Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач повне товариство «[PERSON] і компанія» звернулося до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків від злочину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.03.2015 року між ПТ «[PERSON] і компанія» та [PERSON] було укладено договір про надання ломбардом фінансового кредиту у розмірі 1680,00 грн. Забезпеченням зобовязань [PERSON] за договором про надання ломбардом фінансового кредиту, між позивачем та відповідачем було укладено договір закладу майна до ломбардної установи, відповідно до якого [PERSON] передав ломбарду у якості предмету закладу золотий ланцюг (брухт), який був розірваний на дві частини, проба дорогоцінного металу 585, загальною вагою 3,48 г, вагою вставки 0,03 г, чистої вагою 3,45 г. При укладанні даного договору [PERSON] заявив, що предмет закладу є його власністю, набутий ним правомірно, в суперечці чи під забороною відчуження не знаходиться. Але, 19.03.2015 року, на підставі ухвали Краматорського міського суду від 13.03.2015 року, даний предмет закладу було тимчасово вилучено, у звязку з тим, що останній має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тобто є речовим доказом. За результатами розслідування кримінального провадження, [PERSON] було оголошено підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України. Отже, відповідач при укладенні договору про надання фінансового кредиту умисно ввів позивача в оману, передавши в якості предмета закладу золотий ланцюг, яким він заволодів, вчинивши злочин. До теперішнього часу відповідач не повернув ломбарду фінансовий кредит та не сплатив відсотки за користуванням останнім. Отже, збитки ПТ «[PERSON] і компанія» в загальній сумі складають 1790,88 грн., де сума неповернутого фінансового кредиту становить 1680,00 грн., сума не сплачених відсотків за користування фінансовим кредитом становить 110,88 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ломбарду матеріальні збитки в сумі 1790,88 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, був не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово викликався Краматорським міським судом Донецької області, але не зявився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). З правовстановлюючих документів повного товариства «[PERSON] і компанія» вбачається, що воно є фінансовою установою та надає фінансові кредити виключно під заставу майна. Згідно договорів про надання ломбардом фінансового кредиту (1) та про заклад майна до ломбардної установи (2) № 13.15.235 від 09.03.2015 року, ПТ «[PERSON] і компанія» надав [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 1680,00 грн., а [PERSON] прийняв його та в забезпечення своїх зобовязань передав ПТ «[PERSON] і компанія» предмет закладу золотий ланцюг (брухт), який був розірваний на дві частини, проба дорогоцінного металу 585, загальною вагою 3,48 г, вагою вставки 0,03 г, чистої вагою 3,45 г. Строк користування кредитом складає 30 днів, та датою повернення є 07.04.2015 року. Зі змісту ч. 1 ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З договорів вбачається, що [PERSON] запевнив позивача, що предмет закладу є його власністю, набутий ним правомірно, в суперечці чи під забороною відчуження не знаходиться. Але, як вбачається з ухвали Краматорського міського суду від 13.03.2015 року, клопотання слідчого СВ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення золотого ланцюжка з ПТ «[PERSON] і компанія», було задоволено. Відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, від 19.03.2013 року, з приміщення ПТ «[PERSON] і компанія» було вилучено золотий ланцюг (брухт), який був розірваний на дві частини, проба дорогоцінного металу 585, загальною вагою 3,48 г, вагою вставки 0,03 г, чистою вагою 3,45 г, так як він є речовим доказом у кримінальному провадженні відносно [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні, за результатами розслідування кримінального провадження, [PERSON] було оголошено підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України. До теперішнього часу відповідач не повернув ломбарду фінансовий кредит та не сплатив відсотки за користуванням останнім. Відповідно до п. 8 договору про надання ломбардом фінансового кредиту, позичальник сплачує за користування кредитом із розрахунку в день від суми кредиту 0,6%, якщо сума кредиту менше 180,00 грн., позичальник сплачує 1% в день від суми кредиту. У разі прострочення за користування кредитом позичальник сплачує пеню 2% із розрахунку за кожний день прострочення від суми повернення кредиту, яка нараховується в день погашення кредиту. Отже, як встановлено у судовому засіданні збитки ПТ «[PERSON] і компанія» в загальній сумі складають 1790,88 грн., де сума неповернутого фінансового кредиту становить 1680,00 грн., сума не сплачених відсотків за користування фінансовим кредитом становить 110,88 грн. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що злочином, який скоїв відповідач [PERSON] позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі 1790,88 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Також, згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved