Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 9 липня 2012 року; -від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 10січня [INFO], та [PERSON], [INFO]; -неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає; -відповідач виїжджає на сезонні роботи до Російської Федерації, їй відомо, що він отримує непоганий дохід, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти, звернулася до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі по 500 грн., щомісячно, до досягнення донькою - [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Представник позивача надав до суду заяву /а.с.25/, згідно якої просив в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] залишити без розгляду; в іншій частині позов підтримав, просив його задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися. Представник відповідача надав до суду заперечення на позов /а.с.26/, в якому позов не визнав, оскільки: -рішенням Хустського районного суду від 07.06.2012 року з відповідача вже стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі по 600грн. щомісячно; -на даний час відповідач ніде не працює і не має можливості сплачувати аліменти у розмірі по 1000грн. на кожну дитину; -сплачувати аліменти на утримання дружини він не має можливості, оскільки він проживає разом із батьками і його мати є інвалідом 3-ї групи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін та їх представників, без фіксування судового процесу. 2 вересня 2016 року винесено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Хустського районного суду від 9 липня 2012 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується: рішенням Хустського районного суду від 9 липня 2012 року /а.с.8/, свідоцтвами про народження дітей /а.с.5-6/ та довідкою №604 від 27.04.2016 року, виданою виконкомом Монастирецької сільської ради Закарпатської області /а.с.7/. Відповідач ніде не працює, проживає разом з батьком [PERSON], [INFO], матірю [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 3-ої групи, а також братом [PERSON], [INFO], що підтверджується: довідкою №680 від 20.05.2016 року, виданою виконкомом Монастирецької сільської ради /а.с.30/ та довідкою №781 від 21 липня 2016 року, виданою виконкомом Березівської сільської ради /а.с.29/. Відповідач [PERSON] вже сплачує аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується рішенням Хустського районного суду від 7 червня 2012 року /а.с.27/. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Позивач у своєму позові вказує, що відповідач постійно виїжджає на заробітки до Російської Федерації, має непоганий дохід, інших утриманців не має, але жодних доказів цих обставин позивач суду не надала. Про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів відповідач взагалі не вказала, не надала суду жодних доказів цих обставин. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для її нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суму з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; -відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 600грн. щомісячно; -жодних доказів про обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі 600грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України: аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищевстановлених обставин, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] не надав суду ніяких належних доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свою позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, слід задовольнити повністю, - у розмірі 500грн. щомісячно. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач ніде не працює і не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у звязку з проживанням разом з батьком та матірю, яка є інвалідом 3-ї групи, оскільки відповідач є працездатним і може працювати, а його батьки: батько, [INFO], та мати, [INFO], не є людьми похилого віку, які потребували б сторонньої матеріальної допомоги Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial