Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про передачу предмета застави в заклад посилаючись на те, що 02.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем по справі було укладено договір кредиту №CV10AE00000111, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит на купівлю автомобіля в розмірі 8890,12 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна від 02.11.2007 року, відповідно до якого відповідач передав в заставу банку автомобіль марки «RENAULT», модель KANGOO, 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав. 03.03.2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення, яким звернув стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «RENAULT», модель KANGOO, 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк». В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передає, тому позивач просив вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк», належний йому на праві власності автомобіль марки «RENAULT», модель KANGOO, 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) зазначеного автомобіля та стягнути з відповідача на його користь 243,60 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, представив суду лист, в якому просить справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] 23.04.2015 року та 25.05.2015 року повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі вище вказаних обставин, підтверджених відповідними документами і ухвалити за згодою позивача заочне рішення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 02.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем по справі було укладено договір кредиту №CV10AE00000111, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит на купівлю автомобіля в розмірі 8890,12 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна від 02.11.2007 року, відповідно до якого відповідач передав в заставу банку автомобіль марки «RENAULT», модель KANGOO, 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 03.03.2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення, яким звернув стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «RENAULT», модель KANGOO, 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк». В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч.6 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до п.15.7.2 у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за договором застави заставодержатель - банк має право звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Оскільки відповідач умови кредитного договору та договору застави належним чином не виконував, суд вважає. що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved