Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачів [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що згідно укладеного кредитного договору №89418-CRED від 19.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США на термін до 18.09.2009 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця, в період сплати, [PERSON] повинен надавати ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Однак у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, в звязку з чим станом на 05.11.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 3487,67 доларів США, яка складається із наступного: 780,87 доларів США заборгованість за кредитом; 2530,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до договору: 10,83 доларів США штраф (фіксована частина), 165,56 доларів США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязання за договором №89418-CRED від 19.09.2007 року з [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, [PERSON], [PERSON] було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором №89418-CRED від 19.09.2007 року. Відповідно до п.6 Договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання, однак вимога залишилась без задоволення. Просять стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором №89418-CRED від 19.09.2007 року в розмірі 3487,67 доларів США, що за курсом 23,08 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.11.2015 року становить 80495,56 грн. та судові витрати. В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що отримував у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти згідно кредитного договору, заборгованість склалась через скрутне матеріальне становище. Звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, просив зменшити розмір заборгованості. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила. До початку розгляду справи від відповідачки [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 19.09.2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №89418-CRED, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США на термін до 18.09.2009 року, що підтверджується копією договору. Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору №89418-CRED від 19.09.2007 року, [PERSON] зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з Графіком та п.п.2.3.8, 2.3.9, 3.1, 3.2, 3.3 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору №89418-CRED від 19.09.2007 року, [PERSON] зобовязався проводити погашення кредиту в порядку і в терміни згідно Графіку погашення кредиту та відсотків, наведеного в Додатку №1, який є невідємною частиною даного договору. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим за ним склалась заборгованість. З розрахунку заборгованості наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору №89418-CRED від 19.09.2007 року станом на 05.11.2015 року вбачається, що заборгованість за кредитом становить 3487,67 доларів США, яка складається із наступного: 780,87 доларів США заборгованість за кредитом; 2530,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до договору: 10,83 доларів США штраф (фіксована частина), 165,56 доларів США штраф (процентна складова), що за курсом 25,89 грн. за 1 (один) долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.02.2016 року складає заборгованість в розмірі 90295,77 грн. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №89418-CRED від 19.09.2007 року, між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] 19.09.2007 року було укладено договір поруки, що підтверджується копією договору. Відповідно до п.2 договору поруки від 19.09.2007 року вбачається, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.3, 4 договору поруки від 19.09.2007 року вбачається, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники. 18.11.2015 року відповідачів [PERSON], [PERSON] було повідомлено про наявність несплачених чергових платежів по кредиту, відсотків за ним та усунення порушення зобовязань, але жодних заходів щодо погашення заборгованості за договором кредиту вжито не було, кредит не погашено, що підтверджується копією повідомлення та реєстру поштових відправлень №4500 від 20.11.2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення в сумі 3487,67 доларів США, яка складається з наступного: 780,87 доларів США заборгованість за кредитом; 2530,41 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; , а також штрафи 10,83 доларів США (фіксована частина); 165,56 доларів США (процентна складова), що за курсом 25,89 грн. за 1 (один) долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.02.2016 року складає заборгованість в розмірі 90295,77 грн. в солідарному порядку. Крім того з відповідачів [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1218,00 грн. Що стосується заявленого відповідачами [PERSON], [PERSON] клопотання про застосування строків давності, судом встановлено. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст.264 ч.1, ч.3 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до п.5.7 кредитного договору №89418-CRED від 19.09.2007 року, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до п.11 договору поруки від 19.09.2007 року, сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у 5 (пять) років. За таких обставин, суд вважає, що сторони уклали договір у письмовій формі про збільшення позовної давності та встановлено ними позовну давність тривалістю 5 років. Відповідно до умов кредитного договору №89418-CRED від 19.09.2007 року термін дії договору встановлено до 18.09.2009 року. Відповідачем [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж, було здійснено [PERSON] в рахунок погашення заборгованості в сумі 89,00 доларів США - 31.05.2012 року. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] 31.05.2012 року перервано перебіг позовної давності та свідчить про визнання ним свого боргу, а позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропущено строк звернення до суду, оскільки як і в кредитному договорі, так і в договорі поруки сторонами погоджено термін позовної давності тривалістю 5 років, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором №89418-CRED від 19.09.2007 року 29.12.2015 року. Виходячи з вищевикладеного заяви [PERSON] та [PERSON] про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягають.

Outcome: approved