Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач просить зняти арешт, що накладений на його майно підставі постанови державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ від 16.04.2004 р. В обґрунтування позову покликається на норми ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України та стверджує, що відсутні правові підстави для існування такої заборони. Вказав, що внаслідок такої заборони обмежено його майнові права як власника і їх відновити у поза судовий спосіб не можливо. 25.09.2020 р. учасники справи у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить завершити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не подавали. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 29.01.2000р. орган приватизації Червоноградської міської ради видав свідоцтво на право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах кожному (а.с. 6). 16.04.2004 р. державний виконавець відділу ДВС Червоноградського МУЮ Петрина В.Ф. виніс постанову № 729-10 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою наклав арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). 11.03.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про намір сплатити заборгованість покійного батька за постановою від 16.04.2004 р. з метою зняття арешту з квартири (а.с. 10). 31.03.2020 р. відповідач надав відповідь на заяву позивача, згідно з якою останньому фактично відмовлено у вирішенні питання про зняття арешту з квартири у поза судовому порядку (а.с. 11). Згідно з Інформаційною довідкою № 203840316 від 12.03.2020 р., на квартиру за адресою [ADDRESS] існує заборона відчуження, що зареєстрована 27.08.2004 р. за № 1261448 на підставі постанови № 729-10 від 16.04.2004 р. виконавчої служби м. Червоноград (а.с. 8). Відповідно до положення ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактичні обставини свідчать, що позивач є законним співвласником квартира за адресою [ADDRESS] . Відповідач заперечень щодо задоволення позову не подав тане надав будь-яких розумних пояснень з приводу подальшої необхідності збереження арешту майна позивача. Наявні докази свідчать, що обмеження права власності на майно позивача здійснюється без достатніх правових підстав, не згідно з законом і не є необхідним у демократичному суспільстві для будь-яких цілей. Наявні обтяження по нерухомому майні безпідставно обмежують права й інтереси позивача. Обраний спосіб захисту таких прав та інтересів є належним і законним. За таких фактів, міркувань та норм цивільного законодавства суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved