Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] (прож. за адресою: 08711, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Обухівським РВ ГУМВС України в Київській області 01.12.2009 року) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.04.2013 року в розмірі 13294 грн. 43 коп., що станом на 21.09.2017 року складається із заборгованості за кредитом в розмірі 401 грн. 57 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4567 грн. 50 коп., заборгованості за пеню та штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 7216 грн. 10 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 609 грн. 29 коп. 14.11.2017 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на наміри звернутись до банку із пропозицією розстрочити сплату заборгованості, заперечень проти розміру заборгованості не представила. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 17.04.2013 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н, відповідно якої отримала кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 13294 грн. 43 коп., що станом на 21.09.2017 року складається із заборгованості за кредитом в розмірі 401 грн. 57 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4567 грн. 50 коп., заборгованості за пеню та штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 7216 грн. 10 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 609 грн. 29 коп. При цьому суд враховує те, що під час розгляду справи відповідач заперечень проти вказаного розміру та розрахунку заборгованості не подавала, а її заперечення на позов ґрунтувались виключно на намірах у майбутньому вирішити питання про розстрочку платежів, а не на обставинах, які можуть покладатись в основу судового рішення. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов'язання, на неї в судовому порядку слід покласти обов'язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подавала, доводи позивача не спростувала, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved