Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] 26083,44 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.10.2007 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.10.2007 року відповідачка отримала кредит в сумі 13000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підписала заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява\~ разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між нею та Банком. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору , на підставі яких Відповідачка при укладання Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачці\~ кредит у розмірі згідно з договором. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконує, станом на 12.06.2017 р. має заборгованість в сумі\~ 26083,44 грн., що складається з наступних сум: - заборгованість за кредитом в сумі 5784,06 грн..; заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 11269,63 грн.; заборгованість за пенею в сумі 7311,49 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.; штраф (процентна\~ складова) в сумі 1218,26 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с.32). В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка та повідомлення пошти про відмову адресата від отримання повістки(а.с. 44,50-51). Судом\~ прийнято рішення про проведення\~ заочного\~ розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.10.2007 року відповідачка отримала кредит в сумі 13000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідачка підтвердила свою згоду на те , що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між нею та Банком(а.с.9-30). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачці кредит у розмірі згідно з договором. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконує, станом на 12.06.2017 р., за розрахунками банку, має заборгованість в сумі\~ 26083,44 грн., що складається з наступних сум: заборгованість за кредитом в сумі 5784,06 грн..; заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 11269,63 грн.; заборгованість за пенею в сумі 7311,49 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.; штраф (процентна\~ складова) в сумі 1218,26 грн.. (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пунктом 2.4 глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.03 року № 255 (в подальшому - Правила № 255), визначає комісійні доходи і витрати банку як операційні доходи й затрати за наданими або отриманими послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи вважається фіксованою. Комісії, що отримуються (сплачуються) під час надання послуг встановлені підпунктом б) пункту 2.4 розділу II Правил № 255. За смисловою ознакою, виходить, комісія за надання та обслуговування кредиту це плата за послуги банку. Позивач не надав розрахунків заборгованості за пенею. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Такого виду цивільно-правової відповідальності як комісія законодавством не передбачено. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу\~ в сумах 500 грн. та 1218,26 грн. задоволенню не підлягають, що відповідає правовим позиціям ВСУ у справах № 6- 2003цс15,\~ № 6-1926цс15. Згідно умов кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала в повній мірі, станом на 12.06.2017 року має заборгованість в сумі\~ 26083,44 грн., що складається з наступних сум: заборгованість за кредитом в сумі 5784,06 грн..; заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 11269,63 грн.; заборгованість за пенею в сумі 7311,49 грн Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: partial