Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором № SAMDN03000111381540, посилаючись на те, що у відповідності до умов договору, укладеного між сторонами 15 жовтня 2013 року, банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% на місяць із розрахунку 360 днів у році, на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив відповідний договір, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. В звязку з порушенням взятих на себе зобовязань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 07 травня 2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 44\~560,22 грн., з яких заборгованість по кредиту 31\~337,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 10\~110,99 грн., 514,12 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2098,11 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, надав згоду щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, форма власності приватна, вид діяльності: комерційні банки. 15 жовтня 2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000111381540 про надання банком останньому кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% на місяць із розрахунку 360 днів у році, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 07 травня 2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 44\~560,22 грн., з яких заборгованість по кредиту 31\~337,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 10\~110,99 грн., 514,12 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2098,11 грн. штраф (процентна складова). Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, по комісії за користування кредитом, штрафу є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом в ході судового розгляду не було здобуто доказів, які б стверджували зворотне Так, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07 травня 2015 року у сумі 44\~560,22 грн., а також понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved