Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 01 листопада 2007 року в розмірі 20102,64грн. та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем на підставі кредитного договору б/н від 01 листопада 2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 3000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов'язувався погашати кредит, сплачувати проценти за користування ним на умовах та в порядку визначених правилами користування платіжною карткою та умовами надання банківських послуг. Проте відповідачем не виконуються умови договору та заборгованість станом на 16 січня 2014 року становить 23600,88грн. з яких: 3000грн. - заборгованість за кредитом, 12725,88грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7875,00грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500грн. - штраф (фіксована частина), 933,46грн. - штраф (процентна складова). Судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова від 08 січня 2009 року з боржника [PERSON] вже стягнуто 4931,70грн. заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу, яка залишилась - 20963,02грн., стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником прав та обов'язків якого являється позивач Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Як вбачається із заяви позичальника, [PERSON] ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування у банку. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, а також сплачувати комісію відповідно до умов договору. Згідно із п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн., а також 5 % від суми позову. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З наданих суду документів вбачається, що відповідач умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 16 січня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 23600,88грн. з яких: 3000грн. - заборгованість за кредитом, 12725,88грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7875,00грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500грн. - штраф (фіксована частина), 933,46грн. - штраф (процентна складова). Відтак, відповідно до п.6.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання або неналежного виконання клієнтом умов даного договору, він зобов'язаний повернути банку всю суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи. Аналогічні положення передбачено в ч.2 ст.1050 ЦК України. Судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова від 08 січня 2009 року з боржника [PERSON] вже стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4931,70грн. заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 20102,64грн. з відповідача є підставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved