Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач подав до суд позов, в якому зазначив, що відповідач звернулась до Запорізького міського центру зайнятості з метою пошуку роботи та 11.04.2013 за особистою заявою була зареєстрована як безробітна на підставі Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VІ, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року. З 18.04.2013 року призначено виплату допомоги по безробіттю. Відповідача було ознайомлено з законодавством про зайнятість та пам'яткою «Ваші права та обов'язки». Для надання статусу безробітного 11.04.2013 відповідачем була подана заява, в якій вона вказала що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. З 18.04.2013 по 11.06.2013 відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна, отримала допомогу по безробіттю в загальній сумі 2976,44 грн. В результаті розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення встановлено, що відповідач, під час реєстрації у Запорізькому міському центрі зайнятості надала недостовірні відомості, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного та призначення виплати матеріального забезпечення, а саме: не повідомила про реєстрацію її як суб'єкта підприємницької діяльності, про що складено акт від 12.07.2013 року. Тому просить стягнути з відповідача суму коштів виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 2976 грн. 44 коп. та 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судові засідання 25 квітня та 17 травня 2016 року відповідач не з'явилася. На її зареєстроване місце проживання були надіслані повістки, які повернулися до суду із відміткою за закінченням терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.04.2013 за [PERSON] звернулася до Запорізького міського центру із заявою про реєстрацію як безробітна на підставі Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року. Під час реєстрації в центрі зайнятості відповідача ознайомлено з законодавством про зайнятість та пам'яткою «Ваші права та обов'язки» (під особистий підпис у додатку №1 до персональної картки). Для надання статусу безробітного 11.04.2013 відповідачем була подана заява, в якій вона вказала що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. (арк..с.9) Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] 24.11.2004 року зареєстрована як ФОП.( арк..с.11) Відповідно до акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 12.07.2013 року [PERSON] під час реєстрації у Запорізькому міському центрі зайнятості надала недостовірні відомості, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного та призначення виплати матеріального забезпечення, а саме: не повідомила про реєстрацію її як суб'єкта підприємницької діяльності. (арк..с.10) Згідно з наказом Запорізького міського центру зайнятості від 25.12.2013 року було затверджено рішення про повернення коштів за період з 18.04.2013 по 11.06.2013 року допомогу по безробіттю в загальній сумі 2976,44 грн. (арк..с.12-13) До відповідача надсилався лист №3854/07-05 від 21.08.2013 з вимогою щодо повернення суми заборгованості у розмірі 2976 грн. 44 коп., але сума заборгованості відповідачем не погашена. Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» ФОП позбавляється статусу підприємця виключно з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які забезпечують себе роботою самостійно, а отже не мають право на перебування на обліку в службі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг та сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг. Враховуючи те, що відповідач на момент отримання статусу безробітного не позбавилась статусу ФОП і відносилась до категорії зайнятого населення, то не мала права отримувати допомогу по безробіттю. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved