачено. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved