Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля HONDA Jazz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20.08.2016 року в місті Луцьк сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля MERCEDES-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 20.09.2016 року особою, винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури № АК00029205 від 07.09.2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого застрахованого автомобіля становить 49 562 грн. 26 коп. Відповідно до пункту 2.1.23 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року страхова премія - це плата за страхування, тобто грошова сума, яку Страхувальник зобов`язаний сплатити Страховику згідно умов Договору. У пункті 10.5.5 даного договору вказано, що за АВТОКАСКО розмір страхового відшкодування розраховується за мінусом страхової премії, яку Страхувальнику необхідно сплатити згідно з мовами Договору страхування. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 49 562 грн. 26 коп. При цьому Позивач відповідно до п. 10.5.5 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року, зарахував частину страхового відшкодування в розмірі 6 144 грн. 56 коп. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи в розмірі 43 417 грн. 70 коп. (49 562 грн. 26 коп. - 6 144 грн. 56 коп. = 3 417 грн. 70 коп.). Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 22.08.2016 року та страхового акту № UА2016082100001/L02/01 від 13.09.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 45872 від 13.09.2016 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 49 562 грн. 26 коп. Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ, на момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність Відповідача не була забезпечена полісом. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 49 562 грн. 26 коп. та витрати на оплату судового збору. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля HONDA Jazz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20.08.2016 року в місті Луцьк сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля MERCEDES-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 20.09.2016 року особою, винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури № АК00029205 від 07.09.2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого застрахованого автомобіля становить 49 562 грн. 26 коп. Відповідно до пункту 2.1.23 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року страхова премія - це плата за страхування, тобто грошова сума, яку Страхувальник зобов`язаний сплатити Страховику згідно умов Договору. У пункті 10.5.5 даного договору вказано, що за АВТОКАСКО розмір страхового відшкодування розраховується за мінусом страхової премії, яку Страхувальнику необхідно сплатити згідно з мовами Договору страхування. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 49 562 грн. 26 коп. При цьому Позивач відповідно до п. 10.5.5 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 105072 від 04.03.2016 року, зарахував частину страхового відшкодування в розмірі 6 144 грн. 56 коп. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи в розмірі 43 417 грн. 70 коп. (49 562 грн. 26 коп. - 6 144 грн. 56 коп. = 3 417 грн. 70 коп.). Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 22.08.2016 року та страхового акту № UА2016082100001/L02/01 від 13.09.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 45872 від 13.09.2016 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 49 562 грн. 26 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до Моторно (транспортного) страхового бюро України через дію ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей9,22-28,35 Закону № 1961-IVнастання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved