Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» с.Рогізна, Сквирського району, Київської області, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія КВ №019718, що належала [PERSON], посилаючись на те, що 02.01.1992 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] та [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Рогізнянської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за №10. 09.02.1997 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» с.Рогізна, Сквирського району, Київської області, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія КВ №019718. Спадкоємець за заповітом, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній. Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Відповідач, третя особа у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 02.01.1992 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] та [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Рогізнянської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за №10 (а.с. 6). 09.02.1997 року [PERSON] померла (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» с.Рогізна, Сквирського району, Київської області, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія КВ №019718 (а.с. 7). Спадкоємець за заповітом, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 9). [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній (а.с.12,13). За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 553 ЦК України 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Outcome: approved