Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказав, що 28.10.2004 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» , на підставі відповідної письмової заяви фізичної особи підприємця [PERSON] було відкрито рахунок № 26009055312509. 09.06.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір № МК-032ОМ про надання овердрафт-мікро кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов?язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № 26009055312509, відкритому у банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3 цього договору. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що ліміт, стосовно цього договору є сумою позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. На момент підписання цього договору, ліміт цього договору, складає суму, зазначену у п. А.2 цього договору. Відповідно до п.п. А2, А3 кредитного договору, кредитний ліміт овердрафту по цьому договору, становить 40000 гривень, на строк до 08.06.2009 року. Згідно п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника після закриття банківського дня, позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.7 цього договору. Пунктом 4.2. кредитного договору встановлено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5. 2.3.4 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазанченому у п. А.8 цього договору. Відповідно до п. А.7 кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка - 25 % річних. Згідно п. А.8 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі - 50 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4. 2.2.5, 2.3.4 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4 цього додатка до договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі - 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, ате не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. 09.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № МК-032ОМ/1. П.1 договору поруки встановлено, що предметом цього договору є надання поруки [PERSON] перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором № МК-032ОМ. Згідно п. 2 договору поруки [PERSON] відповідає перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та ніших платежів, відшкодування збитків. Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 14.12.2015 року загальна заборгованість за кредитом, складає 143799, 51 гривень. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з?явився, але подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність і підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання, також не зявився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні даного позову з цієї підстави, оскільки останнє погашення його довірителькою суми боргу по тілу кредиту, в сумі 5000 гривень відбулось 28.01.2010 року, а відсотків, в сумі 3000 гривень 22.02. 2010 року, а тому, строк позовної давності закінчився 23.02.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 28.10.2004 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» , на підставі відповідної письмової заяви фізичної особи підприємця [PERSON] було відкрито рахунок № 26009055312509. 09.06.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір № МК-032ОМ про надання овердрафт-мікро кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов?язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника № 26009055312509, відкритому у банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3 цього договору. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що ліміт, стосовно цього договору є сумою позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. На момент підписання цього договору, ліміт цього договору, складає суму, зазначену у п. А.2 цього договору. Відповідно до п.п. А2, А3 кредитного договору, кредитний ліміт овердрафту по цьому договору, становить 40000 гривень, на строк до 08.06.2009 року. Згідно п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника після закриття банківського дня, позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.7 цього договору. Пунктом 4.2. кредитного договору встановлено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5. 2.3.4 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазанченому у п. А.8 цього договору. Відповідно до п. А.7 кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка - 25 % річних. Згідно п. А.8 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі - 50 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4. 2.2.5, 2.3.4 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4 цього додатка до договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі - 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, ате не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. 09.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № МК-032ОМ/1. П.1 договору поруки встановлено, що предметом цього договору є надання поруки [PERSON] перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором № МК-032ОМ. Згідно п. 2 договору поруки [PERSON] відповідає перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та ніших платежів, відшкодування збитків. Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 14.12.2015 року загальна заборгованість за кредитом, складає 143799, 51 гривень. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права в грудні 2015 року, в зв?язку з чим пропустив строк позовної давності, про що заявлено стороною, що є підставою для відмови в задоволенні даного позову, на підставі ст. 267 ч. 4 ЦК України, оскільки останнє погашення [PERSON] суми боргу по тілу кредиту, в сумі 5000 гривень відбулось 28.01.2010 року, а відсотків, в сумі 3000 гривень 22.02. 2010 року, а тому, строк позовної давності закінчився 23.02.2013 року.

Outcome: dismissed