overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача за користування тепловою енергією з грудня 2013 р. по квітень 2015 р. 3995 грн. 58 коп., мотивуючи вимоги тим, що підприємство забезпечувало відповідачку тепловою енергією, але [PERSON] оплату наданих послуг не проводить. Просить суд задовольнити вимоги в повному об»ємі та стягнути судовий збір з відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наданих доказів. Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS]. Як убачається із розрахунку заборгованості за опалення і гаряче водопостачання, борг у відповідачки за користування тепловою енергією з грудня 2013 р. по квітень 2015 року складає 3995 грн. 58 коп. За вказаний період [PERSON] частково вносила оплату за користування тепловою енергією. Сума боргу у суду не викликає сумніву, так як вона нарахована за затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно діючого законодавства. Відповідно до вимог ст. ст. 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності має вноситись наймачем своєчасно. Споживач зобов»язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду у сумі 189276,84 грн. внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу, та 2000,00 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи. Позивач позов підтримав повністю, відповідач в судове засідання не зявились. Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.10.2016 року [PERSON] С,М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За змістом постанови, 16.08.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» №ВЕ9264ВІ, допустив зіткнення з електричною опорою, внаслідок чого автомобіль було технічно пошкоджено. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] Згідно висновку за звітом №237-16 станом на 21.10.2016 року, виконаного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 189276,84 грн. Відповідно до положень\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача позивачу заподіяно матеріальну шкоду, остання підлягає стягненню у визначеному експертним дослідженням розмірі в сумі 189276,84 грн. На виконання умов договору про проведення оцінки колісного транспортного засобу від 17.10.2016 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], останнім за проведення експертизи з визначення матеріальної шкоди автомобіля «Мерседес Бенц» ВЕ9264ВІ за квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.10.2016 року сплачено 2000 грн. Оскільки позивач оплатив проведення експертного дослідження завданих автомобілю пошкоджень, то вищевказані витрати, повязані із визначенням розміру шкоди, є збитками позивача і підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст.\~ 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача кредитний борг 6974,40грн. та витрати 243,60 коп. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви: позивач позов підтримує, відповідач - визнає, обоє просять справу розглянути без їх участі. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК, розгляд проводиться без технічного фіксування. Суд вважає, що права, обов'язки сторін регулюються ст.ст.526, 530,610,625 ЦК України, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та у строк, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а саме умовами кредитних договорів, укладених між сторонами. У судовому засіданні досліджені копії кредитного договору; розрахунок заборгованості, паспорта та ІПН відповідача; установчих документів, довіреностей уповноваженої особи тощо. Розглянувши матеріали, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт несплати відповідачем коштів за договорами про надання кредитів у зазначеному розмірі не спростовано, позов відповідачем визнано. Таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на це у резолютивній частині, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 6500 грн. які вона позичила, три відсотки річних в сумі 802 грн. та судовий збір в сумі 244,00 грн. мотивуючи тим, що 30.12.12 року вона позичила відповідачці зазначену суму , але у визначений ними строк [PERSON] позику не повернула. В судове засідання представник позивача не з»явивсь , подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі , заявлені вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення, тому згідно ст. 224 ЦПК України у даній справі судом ухвалюється заочне рішення. Суд, перевіривши в судовому засіданні докази вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно розписки від 30.12.12 року позивач позичила відповідачу 6500 грн., які остання зобов»язувалась віддати до 01.06.13 року Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на день розгляду справи у суді не повернула позику , що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, а тому з [PERSON]. слід стягнути на користь [PERSON] вказану суму боргу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому з відповідача на корись позивача за період з 01.06.13 року по 25.04.14 року підлягає стягненню три відсотки річних в сумі 802 грн. (2013 рік -580 грн., 2014 рік - 222 грн.) Згідно квитанції №004600031 філії Житомирського ОУ ОБУ 10005№ 1000/0003 від 25.04.14 року позивачкою сплачено судовий збір в сумі 244,00 грн., тому вказані кошти згідно ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на кожну дитину певного віку, починаючи стягнення з 06 вересня 2016 року і до досягнення дітьми віку повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей, разом з ними не проживає, матеріальної допомоги на виховання дітей не надає. У судовому засіданні позивач на своїх позовних вимогах наполягала. Відповідач позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільно проживали з 2012 року по 2016 рік. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьками яких відповідно до свідоцтв про народження записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, вік, їх матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, який працює, має стабільний заробіток і приходить до висновку, що розмір аліментів на дітей слід визначити у частині від заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину певного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину певного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини, разом з нею не проживає, коштів, які надає відповідач, не достатньо для виховання та утримання доньки. Сторони в судове засідання не зявились, але надали заяви про слухання справи в їх відсутність, позивач на своїх позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. Справа слухалась в порядку ст. 197 ЦПК України без здійснення фіксування технічними засобами. У судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього проживання мають доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження якої батьками є сторони по справі. З довідки Великописарівської селищної ради Сумської області слідує, що [PERSON], [INFO],проживає разом з позивачем по справі. Відповідач по справі працює і має стабільний заробіток. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, вік, її матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, який працює, має стабільний заробіток і приходить до висновку, що розмір аліментів на дитину слід визначити у частині від доходу щомісячно, а саме у розмірі ? частини, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину певного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на кожну дитину певного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей, разом з нею не проживає, матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей не надає. У судовому засіданні позивач на своїх позовних вимогах наполягала. Відповідач позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану В.Писарівського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного подружнього проживання мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження яких батьками є сторони по справі. З довідок Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області слідує, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],проживають разом з позивачем по справі. Відповідач по справі працює і має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою про його доходи з місця роботи. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, вік, їх матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, який працює, має стабільний заробіток і приходить до висновку, що розмір аліментів на дітей слід визначити у частині від доходу щомісячно, а саме у розмірі ? частини, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на кожну дитину певного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що їх спільні діти проживають разом з нею, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Сторони в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями рішення Народицького районного суду №615/462/12 від 22.05.2012 року (а.с.4), свідоцтв про народження серії 1-ТП №065634 від 04.07.1998 року (а.с.2) та серії І-ТП №286774 від 05.07.2000 року (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку, але відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що майже півроку вона спільно не проживає з відповідачем по справі, самостійно займається вихованням сина, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги. Просить ухвалити заочне рішення суду. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим у відповідності до ст. 74 ЦПК України за місцем його реєстрації, повторно в судове засідання не зявився. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але не бажає зявлятися до суду, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 17 квітня 2014 року, його батьками є сторони по справі. Відповідно до довідки з місця проживання позивач проживає разом з сином та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років та отримує державну допомогу. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 12000 грн. які він позичив, мотивуючи тим, що 28.09.13 року,10.10.13 року,11.10.13 року він на картковий рахунок через відділення « ПриватБанку» перерахував відповідачу 15000 грн. , але у визначений ними строк [PERSON] позику не повернув. В судове засідання позивач не з»явивсь , подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі , заявлені вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення, тому згідно ст. 224 ЦПК України у даній справі судом ухвалюється заочне рішення. Суд, перевіривши в судовому засіданні докази вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно квитанцій від 28.09.13 року,10.10.13 року,11.10.13 року позивач перерахував відповідачу 16 000 грн., які останній зобов»язувавсь віддати . На день розгляду справи відповідач повернув позивачу 4 000 грн.. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на день розгляду справи у суді не повернув повністю позику , що підтверджується наявністю у позивача оригіналів чеків банку , а тому з [PERSON]. слід стягнути на користь [PERSON]. вказану суму боргу. Позивач сплатив 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved