Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач ПП «Автопорт» «Львів» звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівське комунальне підприємство «Айсберг», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. ПП «Автопорт» на праві приватної власності належать нежитлові приміщення, які розташовані на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку №7 на вул. Л.Українки у м.Львові. 05 вересня 2016 року відбулося залиття вказаних вище нежитлових приміщень, причиною якого стало халатне користування сантехнічними приладами жителями квартири №12, яка знаходиться над приміщеннями позивача. Стверджує, що внаслідок залиття належних ПП «Автопорт» приміщень, останньому спричинена матеріальна шкода на суму 12293 грн., зумовлена проведеними ремонтно-будівельними роботами на усунення наслідків залиття. У звязку із цим просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПП «Автопорт» «Львів» 12293 грн. матеріальну шкоду, завдану залиттям нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою місто Львів, вул.Лесі Українки,7, та 5343 грн. судових витрат. 03.11.2016 року представником позивача [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог. Стверджує, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень унаслідок залиття частини нежитлових приміщень становить 11\~894 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати повязані із проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 3854 грн. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідачки 24187 грн. матеріальної шкоди завданої, залиттям нежитлових приміщень та судові витрати в розмірі 9\~197 грн. 09.11.2017 року позивач уточнив позовні вимоги в частині суми судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача, зокрема 9997 грн., що включає: 1378 грн. судовий збір, 800 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову; 7819 грн. витрати за проведення будівельно-технічних експертиз. У судове засідання представник позивача [PERSON], представник відповідача [PERSON] та третя особа [PERSON] не зявилися, подали клопотання про проведення розгляду справи без їх участі. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] підприємству «Автопорт» «Львів» на праві власності належать нежитлові приміщення, загальною площею 159,9 кв.м., що знаходяться на першому поверсі у будинку №7 на вул. Л.Українки у м.Львові, що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ПП «Автопорт» «Львів» від 14 червня 2016 року (а.с.5-6); актом приймання передачі нежитлових приміщень від 15 червня 2016 року (а.с.7) та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №67739140 від 09.09.2016 року (а.с.8). У свою чергу, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №12 будинку №7 на вул.Лесі Українки у м.Львові, загальною площею 61,4 кв.м., що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №70970631 від 20.10.2016 року (а.с.26). Актом ЛМКП «Айсберг» від 05.09.2016 року (а.с.10) встановлено, що під час обстеження нежитлового приміщення на вул. Л.Українки,7 на предмет залиття, виявлено, що залиті стеля кімнати під літ. 5-9 площею 2,0 м.кв., та стана кімнати під літ. 5-9 площею 2,5 м.кв. Причиною залиття вказаного нежитлового приміщення є халатне користування сантехнічними приладами у квартирі №12, яка розміщена в одній проекції з даною квартирою. Аналогічні обставини встановлені Актом ЛМКП «Айсберг» від 12.10.2016 року (а.с.40). Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження №148/16 від 12 вересня 2015 року (а.с.12-16) вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень унаслідок залиття частини нежитлових приміщень загальною площею 159,9 кв.м. на вул.Лесі Українки,7 у м.Львові, складає 12293 грн. Висновком будівельно-технічного експертного дослідження №249/16 від 25 жовтня 2016 року (а.с.41-45) встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень унаслідок залиття частини нежитлових приміщень загальною площею 159,9 кв.м. на вул.Лесі Українки,7 у м.Львові, складає 11894 грн. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позивачем доведено факт залиття нежитлових приміщень належних ПП «Автопорт» «Львів» внаслідок неправомірних дій відповідачки [PERSON], що не спростовано нею. Висновок суду про причинний зв'язок між залиттям нежитлових приміщень позивача та діями відповідача ґрунтується на виданих ЛМКП «Айсберг» актах та Висновках експертних досліджень, якими окрім того обґрунтовано розмір матеріальної шкоди спричиненої діями відповідачки. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Згідно п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8.10.1992 року, власники квартир, наймачі та орендарі зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири та технічного обслуговування будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вжити заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. 06 квітня 2016 року між [PERSON], як орендодавцем та [PERSON], як орендарем, укладено Договір оренди №6/04/16-1 за яким, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння і користування приміщення що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Поряд з тим, на думку суду задоволення позову про стягнення з [PERSON], як власника вказаної вище квартири на користь позивача матеріальної шкоди, не порушить права відповідачки, оскільки остання має право в порядку ст.1191 ЦК України звернутися з регресним позовом до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Окрім того, матеріалами справи встановлено, що позивачем понесено матеріальні витрати у розмір 7819 грн. за оплату експертиз, яку слід стягнути з відповідача. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, зважаючи на вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, суд приходить до переконання, що позов ПП «Автопорт» «Львів» є підставним і підлягає до задоволення у повному обсязі

Outcome: approved