overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі по 1200 грн. щомісячно. Позов обґрунтувала тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, постійного доходу не має. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково та пояснив, що працює та має заробітну плату, про що надав довідку, інших доходів не має, тому просить зменшити суму стягнення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1999 року по 14.01.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про його народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює в ПП «Славутич-Тара», інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років становить 1373 грн., то з відповідача на утримання сина має бути стягнута половина від цієї суми, а саме по 690 грн. щомісячно. Щодо вимоги позивачки про стягненні аліментів по 1200 грн. щомісячно, то оскільки позивач у відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України не надала суду жодних доказів в обґрунтування того, що відповідач має такий розмір доходу, який дасть змогу сплачувати по 1200 грн. в якості аліментів щомісячно, то повністю такі вимоги задоволені бути не можуть. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина по 2500 грн. щомісячно, а також витрати на правову допомогу в сумі 1460 грн.. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково, він не має такого доходу, який би давав можливість йому сплачувати аліменти в сумі 2500 грн. що місячно, оскільки він не працює, але допомагати згоден. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року по 13.06.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про його народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, відвідує дитячий садок та курси англійської мови. Відповідач суду пояснив, що на даний час він не працевлаштований, лише підробляє, тому має нерегулярний дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має, проживає разом зі своєю дівчиною, а його батьки- пенсіонери проживають окремо, отримують пенсію, але він їм допомагає, як допомагає і сину [PERSON], хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.141,180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.05.2017 року становить 1426 грн., то з відповідача на утримання неповнолітнього сина має бути стягнута половина від цієї суми, а саме по 750 грн. щомісячно. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідач має регулярний дохід в 10000 грн. щомісячно, тому має змогу сплачувати аліменти в більшій сумі, оскільки суду не надано жодних належних доказів в обґрунтування таких тверджень. Позивачем сплачені витрати на правову допомогу за складання адвокатом позовної заяви в сумі 1460 грн., що підтверджується наданими угодою про надання допомоги від 23.02.2017 року з адвокатом [PERSON], актом прийому-передачі виконаних за цим договором робіт від 10.05.2017 року та чеком від 10.05.2017 року, згідно з яким [PERSON] оплатила послуги адвоката на суму 1460 грн., тому ці витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина по 500 грн. щомісячно, та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років також по 500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодився та єдиною підставою в обґрунтування своїх заперечень вказав те, що він не впевнений, що гроші будуть витрачені саме на утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про його народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини сторони не оспорюють. Відповідач суду пояснив, що він не працевлаштований, на даний час навчається в ЗЮІ на 5 курсі, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. Також, у відповідності до ст.ст.80,84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини - до досягнення дитиною трьох років, аліменти можуть присуджуватись також у твердій грошовій сумі. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032 грн., то з відповідача на утримання неповнолітнього сина має бути стягнута половина від цієї суми, а саме по 500 грн. щомісячно. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи становить 1218 грн.. Враховуючи наведене а також те, що позивач просить стягнути на її користь в якості аліментів менше половини від вказаної суми щомісячно, а відповідач, в свою чергу, не надав суду жодних доказів того, що він не має можливості надавати позивачу таку матеріальну допомогу, та взагалі жодним чином не обґрунтував свої заперечення проти даної позовної вимоги, то позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки також можуть бути задоволені. Крім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки в сумі по 1000 грн. щомісячно. Позов обґрунтувала тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, постійного доходу не має. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, про їх час повідомлявся судом належним чином, заперечень по позову не надав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року по 14.04.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Як зазначила позивачка, відповідач офіційно не працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032 грн., то з відповідача на утримання доньки має бути стягнута половина від цієї суми, а саме по 516 грн. щомісячно. Щодо вимоги позивачки про стягненні аліментів по 1000 грн. щомісячно, то оскільки позивач у відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України не надала суду жодних доказів в обґрунтування того, що відповідач має такий розмір доходу, який дасть змогу сплачувати по 1000 грн. в якості аліментів щомісячно, то повністю такі вимоги задоволені бути не можуть. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки по 1500 грн. щомісячно, оскільки добровільно на утримання дитини відповідач коштів не надає. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково та зазначив, що щомісячний платіж у 1500 грн. є занадто великим, він не працює, а лише підробляє, тому просить зменшити суму аліментів до 750 грн. щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]»ю Владиславівну, [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Позивач працює, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини сторони не оспорюють. Відповідач суду пояснив, що він не працевлаштований, підробляє неофіційно, має іншу неповнолітню доньку, на утримання якої сплачує аліменти, інших непрацездатних утриманців не має, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.141,180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1228 грн., то з відповідача на утримання неповнолітньої доньки має бути стягнуто по 750 грн. щомісячно. Враховуючи наведене а також те, що позивач не надала суду доказів того, що відповідач має такий заробіток, який дозволить йому сплачувати на утримання дитини по 1500 грн. щомісячно, то позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини можуть бути задоволені частково, по 750 грн. щомісячно. Крім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просять визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01.02.1997 року, оскільки померла при житті не оформила своє право власності на викуплену кооперативну квартиру. