Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому змінити форму власності земельної ділянки кадастровий номер: 6322057601:00:000:0028 зі спільної сумісної на спільну часткову та визнати за [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер: 6322057601:00:000:0028 розташованої за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] належить 0,2500 га. земельної ділянки на праві власності, згідно державного акту серія ЯЛ № 165414 від 05 липня 2011 року, кадастровий номер: 6322057601:00:000:0028, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка належить двум власникам і знаходиться у частковій спільній власності. На даний час виникло питання про зміну форми власності земельної ділянки зі спільної сумісної на спільну часткову. На звернення до Управління Держземагенстрва в Дергачівському районі Харківської області, позивачу було відмовлено в задоволенні її вимог про зміну форми власності на землю, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник управління Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справ за відсутності представника та письмові заперечення по справі, з яких вбачається, що відповідно до ст.ст.213,119 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Позовна заява повинна містити, окрім іншого, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Статтями 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовна заява не містить доводів щодо доцільності та необхідності задоволення позовних вимог, а також доказів таких доводів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем в позовній заяві вказується, що вона зверталась до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області та їй було відмовлено в задоволені звернення. Це твердження позивача є безпідставним, тому що [PERSON] не додає до позовної заяви ані копії звернення до Відділу з відбитком печатки про прийняття її заяви, ані копії відмови в задоволенні її заяви. Отже, позивач не вказує яким чином його права порушені, та не надає доказів на підтвердження своїх вимог. Тому, наведені в позовній заяві [PERSON] вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи їх недоведеність та необґрунтованість. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить 0,2500 га. земельної ділянки на праві власності, згідно державного акту серія ЯЛ № 165414 від 05 липня 2011 року, кадастровий номер: 6322057601:00:000:0028, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка належить двум власникам, що підтверджено копіями державних актів на право власності на земельні ділянки і знаходиться у частковій спільній власності. На даний час виникло питання про зміну форми власності земельної ділянки зі спільної сумісної на спільну часткову. Згідно ст. 373 ч.4 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved