Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 06.05.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним та [PERSON] 15.05.2008 року було укладено кредитний договір №014/08-112/78887 про надання кредиту за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» у розмірі 27000 дол. США, із відсотковою ставкою 14,00% річних строком на 120 місяців з 15.05.2008 року по 16.05.2018 року. За даним договором [PERSON] (позичальник) зобов'язався належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також здійснювати його погашення та відсотків за користування - у валюті, що відповідає валюті кредиту щомісячно до 16 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. В забезпечення виконання зобов'язання Позичальника [PERSON] перед банком за вказаним кредитним договором між Позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 15.05.2008 року, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за №1070. Згідно умов даного договору, відповідач надав в іпотеку Позивачу нерухоме майно, а саме, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 105,3 кв. м., житловою площею 58,3 кв. м., який належить [PERSON] на підставі Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2008 року, право власності на який зареєстровано Березанською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 04.03.2008 року. Заставну вартість предмета іпотеки згідно п.2.1. іпотечного договору сторони визначили у сумі 40058 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 15.05.2008 року становить 202 289 грн. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] договірних зобов'язань за укладеним з позивачем кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості, і рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2011 року позовні вимоги позивача були задоволені. Оскільки позичальник [PERSON] свої договірні зобов'язання продовжує не виконувати, станом на 17.04.2014 року його загальна заборгованість перед банком за кредитним договором №014/08-112/78887 від 15.05.2008 року становить 130 141 доларів США, 79 центів, що еквівалентно до курсу НБУ (станом на 17.04.2014 р. 1 483 110,16 грн.), яка складається з наступних сум: - заборгованості по кредиту у розмірі 26 107,94 дол. США, що еквівалентно 297 528,96 грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 13 153,54 дол. США, що еквівалентно 149 899,19 грн.; - заборгованості з оплати сум пені за прострочення оплати кредиту та відсотків у розмірі 90 880,31 дол. США, що еквівалентно 1 035 682,01 грн. Посилаючись на наведені обставини, умови укладених договорів та положення чинного законодавства, просить суд: - звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 105,3 кв. м., житловою площею 58,3 кв. м., який належить [PERSON] на підставі Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2008 року, право власності на який зареєстровано Березанською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 04.03.2008 року, за іпотечним договором від 15 травня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №1070 для погашення загальної заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором №014/08-112/78887 від 15.05.2008 року станом на 17.04.2014 року у сумі 130 141 (сто тридцять тисяч сто сорок один) доларів США, 79 центів, що еквівалентно до курсу НБУ (станом на 17.04.2014 р. 1 483 110 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі сто десять) гривень, 16 коп.), шляхом продажу на прилюдних торгах, в порядку виконавчого провадження, передбаченого діючим законодавством України; - покласти на [PERSON] заходи щодо збереження предмета іпотеки на період до його реалізації; - початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не з'явився. У надісланій до суду факсимільним зв'язком заяві ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.193) позивач зазначив, що просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, неодноразово повідомлялися про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України (а.с.91, 104, 110, 112, 129, 130, 139, 157, 158, 159, 176, 177, 195, 196). В судове засідання 03.03.2015 року відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, повторно не з'явилися (а.с.68). За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються нормами зобов'язального права. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 15.05.2008 року було укладено кредитний договір №014/08-112/78887 про надання кредиту за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості» (а.с.8-12), згідно якого банком надано [PERSON] (позичальнику за договором) кредит у розмірі 27000 дол. США (п.п.1.1.1. Договору), із відсотковою ставкою 14,00% (п.п.1.2.1. Договору) річних строком на 120 місяців з 15.05.2008 року по 16.05.2018 року (п.п.1.1.6. - п.п.1.1.7 Договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за даним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 15.05.2008 року було укладено договір іпотеки (а.с.14-15), зареєстрований в реєстрі за №1070. Предметом іпотеки, визначеним в п.п.1.1. договору іпотеки, є житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 105,3 кв. м., житловою площею 58,3 кв. м., який належить [PERSON] на підставі Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2008 року, право власності на який зареєстровано Березанською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 04.03.2008 року. Позичальник [PERSON] свої зобов'язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 17.04.2014 року його загальна заборгованість перед банком за кредитним договором №014/08-112/78887 від 15.05.2008 року становить 130 141 доларів США, 79 центів, що еквівалентно до курсу НБУ (станом на 17.04.2014 р. 1 483 110,16 грн.), яка складається з наступних сум: - заборгованості по кредиту у розмірі 26 107,94 дол. США, що еквівалентно 297 528,96 грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 13 153,54 дол. США, що еквівалентно 149 899,19 грн.; - заборгованості з оплати сум пені за прострочення оплати кредиту та відсотків у розмірі 90 880,31 дол. США, що еквівалентно 1 035 682,01 грн. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються копією кредитного договору №№014/08-112/78887 від 15.05.2008 року, укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с.8-12), копією договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за №1070, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с.14-15), копією Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 14.07.2010 року (а.с.16), копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2008 р. (а.с.17), де власником предмета спору вказано відповідача, копією Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2011 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача 248702,65 грн. заборгованості за кредитним договором №014/08-112/78887 від 15.05.2008 року (а.с.35-36), Випискою по особовому рахунку №2203365721 [PERSON] (а.с.37-71) та розрахунком заборгованості позивача [PERSON] (а.с.72-75). Як вбачається з дослідженої судом копії вимоги №177 від 13.05.2011 року про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.19) відповідач повідомлявся позивачем про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, та про необхідність погашення даної заборгованості. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову суд керується наступними положеннями закону. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Разом з тим, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону. Таким чином, на думку суду, позивач набув право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1. ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання iпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог iпотекодержателя. Виходячи з обставин викладених вище, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог, в частині покладення на [PERSON] заходів щодо збереження предмета іпотеки на період до його реалізації, слід відмовити, оскільки покладення такого обов'язку на відповідача не передбачено чинними нормативними актами України, в зв'язку з чим, задоволення цієї вимоги буде суперечити положенням ст.19 Конституції України, згідно яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial