Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 25.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір кредиту №Е-V071268, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 25 000 грн. на термін до 20.05.2010 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначав, що відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 17.11.2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 68 995,66 грн., яка складається з наступного: 13 652, 04 грн. заборгованість за кредитом; 25 866, 02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 25 954 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина); 3273, 60 грн. штраф (процентна складова). Крім того, вказував, що в забезпечення виконання зобов»язання за договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку за договором кредиту від 25.05.2007 року суму заборгованості в розмірі 68 995, 66 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві позов підтримав, просив справу розглянути у їх відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату слухання справи, що вбачається з поштового повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 25.05.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № Е-V071268, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25 000 грн., на термін до 20.05.2010 року, та зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 25.05.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № Е-V071268-1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов»язків за кредитним договором від 25.05.2007 року № Е-V071268. Згідно розрахунку заборгованості станом на 17.11.2015 року прострочена заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 68 995,66 грн., яка складається з наступного: 13 652, 04 грн. заборгованість за кредитом; 25 866, 02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 25 954 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина); 3273, 60 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, боржниками порушені терміни виконання зобовязання за договором кредиту. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Outcome: approved