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судові засідання двічі не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження VI-УР №1004789, виданим 14.01.1964 року, а 24.01.1986 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ЖС №301023 від 24.01.1986 року. [PERSON] ордеру №351 серії А-ІV від 12.04.1979 року [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS], на склад сім»ї двох осіб на себе та доньку [PERSON]. Вказана квартира розташована в ЖБК «Будівельник-21». [PERSON] довідки №777 від 09.02.2016 року ЖБК «Будівельник-21», вартість вказаної квартири у сумі 7796,01 крб. повністю виплачена в 1992 році. [PERSON] довідок №776,780, виданих 09.02.2016 року та 10.02.2016 року відповідно ЖБК «Будівельник-21», позивач [PERSON] постійно зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, та з травня 1997 року є членом ЖБК «Будівельник-21». 01.02.1997 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть 1-ЖС №069783 від 01.02.1997 року. Проте, виплативши вартість вказаної квартири, при житті [PERSON] своє право власності на викуплену квартиру не оформила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. [PERSON] зі Спадкового реєстру та довідки Запорізького обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Представник позивача зазначила, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги мають бути задоволені з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.1261,1268 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, спадкоємець має право прийняти спадщину у встановленому законом порядку, в тому числі якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.384 ЦК України в разі викупу квартири член ЖБК стає її власником. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку позивач надав суду належні докази того, що вона, як спадкоємець першої черги після смерті матері, належним чином та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а [PERSON] в свою чергу, при житті як член ЖБК повністю сплатила вартість вказаної квартири, тобто стала її власником, але своє право власності при житті не оформила. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], як колишнього члена сім»ї власника квартири, який не проживає в квартирі з 2009 року, тобто більше одного року без поважних причин. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, викликався в судові засідання належним чином, пояснень або заперечень проти позову не надав. Представник позивача та третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник позивача наполягає на проведенні заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1988 року по 23.10.2000 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року, Витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно, та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], право власності на вказану квартиру належить [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Як пояснили суду представник позивача та третя особа, в 2009 році відповідач добровільно виїхав з вказаної квартири в інше постійне місце проживання. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що в 2009 році відповідач виїхав з квартири, виїхав добровільно, його речей в квартирі немає. Свідки раніше часто бували в квартирі позивачки, жодного разу відповідач не з»являвся в квартирі, не намагався вселитись, їм не відомо, щоб позивач створювала йому перешкоди в проживанні в квартирі. Останні декілька років в квартирі живуть квартиранти. Суду надані копії договорів найму квартири [ADDRESS] від 24.08.2012 року та від 15.05.2015 року. Згідно акту від 16.06.2015 року, складеного працівниками ЦОС «МКП «Основаніє» зі слів сусідів, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрований але не проживає. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку квартири не знявся, при цьому оплату за комунальні послуги не здійснює, що створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. Вислухавши позивача, третю особу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення йому перешкод у користуванні та розпорядженні майном. В даному випадку позивач надала суду докази того, що відповідач [PERSON] - її колишній чоловік - понад один рік не проживає в квартирі без поважних причин, будь-яких домовленостей між ними щодо користування житлом не має, тим більше, що відповідач добровільно виїхав зі вказаної квартири, тому суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив як право власності на вказану квартиру, так і право користування нею, оскільки більше одного року в ній не проживає без поважних причин, тому позовні вимоги мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача про надання їй додаткового строку в два місяці для прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Строк пропустила з поважних причин - оскільки в зв»язку з сімейними обставинами виїжджала за кордон, де перебувала з липня по жовтень 2014 року. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, та в заяві зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з»явилась, заяв або заперечень не надала. В зв»язку з неявкою сторін по справі розгляд справи у відповідності до ст.197 ЦПК України технічними засобами не фіксувався. В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Згідно довідки ЖБК-320 «Феросплавник-6» позивач, відповідач та [PERSON] зареєстровані та проживали в [ADDRESS] 26.11.2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своїй онучці [PERSON]. Проте, у встановлений законом строк [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом не звернулась. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті своєї матері, проте не має змоги, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, вона пропустила строк подання заяви до нотаріальної контори у зв»язку з перебуванням за кордоном. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок подання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку суд вважає, що у своїй позовній заяві позивач обґрунтувала поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], тому в даному випадку можливо визнати такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, та надати позивачці додатковий строк для подання такої заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, який в подальшому зменшила, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину. Позов обґрунтувала тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, постійного доходу не має. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, про їх день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Позивач надала заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за її відсутності. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2006 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про їх народження вказаний відповідач. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Як зазначила позивачка, відповідач офіційно не працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. В даному випадку, враховуючи працездатний стан відповідача, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, передбачений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», то з відповідача на утримання кожного з дітей має бути стягнута половина від цієї суми, а саме по 650 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved