Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Брокбізнес» у лютому 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 16054,59 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з вини відповідача [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого, на підставі полісу № АІ/53346680, була застрахована у ПАТ «СК «Брокбізнес», 26.10.2015 року на вул.Рози Люксембург, магазин «Океан», в м.Полтава сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «Daewoo Lanos» державний [NUMBER] (водій та власник - [PERSON].) та «Mazda,6» державний [NUMBER] (власник та водій [PERSON]). Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 08.12.2015 року відповідача було визнано винним у вчинені вищезазначеної ДТП. Крім того, судом було встановлено, що відповідач в момент ДТП керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Після вищезазначеної ДТП потерпіла особа звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 26.10.2015 року із участю застрахованого автомобіля. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу в розмірі 21554,59 гривень. Розрахунок суми, що стягується з відповідача, здійснювався наступним чином: 25865,51 гривень (вартість ремонту згідно звіту від 28.10.2015 року з ПДВ) - 4310,83 гривень (розмір податку на додану вартість) - 0,00 гривень (розмір франшизи за договором страхування) - 5,500 гривень (розмір відшкодованого відповідачем збитку) = 16054,59 гривень. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Daewoo Lanos» державний [NUMBER], яким керував відповідач, 26.10.2015 року була застрахована в позивача за полісом № АІ/53346680 та по даному полісу здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі, позивач просив стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою суду від 05.03.2019 року було відкрите провадження за даною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження. Через канцелярію суду надійшло клопотання ПАТ «СК «Брокбізнес», в якому позивач просить розглянути справу у відсутність свого представника, задовольнити позов у повному обсязі. Через канцелярію суду надійшла заява [PERSON], в якій відповідач просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає та, у зв'язку з матеріальними труднощами, утриманням двох малолітніх дітей, просить відстрочити виконання рішення суду на шість місяців. Позивач до суду свого представника не направив, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено що, 26.10.2015 року на вул.Рози Люксембург, магазин «Океан», в м.Полтава сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Daewoo Lanos» державний [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda,6» державний [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 08.12.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень (а.с. 8 - зворот ). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки «Daewoo Lanos» державний [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/53346680, строк дії договору до 23.08.2016 року включно (а.с.5). 26.10.2015 року власник транспортного засобу «Mazda,6» державний [NUMBER] [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про виплату страхового відшкодування (а.с. 8). Згідно звіту про оцінку майна і визначення матеріального збитку, складеного 28.10.2015 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику транспортного засобу «Mazda,6» державний [NUMBER] [PERSON], внаслідок його пошкодження в ДТП, складає 25865,51 гривень (а.с. 9-13). 04.02.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі страхового акту №567857/1 від 29.01.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу, здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 21554,59 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 21392 від 04.02.2016 року та наказом від 29.01.2016 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до п. 38.1.1 (а, ґ) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 16054,59 гривень та у відповідності до ст. 141 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 1921 гривень. Щодо клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, на утриманні якого знаходиться двоє малолітніх дітей, відсутність заперечень позивача, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення, шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом дванадцяти місяців з дня ухвалення рішення.

Outcome: approved