Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17443 грн. 55 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 жовтня 2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 25.06.2018 року у нього виникла заборгованість в сумі 17443,55 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 1762,00 гривень. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 31). Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалою судді від 07 серпня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з'явився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому не заперечив проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 3). Відповідачу надсилалася ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з доданими до неї документами на адресу: м.Мукачево, вул.. Університетська, 7 «б»/34. До суду повернулося поштове відправлення через не запит. У відповідності до вимог ст.. 131 ЦПК України, відповідач не повідомила суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Судова повістка вважається доставленою на підставі ч.1 ст. 131 ЦПК України. Відповідач правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. При укладенні Кредитного договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Анкету-Заяву № б/н від 25 жовтня 2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8, 9, 10-33). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8, 9, 10-33). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач при укладенні договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання з погашення заборгованість по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов договору, позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі пені, на умовах, передбачених договором. Станом на 25.06.2018 року у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 17443,55 гривень, яка складається з: 7478,12 гривень - заборгованість за кредитом; 8058,59 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 600,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 806,84 гривень - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Окрім цього, пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved