Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору № CVXWGK00000027, укладеного 15 січня 2007 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 80000 грн. для придбання житла, а також у розмірі 19550 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, які відповідач зобов»язувався повернути до 14 січня 2027 року, в строки та в порядку визначеному договором. В звязку з порушенням взятих на себе зобовязань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 29.07.2016 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 638130, 33 грн., з яких позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 271390, 23 грн., яка складається з: 84960, 79 грн. заборгованості за кредитом, 172078, 50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14350, 94 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій останній просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов підтримує, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, форма власності приватна, вид діяльності: комерційні банки. У відповідності до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, затвердженого загальними зборами акціонерів від 08 серпня 2011 року та погодженого Національним банком України 01 вересня 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк. За рішенням загальних зборів акціонерів від 08.08.2011 року, Банк набуває статусу банку з іноземним капіталом. 15 січня 2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CVXWGK00000027 (далі - кредитиний договір) про надання банком останній грошових коштів у розмірі 80000 грн. для придбання житла, а також у розмірі 19550 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач щомісяця в період сплати з 1 по 5 число кожного місяця повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1168, 50 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до п.3.2 кредитного договору, у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 2, 78 % на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 29 липня 2016 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 638130, 33 грн., з них позивач просив стягнути заборгованість у розмірі лише 271390, 23 грн., яка складається з: 84960, 79 грн. заборгованості за кредитом, 172078, 50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14350, 94 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором № CVXWGK00000027 від 15 січня 2007 року у сумі 271390, 23 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору. На підставі ст.ст. 526, 549-551, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved