Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач просить встановити факт її проживання з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO], а також визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги вмотивовано тим, що її батькам [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало зазначене майно, [INFO] батько помер, після його смерті спадщину, в тому числі і зазначений будинок, прийняла [PERSON] (матір). На час відкриття спадщини, позивачка постійно мешкала разом з матір'ю, після смерті матері фактично вступила в управління та володіння будинком, протягом встановленого законом строку не подавала в нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину фактично прийняла. В установленному законом порядку вона звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на належний матері будинок, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Відповідач Плосківська сільська рада Броварського району Київської області позов визнав, не заперечував того факту, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем у будинку [ADDRESS], після її смерті вступила в управління вищевказаним спадковим майном, володіє і користується даним будинком та надвірними будівлями, сплачує необхідні платежі. Також не оспорював спадкових прав позивача і право власності спадкодавця на вказане у позові нерухоме майно. Третя особа - Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області проти позову не заперечувала, просила розглянути справу без участі уповноваженого представника нотаріальної контори. З наданих доказів встановлено: З свідоцтв про народження, про укладення шлюбу встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) є донькою [PERSON] і [PERSON]. З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у с. Плоске Броварського району Київської області. З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у с. Плоске Броварського району Київської області. З довідки виконкому Плосківської сільської ради Броварського району Київської області від 23.01.2017 р. № 59 встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], на день своєї смерті була постійно зареєстрована та проживала у належному їй житловому будинку [NUMBER], на день її смерті разом з нею проживала, але не була зареєстрована донька - [PERSON], [INFO] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою [PERSON] і [PERSON], їх донька [PERSON] доглядала батьків, а з 2009 року коли батьки заслабли і потребували допомоги, [PERSON] почала мешкати разом з ними у їх будинку по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду показала, що була сусідкою по городу родини [PERSON], знала їх з 1980 року, донька [PERSON] доглядала батьків, приблизно з 2010 року почала мешкати разом з батьками. З письмових пояснень відповідача встановлено, що позивачка після смерті матері залишилась проживати , володіє житловим будинком [ADDRESS], надвірними будівлями, сплачує необхідні платежі. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що на момент відкриття спадщини, тобто [INFO] [PERSON] постійно проживала разом з своєю матір'ю - спадкодавицею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і після смерті матері спадщину прийняла. Згідно листа завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 02.02.2017 р. вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі не відкривалась. Даних про інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на обов'язкову частку у спадщині, або претендували б на право власності на спадкове майно з інших підстав, не має. З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. від 20.01.2017 р. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлій [INFO] [PERSON], оскільки нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, не надано доказів, що такий строк їй був поновлений, крім того, відсутні правовстановлюючі документи спадкодавця на належний їй житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка є донькою спадкодавця, єдиною спадкоємицею першої черги за законом, на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавицею, після її смерті від спадщини не відмовилась, продовжує проживати , управляє та володіє спадковим будинком, тобто у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, а тому набула право власності в порядку спадкування за законом на все майно, належне спадкодавцю станом на день смерті. Її спадкові права ніким не оспорюються. Стосовно майна, що увійшло до спадкової маси, зокрема житлового будинку, суд встановив наступне: Згідно витягу з облікової картки об'єкта погосподарського обліку та довідки Плосківської сільської ради від 27.02.2017 р. вбачається, що за даними погосподарського обліку № 253 за 2011-2015 роки у Плосківській сільській раді рахується житловий будинок із [ADDRESS] 1963 року забудови, загальною площею 104,1 кв.м, сарай, 1965 року забудови, погріб 1960 року забудови, колодязь 1967 року забудови, до [INFO] власником будинку рахувався [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала у зазначеному будинку, тобто у відповідності до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. За життя [PERSON] свої спадкові права не оформила і не отри мала свідоцтво про право на спадщину, право власності на спадкове майно не зареєструвала у порядку, визначеному діючим на той час законодавством. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок належав на праві власності батьку позивачки - [PERSON], після його смерті право власності в порядку спадкування фактично перейшло до його дружини - матері позивачки [PERSON], але за життя ані батько ані матір позивачки не здійснили державної реєстрації своїх прав щодо вказаного житлового будинку. Тобто, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивачка реалізувала, спадщину прийняла вступивши фактично в управління та володіння спадковим майно, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, позивачка свої спадкові права може захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачкою права власності на успадковане нею після смерті [PERSON] майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], у тому вигляді, як він належав матері позивача станом на день смерті. Разом з тим, суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Суду не представлено достатніх і безспірних доказів того, що саме у вказаному позивачем складі він успадкував нерухоме майно. Тому суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні суду конкретно зазначених будівель і споруд, їх площі та знакового позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою. Всі інші питання, пов'язані з визначенням технічного складу як будівель, що він прийняв у спадщину після матері, так і інших у складі даного домоволодіння, позивач повинен вирішувати у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial