Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку та надати дозвіл на тимчасовий одноразовий виїзд за кордон дитини без згоди, та супроводу батька. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи або заперечення на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьком якої записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, актовий запис №196, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5), яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги. [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 24.09.2013 р.(а.с.4) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що за тих обставин, які встановлені судом, позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016 р. Дитина потребує відпочинку пов'язаного з реабілітацією, позивач забронювала номер у готелі в Польщі та купила квитки на проїзд на січень 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивач має намір відправити неповнолітню доньку на відпочинок, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька доньки, позивач це зробити не може, а також не може оформити необхідні документи. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон на відпочинок відповідає її інтересам, а відповідач будь-яких доводів та заперечень суду не навів, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved