Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариства «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №120373003 від 27.07.2011 року. Позивач зазначав, що 25.07.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено Договір №120373003 від 27.07.2011 року, згідно якого відповідачу надано в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме мобільного телефону Apple iPhone 4 16Gb White вартістю 7979,00 грн. Позивач зазначала,що згідно п.1.1. Договору клієнт бере участь в системі Leasel IT , зокрема отримує ІТ -обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи Leasel IT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування Leasel IT, а оператор Leasel IT-позивач зобов»язується на підставі Договору договором №120373003 від 27.07.2011року забезпечити передачу Клієнту ІТ -обладнання обраним Клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови викоання Клієнтом вимог, передбачених пакетом Leasel IT. Позивач зазначав, що відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання,інших товарів та послуг Клієнтом визначаються Правилами отримання обладнання та інших товарів та послуг в системі Leasel IT, які є невід»ємною частиною цього Договору. Позивач зазначала,що вказані Правила є публічною інформацією та опубліковані на відповідному сайті. Позивач зазначав, що п. 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. Позивач зазначав,що згідно умов Договору, що визначені пакетом Leasel IT Шістка 1, обраний відповідачем та згідно умов пакету, відповідач мав вносити платіж при отриманні обладання-16,67%, вид договору фінансовий лізинг, 5 місячних лізингових платежів, розмір місячних платежів-щомісячно рівними частинами,перехід права власності -виплата повної вартості обладнання. Т.б. відповідач від загальної суми платежу 7970,00грн. мав сплатити перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежів, п»ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, шість платежів по 1328,33 грн. Позивач зазначав, що відповідач сплатив лише 3328,33 грн, з яких 2000,00 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів,1328,33 погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на 16.03.2015 року складає104641,67 грн., що складається з :6641,67 грн.- компенсації вартості наданого обладнання; 98000,00 грн плата за прострочення щомісячних платежів. Позивач зазначала, що відповідач добровільно умови Договру не виконує, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором №120373003 від 27.07.2011 року у розмірі 104 641,67 грн. Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.04.2015 року ( а.с.41-42) позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором №120373003 від 27.07.2011 року у розмірі 230044,90 грн. Представник позивача підтримав вимоги позову з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та просив суд позов задовольнити на підставі письмових доказів поданих до позовної заяви. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали по суті також просили застосувати строки позовної давності (а.с.50). Зазначав, що дійсно 25.07.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено Договір №120373003 від 27.07.2011 року, згідно якого відповідачу надано в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме мобільного телефону Apple iPhone 4 16Gb White вартістю 7979,00 грн. Зазначали, що згідно вказаного Договору з боку позивача, контактною особою виступив [PERSON], згідно Довіреності №11072501 від 25.07.2011 року ( а.с.22) ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав право ФОП [PERSON],ідентифікаційний номер не вказано, виконувати від імені Оператора Leasel IT дії згідно вказаної моделі участі постачальника в системі Leasel IT та Правил участі постачальника в системі Leasel IT. Представник відповідача зазначала, що вважає що у позивача відсутні належні та допустимі докази, що ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав право [PERSON], який вказаний у Договорі №120373003 від 27.07.2011 року бути довіреною особою позивача на укладення договору з відповідачем. Представник відповідача зазначала,що відповідач у справі не був ознайомлений з Правилами отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг системи Leasel IT, оскільки у Договорі №120373003 від 27.07.2011року відсутні посилання на саме ці правила, які долучені до позовної заяви та відсутні докази щодо дату та номеру наказу, яким затверджені вказані Правила. Також представник відповідача просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності, посилаючись на те, що останній платіж відповідачем згідно умов Договору №120373003 від 27.07.2011року було внесено 20.12.2011 року, т.б. позивач довідався про порушення своїх прав у грудні 2011 року, а з позовом до суду звернувся 25.03.2015 року, згідно конверту 19.03.2015 року, у зв»язку із чим пропустив встановлений ст. 257 ЦПК України загальний строк позовної давності, та не просив його поновити. Суд ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши письмові докази подані до справи встановив наступне. Відповіднодо ст 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, крім випадів встановених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 25.07.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено Договір №120373003 від 27.07.2011 року, згідно якого відповідачу надано в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме мобільного телефону Apple iPhone 4 16Gb White вартістю 7979,00 грн. Позивач зазначала,що згідно п.1.1. Договору клієнт бере участь в системі Leasel IT , зокрема отримує ІТ -обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи Leasel IT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування Leasel IT, а оператор Leasel IT-позивач зобов»язується на підставі Договору договором №120373003 від 27.07.2011року забезпечити передачу Клієнту ІТ -обладнання обраним Клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених пакетом Leasel IT. Позивач зазначав, що відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання,інших товарів та послуг Клієнтом визначаються Правилами отримання обладнання та інших товарів та послуг в системі Leasel IT, які є невід»ємною частиною цього Договору. Позивач зазначала,що вказані Правила є публічною інформацією та опубліковані на відповідному сайті. Позивач зазначав, що п. 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. Позивач зазначав,що згідно умов Договору, що визначені пакетом Leasel IT Шістка 1, обраний відповідачем та згідно умов пакету, відповідач мав вносити платіж при отриманні обладання-16,67%, вид договору фінансовий лізинг, 5 місячних лізингових платежів, розмір місячних платежів-щомісячно рівними частинами,перехід права власності -виплата повної вартості обладнання. Т.б. відповідач від загальної суми платежу 7970,00грн. мав сплатити перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежів, п»ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, шість платежів по 1328,33 грн. ( а.с.5-14). Судом встановлено, що Позивач зазначав, що відповідач сплатив лише 3328,33 грн, з яких 2000,00 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів,1328,33 погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 16.03.2015 року складає104641,67 грн., що складається з :6641,67 грн.- компенсації вартості наданого обладнання; 98000,00 грн. плата за прострочення щомісячних платежів. Позивач зазначала, що відповідач добровільно умови Договору не виконує, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором №120373003 від 27.07.2011 року у розмірі 104 641,67 грн.( а.с.15).Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.04.2015 року ( а.с.41-42) у розмірі 230044,90 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відпоідно до п. 6 ч. ст. 119 ЦПК України передбачає, що позовна заява має містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. А тому суд дійшов висновку, що позивач у справі не довів належними та допустимими доказами, що ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав право [PERSON], який вказаний у Договорі №120373003 від 27.07.2011 року бути довіреною особою позивача на укладення вказаного договору з відповідачем. Також не надав доказів, що відповідача було ознайомлено, саме з доданими до позовної заяви Правилами отримання обладнання та інших товарів та послуг в системі Leasel IT, які є невід»ємною частиною цього Договору, оскільки у вказаних Правилах не вказано, що саме додані правила, є невід»ємною частиною Договорі №120373003 від 27.07.2011 року, та відсутні докази про ознайомлення з Правилами, які є невід»ємною частиною Договору відповідача, а тому твердження відповідача та підстави заперечення проти позову заслуговують на увагу, а в задоволенні позову необхідно відмовити. Також судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, який позивач не просив судпоновити. А тому на підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову, у зв»язку із його недоведеністю з боку позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають..

Outcome: dismissed