Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 35, кв. 86, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], зареєстрованою за адресою: [INFO], б. 55, ідентифікаційний номер [NUMBER], матеріальну шкоду та судові витрати, які складаються з наступного: отримання диску звукозапису судового засідання від 15.01.2015р. у сумі 19,00грн.; вартість відправки касаційної скарги від 30.04.2015р. у сумі 17,88грн.; вартість відправки повторної касаційної скарги від 16.06.2015р. у сумі 17,88грн.; вартість транспортних послуг при поховані згідно квитанції № 683910 серії ААА від 02.07.2014р. у сумі 1500,00грн.; вартість ритуальних послуг, згідно товарного чеку від 02.07.2014р. у сумі 4515,00грн.; вартість поминального обіду згідно накладної від 02.07.2014р. у сумі 25000,00грн.; вартість поминального обіду згідно накладної від 07.08.2014р. у сумі 12090,00грн.; вартість поминального обіду згідно накладної від 28.06.2015р. у сумі 10105,00грн.; вартість виготовлення та встановлення ритуального памятника в розмірі 45304,00грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00грн. та моральну шкоду у розмірі 1000000,00грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 30 червня 2014 року близько 23 години 20 хвилин [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керував технічно справним автомобілем «OPEL», державний реєстраційний номер c0961ХI, який належить [PERSON], рухався по вулиці К.Шумілова селища Бабаї Харківського району Харківської області у напрямку вулиці Куйбишева. Під час руху по вказаній автодорозі в районі перехрестя вулиці [PERSON] та вулиці Куйбишева, [PERSON], керуючи автомобілем проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не вибрав небезпечну швидкість руху та прийоми керування транспортним засобом і втративши контроль над керуванням автомобіля виїхав на ліве узбіччя у кювет, де вчинив наїзд на перешкоду у виді дерева, внаслідок чого пасажиру автомобіля «OPEL», державний реєстраційний номер c0961ХI [PERSON] була завдана сочетана тупа травма тіла, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, в результаті якої [PERSON] помер на місці події. Згідно Вироку Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 635/10565/14-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області, Вирок Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 635/10565/14-к відносно [PERSON] залишено без змін. Як зазначає Позивач в своїй позовній заяві, діями [PERSON] їй спричинено та заподіяно непоправну втрату (немайнову шкоду) та заподіяно матеріальну шкоду, повязану з похованням сина, який був єдиним годувальником в родині з яким у неї були близькі душевні відносини. Вищевикладені обставини спонукали її звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх цивільних прав. В судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі, але його представник частково заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що моральна шкода, визначена позивачем у сумі 1000000,00грн., є занадто завищеною та необґрунтованою. Окрім цього, як вказує представник відповідача в своїх письмових запереченнях, посилання позивача про відмову [PERSON] від надання реальної матеріальної допомоги по відшкодуванню шкоди, у звязку з чим вона вимушена була позичати гроші, є безпідставною, так як [PERSON] поштовим переказом 01.11.2014р. було надіслано 50000,00грн., які Позивач відмовилась отримувати. Зазначеної суми було достатньо, аби справити поминки, здійснити витрати, повязані з похоронами. Також, представником відповідача було зазначено, що накладні від 28.06.2015р. без номеру на суму 10505,00грн., від 02.07.2014р. на суму 25000,00грн., та від 07.08.2014р. на суму 12090,00грн., всього 47595,00грн., це витрати на поминальні обіди у кафе «Старий Замок» ФОП Вильчинської, яка не має ліцензії на продаж алкогольних напоїв, Позивачем не було надано суду квитанцій на їх придбання, а тому вони не можуть бути враховані при стягненні з Відповідача матеріальної шкоди. Щодо витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги, представником відповідача було зазначено, що граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а тому зазначені вимоги позивача в цій частині також безпідставні та необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення Позивача та її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши докази надані сторонами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно Вироку Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 635/10565/14-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки (а.с.14). Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Вирок Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 635/10565/14-к відносно [PERSON] залишено без змін (а.с.15-16). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню той факт, що 30 червня 2014 року близько 23 години 20 хвилин [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керував технічно справним автомобілем «OPEL», державний реєстраційний номер c0961ХI, який належить [PERSON], рухався по вулиці К.Шумілова селища Бабаї Харківського району Харківської області у напрямку вулиці Куйбишева. Під час руху по вказаній автодорозі в районі перехрестя вулиці [PERSON] та вулиці Куйбишева, [PERSON], керуючи автомобілем проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не вибрав небезпечну швидкість руху та прийоми керування транспортним засобом і втративши контроль над керуванням автомобіля виїхав на ліве узбіччя у кювет, де вчинив наїзд на перешкоду у виді дерева, внаслідок чого пасажиру автомобіля «OPEL», державний реєстраційний номер c0961ХI [PERSON] була завдана сочетана тупа травма тіла, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, в результаті якої [PERSON] помер на місці події, оскільки дані обставини встановлені Вироком Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 635/10565/14-к. Згідно до копії Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ за № 440925, [PERSON] помер 30 червня 2014 року (а.с.84). Позивач надала до суду наступні докази за завдану матеріальну шкоду, яку вона просить стягнути з Відповідача, а саме: -заяву та квитанцію за отримання диску звукозапису судового засідання від 15.01.2015р. у сумі 19,00грн. (а.с.7, 8); -копію касаційної скарги від 30.04.2015р. та квитанцію за відправлення поштою якої було сплачено 17,88грн. (а.с.25-27, 28); -копію повторної касаційної скарги від 16.06.2015р. та квитанцію за відправлення поштою якої було сплачено 17,88грн. (а.с.31-34, 35); -вартість транспортних послуг при поховані згідно квитанції № 683910 серії ААА від 02.07.2014р. у сумі 1500,00грн.(а.с.37); -вартість ритуальних послуг, згідно товарного чеку від 02.07.2014р. у сумі 4515,00грн. (а.с.38); -вартість поминального обіду згідно накладної від 02.07.2014р. у сумі 25000,00грн. (а.с.39); -вартість поминального обіду згідно накладної від 07.08.2014р. у сумі 12090,00грн.(а.с.40); - вартість поминального обіду згідно накладної від 28.06.2015р. у сумі 10105,00грн.(а.с.41); -Договір від 27.01.2015р. на виготовлення та встановлення ритуального памятника з розрахунком на суму 45304,00грн.(а.с.42, 43); -Звіт про виконання договору за надання правової допомоги та копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 12.03.2015р. у сумі 5000,00грн. Суд, дослідивши надані докази не може погодитися в повному обсязі з розміром матеріальної шкоди, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Позивачем в обґрунтування витрат на поховання та спорудження надгробного памятника суду надано договір від 27.01.2015 р. з рахунком на суму 45304,00грн. Будь яких доказів про сплату зазначеного рахунку позивачем суду не надано, окрім того Позивач підтвердила у судовому засіданні, що на цей час ритуальний памятник не виготовлено, акт здачі-прийомки виконаних робіт, який є доказом виконання договору, відсутній. Таким чином, на цей час зазначені витрати відсутні, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі, що не позбавляє права Позивачу при виконанні вищевказаних робіт з встановлення памятника звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Вимоги в частині стягнення з Відповідача витрат, повязаних з проведенням поминальних обідів та наданих суду накладних від 28.06.2015р. б/н на суму 10505,00грн., від 02.07.2014р. на суму 25000,00грн., та від 07.08.2014р. на суму 12090,00грн., підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Поминальні обіди з трагічної смерті [PERSON] проводилися у кафе «Старий Замок», який належить ФОП Вильчинській. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON]М вказала, що обіди з приводу поховання [PERSON] дійсно проходили в її кафе, вона є фізичною особою підприємцем, але не має ліцензію на продаж алкогольних напоїв та на їх придбання гроші надавала Позивач, тому вона включила їх в перелік, який відображений в накладних. В звязку з вищевикладеним, суд не знаходить підстав щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів за алкогольні напої, оскільки Позивачем та [PERSON]М не було надано суду будь-яких доказів їх придбання, а тому необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача вартість поминального обіду згідно накладної від 02.07.2014р. у сумі 21450,00грн.; вартість поминального обіду згідно накладної від 07.08.2014р. у сумі 11190,00грн.; вартість поминального обіду згідно накладної від 28.06.2015р. у сумі 8525,00грн., без урахування спиртних напоїв. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 2500,00грн. у відповідності до доказів наданих позивачем, а саме наданих копій апеляційних, касаційних та інших скарг, які були виготовлені адвокатом, а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Вимоги Позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 1000000,00грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно з ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сімєю. В постанові N 4 від 31.03.95р. Пленуму ВСУ із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001р. зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Моральна шкода, визначена позивачем в сумі 1000000,00грн., є занадто завищеною та необґрунтованою. Посилання позивача в позовній заяві на неможливість тривалого часу спілкуватися з близькими родичами, тяжкий її матеріальний стан та наявність кредитів є безпідставними. Наявність хвороб у [PERSON], які є хронічними, та знаходження на диспансерному обліку у звязку з цим також не є доказом, так як причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні відсутні. При визначенні розміру моральної шкоди, судом враховано сімейний та матеріальний стан Відповідача, який має двох малолітніх дітей та дружину (а.с.59, 60, 63), яка не працює, так як доглядає за дітьми, Відповідач на цей час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 100000,00грн. В іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли підтвердження наданими суду доказами. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на Відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial