Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що: -22 листопада 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він передав в борг відповідачу грошові кошти у сумі 11779грн., які відповідач зобов'язався повернути до 30 листопада 2010 року; -на підтвердження укладання угоди відповідач власноручно написав розписку, але у встановлений договором строк борг не повернув; -крім майнової шкоди йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з небажанням відповідача виконати свої зобов'язання, звернувся з позовом до суду та просив: стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 11779грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 716грн., моральну шкоду у розмірі 3000грн., а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. 31 березня 2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. До початку судового засідання позивач уточнив свій позов та відмовився від вимоги про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 3000грн.. У судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення у газеті «Наша газета» №42 (3898) від 22.03.2014 року /а.с.34/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача не надходило. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1046, 1049 ЦК України: одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язаний повернути кредитору таку ж суму грошових коштів в строк, встановлений договором. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Згідно ст.ст.1050, 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні було встановлено наступне: Позивачем надано суду доказ, яким є розписка /а.с.15/, що 22 листопада 2010 року відповідач одержав від нього позику в сумі 11779грн., узявши на себе зобов'язання повернути суму боргу у повному обсязі до 30 листопада 2010 року. Таким чином, суд вважає, що між сторонами 22 листопада 2010 року був укладений договір позики на суму 11779грн.. Умови договору позики відповідачем [PERSON] виконані не були, оскільки в зазначений в розписці строк він не повернув позивачу суму боргу. Відповідач не представив суду ніяких доказів того, що він повернув позивачу частину боргу чи весь борг. У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 11779грн.. Крім того, суд вважає, що треба стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, як просить позивач - за період з 01.12.2010 року по 31.12.2012 року, що складає 762 день. Таким чином 3% річних від простроченої суми складає 737грн.72коп. /11779грн. х 0,03% : 365дн. х 762дн. = 737грн.72коп./, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором позики між сторонами. Виходячи з вищенаведеного, загальна сума заборгованості складає 12516грн.72коп., що складається з суми заборгованості та трьох відсотків річних від простроченої суми /11779грн. + 737грн.72коп. = 12516грн.72коп./. Позивач при зверненні до суду поніс підтверджені документально судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 229грн.40коп. /а.с.12/, які, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved