Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 19.07.1991 року Відділом РАЦС м. Рибниця між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 289. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 21.10.2021 року (а.с.29). При цьому, 22.09.2021 року позивач подав до суду свою заяву (а.с.23) про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 6600000937702 із судовою повісткою-повідомленням (а.с.31-32), яке повернуто відділенням поштового зв`язку АТ «Укрпошта» із відміткою у довідці Ф.20 про відсутність адресата за адресою, що є зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання (а.с.19). Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом РАЦС м. Рибниця 19.07.1991 року, актовий запис № 289, про що свідчить дублікат свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданий в РАЦС м. Резина Республіки Молдова 16.04.2021 року з нотаріально засвідченим перекладом з румунської мови на українську мову (а.с.6-8). Дублікат вище згаданого свідоцтва про шлюб з нотаріально засвідченим перекладом є дійсним та приймається судом без якого-небудь спеціального посвідчення, згідно положень ст. 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (997_009) від 22.01.1993 року, а також роз`яснення викладеного у листі Міністерства юстиції України від 11.05.2010 року № 26-26/291 щодо застосування міжнародних договорів України про правову допомогу в частині, що стосується скасування вимоги легалізації офіційних документів, виданих компетентними органами Договірних Сторін. В паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданому [PERSON] Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 22.09.2000 року, на сторінці 10, міститься реєстраційний запис про сімейний стан позивача, згідно якого 19.07.1991 року у останнього Рибницьким р/в ЗАГС Республіки Молдови зареєстрований шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, приймаючи до уваги, що при відкритті провадження у справі позивача ухвалою суду від 21.09.2021 року, було звільнено від сплати судового збору, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved