Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № HAA0G101930074 від 27.08.2007р. в розмірі 90\~431,83 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який ним був в подальшому уточнений, яким він просить встановити, що заборгованість за кредитним договором № HAA0G101930074 від 27.08.2007р. сплачена в повному обсязі і має місце переплата в розмірі 9310,26 доларів США, визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 13.03.2012 року до кредитного договору № HAA0G101930074 від 27.08.2007р. та стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] суму переплати за кредитним договором у розмірі 252806,58 грн. Позовні вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, 27.08.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 25\~762,40 доларів США на термін до 26.08.2022 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановленому кредитним договором. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 14.03.2016 року має заборгованість 3476,81 доларів США, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору № HAA0G101930074 від 27.08.2007р. [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» 25762,40 доларів США на покупку квартири на термін до 26.08.2022 року, шляхом видачі готівки через касу банку. 22400,00 доларів США на покупку квартири позивачеві було видано через касу банку. Іншу частину кредиту у сумі 3362,41 доларів США, які в договорі зазначені як страхові платежі, [PERSON] через касу банку не отримував. Відповідно до наданих додаткових документів до суду відповідачем, а саме виписки з 27.08.2007 р. по 23.03.2017 р. рахунку № 29098052308926 [PERSON] у період з 28.09.2007 р. по 31.01.2012 р. сплачував відповідачеві в рахунок погашення кредиту і всіх інших платежів за ним відповідні суми. Позивач зазначає, що станом на 31.01.2012 року він у повному обсязі виконав свої зобовязання за договором і навіть переплатив 7031,43 доларів США. Позивач зазначає, що відповідно до реєстру розрахунків на протязі 2012 - 2016 років [PERSON] додатково, окрім суми від продажу предмету іпотеки, сплатив банку 2278,83 доларів США, таким чином на даний час, із урахуванням переплаченої суми при реалізації предмету іпотеки 31.01.2012 року, [PERSON] зазначає, що він переплатив банку 9310,26 доларів США, що відповідно за офіційним курсом НБУ складає 252806,58 грн., які він і просить стягнути з відповідача. Представник позивача за первісним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував та просив застосувати строки позовної давності. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову та просили задовольнити зустрічний позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до договору № HAA0G101930074 від 27.08.2007р. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] 25762,40 доларів США на термін до 26.08.2022 року включно, шляхом видачі готівки через касу банку, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступі порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2012 року, [PERSON] продав [PERSON] квартиру № 71, розташовану за адресою: м.Харків, вул.Старопрудна, 4, за грошову суму у розмірі 172\~000,00 грн. (а.с. 50). Вказана інформація також підтверджується копією [PERSON] з Державного реєстру правочинів № 10971461 від 31.01.2012 року. При цьому, 170000,00 грн. покупець квартири [PERSON] передала ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується копіює квитанції № 5370.446.1 від 31.01.2012 року. Згідно розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору, станом на 25.02.2012 року залишок поточної заборгованості становить 19252,81 доларів США\~, заборгованість за процентами - 199,49 доларів США, загальний залишок пені за порушення стоків розрахунків - 167,17 доларів США (а.с.4-8). При цьому, з наданої суду виписки по рахунках вбачається, що з 31.01.2012 року до 27.02.2012 року [PERSON] перерахував на рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» грошову суму на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21\~169,56 доларів США. В той же час, у розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 28.02.2012 року залишок поточної заборгованості становить 5 172,57 доларів США. У звязку з чим суд позбавлений можливості встановити, яким чином була нарахована сума заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2012 року у розмірі 5 172,57 доларів США, тоді як з 31.01.2012 року до 27.02.2012 року на рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» [PERSON] було перераховано 21\~169,56 доларів США. Будь-який доказів на підтвердження правильності нарахування суми заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2012 року представником ПАТ КБ «Приват Банк» в судовому засіданні надано не було. Розрахунок заборгованості не є таким достатнім доказом, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні первісного позову за його необґрунтованістю. При цьому, суд критично оцінює доводи представника позивача за первісним позовом, про те що [PERSON], підписуючи додаткову угоду, підтвердив, що кошти від реалізації квартири зараховано в повному обсязі, а залишок заборгованості складає 5172,57 доларів США, у звязку з тим, у зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначає, що вказана додаткова угода була ним підписана під впливом обману, який полягав у тому, що банк надав йому невірний розрахунок заборгованості за кредитним договором. В той же час, що стосується зустрічної позовної заяви то суд приходить до наступного. 13.03.2012 рок між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № HAA0G101930074 від 27.08.2007р., згідно якої було встановлено графік погашення заборгованості за кредитом у розмірі 5\~172,57 грн. З положеннями вищевказаного договору [PERSON] ознайомлений в повному обсязі, про що свідчить його підпис, а також факт перерахування ним грошових коштів на рахунок банку. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. При цьому, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності встановлений у ст.257 ЦК України та становить три роки. За таких обставин, з урахуванням вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, у звязку з тим, що додаткова угода, яку просить визнати недійсною позивач була укладена 13.03.2012 року, таким чином [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом. Вимоги встановити факт переплати за кредитним договором та її стягнення не підлягають задоволенню, оскільки судом відмовлено у визнанні недійсною додаткової угоди, на підставі якої і була здійснена переплата коштів. Крім того, стягнення грошової суми у вигляді переплати банку при реалізації предмету іпотеки також заявлено поза межами позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed