Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 29.10.2010 року в сумі 17791,90 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 29.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 8800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-20010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», викладеними на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Банк свої зобов»язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а останній свої обов'язки не виконав, у встановлений договором строк обов'язкові платежі не вносив і станом на 31.10.2014 року його борг по кредитному договору б/н від 31.10.2014 року становить 17791,90 грн., з них: 8572,57 грн. - заборгованість по кредиту, 6795,91 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 823,42 грн. - процентна складова. Такі дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явилася, звернулася до суду з письмовим клопотанням, в якому просила розглянути дану справу в її відсутності, позов задоволити повністю. Представник відповідача за довіреністю від 07.10.2016 року [PERSON] позов не визнав та пояснив, що долучений позивачем розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, оскільки не вказано прізвище посадової особи, що його склала, відсутній підпис цієї особи та печатку банку. Крім того, анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг і самі ці Умови та Правила неможливо прочитати через надто мілкий шрифт, в анкеті-заяві не вказано бажаний кредитний ліміт. Також позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не надав доказів щодо відкриття карткового рахунку на імя відповідача, договору про відкриття кредитної лінії, правила користування кредитною карткою з якою ознайомлено відповідача, доказів про отримання кредитної карки, доказів про ознайомлення відповідача саме з цим текстом Умов кредитування та Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП- 2010-256 від 06.03.2010 року, оскільки в анкеті-заяві відповідача не йдеться саме про ці Правила та Умови і на самих Правилах відсутній підпис [PERSON] Разом з тим, до спірних правовідносин необхідно застосувати правила позовної давності до вимог щодо стягнення пені в силу п.1 ч. 2 ст.258 ЦК України. З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 даного кодексу, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 29.10.2010 року було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8800,00 грн. у вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі щомісячною сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.10.2010 року, підписаною ним 29.10.2010 року Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом відповідача № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 16-17, 26-49,123). Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 31), банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або встановленої банком частки у випадку невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань по даному договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 29.10.2010 року (а.с. 10-15), станом на 31.10.2014 року загальна сума боргу відповідача [PERSON] становить 17791,90 грн., з них: 8572,57 грн. - заборгованість по кредиту, 6795,91 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 1323,42 грн. заборгованість по штрафах відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 823,42 грн. - процентна складова. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором б/н від 29.10.2010 року, останній щомісячний платіж здійснив 08.11.2013 року та позичені кошти не повернув. За таких обставинах, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 17791,90 грн. боргу по кредитному договору б/н від 29.10.2010 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідач на те, що долучений позивачем розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, так як не вказано прізвище посадової особи, яка його склала, відсутній підпис цієї особи та печатка банку, оскільки вказані ним вимоги до розрахунку не передбачені чинним законодавством, а доказів невідповідності розрахунку вимогам закону чи умовам договору або альтернативного розрахунку він суду не надав. Безпідставними є також твердження представника відповідача про відсутність доказів відкриття карткового рахунку на імя [PERSON] та отримання ним кредитної карки, оскільки вони спростовуються підписаними відповідачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 29.10.2010 року, розрахунком заборгованості за договором б/н від 29.10.2010 року, які підтверджують факт користування [PERSON] кредитними коштами. Сам представник відповідача в судовому засіданні не заперечив факту користування [PERSON] або його дружиною кредитною карткою, тобто підтвердив факт отримання та використання кредитних коштів. Що стосується твердження представника відповідача про відсутність доказів ознайомлення [PERSON] саме з Умовами кредитування та Умовами і Правилами надання банківських послуг, що затверджені наказом позивача № СП- 2010-256 від 06.03.2010 року, то воно також спростовуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29.10.2010 року, в якій відповідач своїм підписом підтвердив, що він з вказаними Умовами та Правилами ознайомлений. Також безпідставним є посилання представника відповідача на необхідність застосування позовної давності до вимог щодо стягнення пені, оскільки позивачем такі вимоги не заявлено. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 525,526,530,536,625,634,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved