Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.06.2019 року між сторонами було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/164684631 щодо транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] . 13.08.2019 року у м. Вінниці, по вул. Батозькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням відповідача, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням і здійснив наїзд на припарковані транспортні засоби «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , та «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER] . Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач самовільно залишив місце події. Постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2019 року по справі №127/22753/19 та від 26.09.2019 року по справі №127/23027/19 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 КУпАП. 15.08.2019 року та 23.08.2019 року до позивача звернулися власники транспортних засобів [PERSON] та [PERSON] 18.10.2019 їм було здійснено страхове відшкодування у розмірі 21 941, 89 грн. та 47 360, 86 грн. відповідно. Оскільки, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2019 року було встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.08.2019 року, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є всі підстави для звернення позивача до суду з регресним позовом до відповідача про відшкодування завданої шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в позивача полісом №АК/5963764 та по даному полісу здійснено дві виплати страхового відшкодування у розмірі 21 460,31 грн. та 47 360, 86 грн. потерпілим особам. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Наливайко О.Р. в судове засідання не з`явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає положенням ч.3 ст.211 ЦПК України, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали даної справи, оглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 03.06.2019 року між сторонами було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/164684631 щодо транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску. Строк дії поліса з 15.06.2019 року до 14.06.2020 року. Страхова сума на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн. Розмір франшизи - 0 (нуль) гривень (а.с.8). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення №127/22753/19 встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 13.08.2019 року о 23 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Батозька, 21, м. Вінниця, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного інтервалу, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на транспортні засоби марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , що були припарковані. Водій [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік (а.с.11). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення №127/23027/19 встановлено, що 13.08.2019 року о 23 год. 30 хв., по вул. С.Зулінського у м. Вінниці, керував транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №2177 КП ВОНД «Соціотерапія». У вказаний день та час, у вказаному місці, водій [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного інтервалу, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на транспортні засоби марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , що були припарковані, в результаті чого відбулось пошкодження транспортних засобів. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] залишив місце пригоди. Відповідача по даній справі вказаною постановою визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказані постанови Вінницького міського суду Вінницької області не оскаржувались та набули законної сили 05.10.2019 року та 08.10.2019 року відповідно. Відповідач по справі [PERSON] сплатив штраф, а також судовий збір на користь держави. Відповідно до звіту №49784-1 від 27.08.2019 року про оцінку матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає 86941,89 грн., а вартість відновлювального ремонту - 130926, 63 грн.(а.с.19-33). З 03.09.2019 року по 10.09.2019 року тривав онлайн-аукціон для визначення вартості транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo» у пошкодженому стані на платформі ТОВ «Аутадекс Україна», у ході якого найвища цінова пропозиція покупки транспортного засобу становила 65 000 грн. (а.с.95-96). На підставі вказаного звіту та результатів онлайн-аукціону позивачем складено страховий акт №0859.609.19 01 від 15.10.2019 року, згідно із яким сума страхового відшкодування становить 21 941, 89 грн. (а.с.34). Вказана сума була обчислена як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу та вартістю залишків (86 941, 89 - 65 000 = 21 941, 89). 18.10.2019 року позивачем по справі було перераховано на банківський рахунок [PERSON] страхове відшкодування за вказаною дорожньо-транспортною пригодою у сумі 21 941, 89 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №30116 від 18.10.2019 року (а.с.35). Відповідно до звіту №49784 від 28.09.2019 року про оцінку колісного транспортного засобу визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 59201, 08 грн. (а.с.41-51). На підставі ремонтної калькуляції у вказаному звіті позивачем складено страховий акт №0859.609.19 02 від 15.10.2019 року, згідно із яким сума страхового відшкодування становить 47 360,86 грн. (а.с.52). Вказана сума була обчислена як різниця між сумою вартості слюсарних робіт, матеріалів та складових на заміну (9 424, 80 + 7 260, 28+ 42 516, 00 = 59 201, 08) та сумою ПДВ (59 201, 08 - 11 840, 22 =47 360, 86). 18.10.2019 року позивачем по справі було перераховано на банківський рахунок [PERSON] страхове відшкодування за вказаною дорожньо-транспортною пригодою у сумі 47 360,86 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №30114 від 18.10.2019 року (а.с.53). При оцінці вказаних вище фактичних обставин суд виходить із наступного. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст.1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою та вини в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі №6-305цс15). Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звернув увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). Суд звертає увагу, що постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2019 року та 26.09.2019 року було встановлено в діях відповідача наявність складів адміністративних правопорушень за ст.ст.122-4, 124, а також ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вина відповідача у скоєному є доведеною в установленому законом порядку, що не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду справи. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У справі встановлено та не заперечувалось відповідачем, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 69 302 грн. 75 коп. (21 941, 89 + 47 360,86 = 69 302, 75) згідно із заявами потерпілих на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим особам, а тому позивач набув права регресної вимоги до відповідача. Що ж стосується думок та тверджень сторони відповідача, що оскільки відповідач не був запрошений для огляду пошкоджених транспортних засобів, а також зважаючи на відсутність в матеріалах одного із звітів фотографій пошкодженого автомобіля та протоколу його огляду, а по іншому звіту оцінювач допустився помилок при розрахунку шкоди, а тому достовірність звітів викликає сумніви, слід зазначити наступне. При оцінці майнової шкоди, заподіяної транспортним засобам «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , та «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , оцінювачі [PERSON] та [PERSON] керувалися, серед іншого, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159). Положенням п.5.2. вказаної методики визначено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Відтак, заінтересовані особи викликаються у разі потреби, їх присутність не є обов`язковою. Присутність відповідача при даних оглядах не була обов`язковою, не вплинула б на хід огляду. Посилання відповідача на те, що його присутність забезпечила б те, що сума, яка з нього стягується, не була б завищена, суд не бере до уваги, так як відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що визначена сума у страхових актах у розмірі 21 941, 89 грн. та 47 360,86 грн., які фактично відшкодовано потерпілим від правопорушення, є завищеними. Крім цього, у пп. с) п.4.4. вказаної методики визначено, що у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Відтак, окремий протокол технічного огляду чи графічна розгортка побудови пошкодженого автомобіля - додаткові до звіту документи, які оцінювач складає за необхідності на свій розсуд, але не у кожному випадку. Позивач по справі також надав фотографічні зображення транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , від 16.08.2019 року (а.с.97-98), з яких вбачається, що наявні пошкодження вітрового скла, двері з правого боку, бічної рами з правого боку, які правильно встановив оцінювач у відповідному звіті та наявність яких заперечував відповідач у ході судового розгляду. Відповідно до Порядку видачі довідки про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого Наказом МВС України від 04.07.2011 №389 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 липня 2011 року за №927/19665 довідка про дорожньо-транспортну пригоду - це документ затвердженої цим наказом форми, який містить відповідну інформацію про оформлену за участю працівників Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС дорожньо-транспортну пригоду та її учасників. Відтак, юридичне значення такої довідки зводиться до додаткового підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди та її учасників. Порядок не містить вимог щодо правил визначення пошкоджень особою, яка складає таку довідку, вимог щодо кваліфікації особи на визначення пошкоджень, відповідальності за внесення неповної інформації до такої довідки тощо. Відтак, зі змісту вказаної довідки не можливо встановити достовірно кількість та характер пошкоджень транспортних засобів. Щодо наявних, на думку відповідача, помилок при розрахунку завданої шкоди автомобілю «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , то суд звертає увагу на наступне. Положеннями ч.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У ч.2 цієї ж статті встановлено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року по справі № 753/21303/16-ц зазначає, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Така ж правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №337/5881/14-ц, від 15 березня 2018 року у справі № 564/2464/14-ц, від 4 квітня 2018 року у справі № 758/8578/15-ц, від 18 квітня 2018 року у справі № 361/3094/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 444/577/16-ц, від 31 жовтня 2018 р, справа № 343/2372/15-ц, від 12 грудня 2018 р, справа № 466/7010/16, від 18 грудня 2018 р, справа № 524/561/16-ц. По даній справі страхова компанія відшкодувала не ринкову вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а саме різницю між ринковою вартістю до та після пригоди. Таким чином, автомобіль не визнавався фізично знищеним, про відсутність доказів на що вказував відповідач по справі. Відповідачем не надано суду жодних доказів, не заявлено будь-яких клопотань щодо іншої ринкової вартості автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] до чи після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1,2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Згідно із ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відтак, відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог позивача, не надано доказів про відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 13.08.2019 року, а тому є всі достатні підстави для задоволення позову. Окрім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн., понесений позивачем згідно платіжного доручення №92 від 23.01.2020 року (а.с.7). На підставі викладеного та

Outcome: approved