Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому припинити право спільної сумісної власності на земельні ділянки площею 0,1000га., переданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, та площею 0,0318га., розміщені за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського району Харківської області, переданої для ведення особистого селянського господарства; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0057, розміщену за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського районе Харківської області, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0318га., кадастровий номер 0325111000:00:010:0058, розміщену за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського району Харківської області, переданої для обслуговування особистого селянського господарства; визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0057, вцілому, розміщену за адресою: м. Південне вул. Свободи, № 67 (колишня назва вул. Леніна) Харківського району Харківської області, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд: в ? частині згідно Державного акту на право приватної власності на землю та в ? частині в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 вересня 2012 року; визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,0318га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0058, вцілому, розміщену за адресою: м. Південне вул. Свободи, № 67 (колишня назва вул. Леніна) Харківського району Харківської області, передану для ведення особистого селянського господарства: в ? частині згідно Державного акту на право приватної власності на землю та в ? частині, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 вересня 2012 року. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що спадщину після смерті матері [PERSON] він прийняв, оскільки в встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також, 05 квітня 2016 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Південне, вул. Свободи, б. 67, Харківського району Харківської області. Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має змоги в звязку з тим, що частки земельних ділянок на які необхідно видати Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю у спадкодавця не визначені, в звязку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю (а.с.30). Представник відповідача Південноміської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю та з рішенням ухваленим згідно з чинним законодавством згоден (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 371576, виданого Виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області 04 жовтня 2012 року (а.с.7). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією його Свідоцтва про народження ЯИ № 168912, виданого 10 жовтня 1952 року Бюро ЗАГС м. Харкова, де в графі батьки його матірю зазначена [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно яке складається з: - 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0057, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м. Південне вул. Свободи, № 67 (колишня назва вул. Леніна) Харківського району Харківської області. - 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0318га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0058, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: м. Південне вул. Свободи, № 67 (колишня назва вул. Леніна) Харківського району Харківської області. Дані земельні ділянки належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] згідно Державного акту на праві приватної власності на землю серії ІІ - XР № 041040, виданого на підставі рішення ІІІ сесії XXIV скликання Південноміської ради народних депутатів від 27.09.2002р. Акт зареєстровано в книзі Державних актів на право приватної власності на землю за № 2366 30 вересня 2002 року (а.с.8). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, ч. 2 даної статті визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла. Згідно ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач спадщину прийняв, оскільки в встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 05 квітня 2016 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Південне, вул. Свободи, б. 67, Харківського району Харківської області (а.с.6). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи вищевикладене, необхідно припинити право спільної сумісної власності на земельні ділянки: площею 0,1000га., переданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, та площею 0,0318га., переданої для ведення особистого селянського господарства, розміщених за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського району Харківської області, визначивши частки [PERSON] та [PERSON] рівними, тобто по ? частині за кожним та визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельних ділянок згідно Державного акту на право приватної власності на землю та в ? частині в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 вересня 2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В частині задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1000га., кадастровий номер 6325111000:00:010:0057, розміщену за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського районе Харківської області, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та визнання за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,0318га., кадастровий номер 0325111000:00:010:0058, розміщену за адресою: м. Південне вул. Леніна, № 67 (нині вул. Свободи) Харківського району Харківської області, переданої для обслуговування особистого селянського господарства, необхідно відмовити, оскільки неможливе визнання права власності за померлою особою. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial