Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] було оформлено кредитний договір №SAMDN5100002249904 від 12.06.2013 року з відкриттям кредитної карти [NUMBER] із кредитним лімітом 15 000.00 грн., № SAMDN51000092547776 від 14.06.2013 року з відкриттям кредитної карти [NUMBER] із кредитним лімітом 11 600.00 грн.; KIYRH28481935 від 26.07.2013 року на отримання грошових коштів в сумі 6923.85 грн. Визначеними договорами передбачені умови обслуговування, права та обов»язки, відповідальність сторін та інші обов»язки умови виконання зобов»язання. Проте, у порушення норм закону та договору позичальник свої зобов»язання за вказаними договорами не виконувала. В результаті проведення внутрішньо-банківської перевірки були виявлені ознаки шахрайства. Результати перевірки були направлені до органів внутрішніх справ. За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2015 року відповідача визнано винуватою у пред»явленому обвинуваченні за ст.ст.27 ч. 5, 358 ч. 1, 358 ч. 4, 190 ч. 2 КК України, а саме за те, що в період часу з 12.06.2013 року по 26.07.2013 року вона, переслідуючи корисливі цілі, з метою шахрайського заволодіння коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» надала до відділень Банку завідомо підроблені паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про доходи та заяви на тримання вищевказаних кредитних коштів за трьома кредитними договорами. Вирок суду набрав законної сили, проте відповідачем до цього часу не відшкодовано майнові збитки, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи за місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] було оформлено кредитний договір №SAMDN5100002249904 від 12.06.2013 року з відкриттям кредитної карти [NUMBER] із кредитним лімітом 15 000.00 грн., № SAMDN51000092547776 від 14.06.2013 року з відкриттям кредитної карти [NUMBER] із кредитним лімітом 11 600.00 грн.; KIYRH28481935 від 26.07.2013 року на отримання грошових коштів в сумі 6923.85 грн. Визначеними договорами передбачені умови обслуговування, права та обов»язки, відповідальність сторін та інші обов»язки умови виконання зобов»язання. Проте, у порушення норм закону та договору позичальник свої зобов»язання за вказаними договорами не виконувала. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року відповідача визнано винуватою у пред»явленому обвинуваченні за ст.ст. 27 ч. 5, 358 ч. 1, 358 ч. 4, 190 ч. 2 КК України, а саме за те, що в період часу з 12.06.2013 року по 26.07.2013 року вона, переслідуючи корисливі цілі, з метою шахрайського заволодіння коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» надала до відділень Банку завідомо підроблені паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про доходи та заяви на тримання вищевказаних кредитних коштів за трьома кредитними договорами. Вирок суду набрав законної сили, проте відповідачем до цього часу не відшкодовано майнові збитки, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386, ст. 396 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що в межах розгляду кримінальної справи Банк не звертався із відповідним цивільним позовом. Звернувся в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення майнової шкоди, оскільки Банку була заподіяна така шкода, внаслідок злочинних дій відповідача. Суд вважає, що позивачем доведено заподіяння Банку відповідачем майнової шкоди. Розмір майнової шкоди позивачем доведено в судовому засіданні в повному обсязі та підтверджується відповідними доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved