Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 25184,80 грн., а також 1600,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.12.2015 р. о 18:05 год. на вул. Кірова в м. Кіровограді, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ГАЗ 33021», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіль потерпілого. На момент ДТП цивільно-правова відповідальності перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ГАЗ 33021», номерний знак [NUMBER] була застрахована позивачем, поліс № АЕ/4680712 від 27.07.2015 р. Постановою суду від 28.12.2015 року відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 21.12.2015 року до позивача звернулася потерпіла з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 03.03.2016 року позивачем складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 25184,80 грн. В зв'язка уз тим, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп'яніння, до позивача перейшло право вимоги суми страхового відшкодування, сплаченого за пошкоджений транспортний засіб потерпілої сторони. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Проте, поштова кореспонденція, надіслана на адресу реєстрації її місця проживання повернута на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання», що у відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України є належним повідомленням. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 08.12.2015 року о 18:05 год. [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», державний номерний знак [NUMBER] в м. Кіровограді по вул. Кірова, не дотримався безпечного інтервалу для руху та допустив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП (а.с. 5) Цивільно-правова відповідальність водія ГАЗ 33021, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/4680712 від 27.07.2015 року (а.с. 4). 09.12.2015 року до позивача звернулася власник автомобіля Мазда СХ-7, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] з заявою про виплату матеріального збитку (а.с. 8 на звороті). 03.03.2016 року ПрАТ «СК «Провдна» складено страховий акт 1 № 2300094533, згідно якого сума страхового відшкодування становить 25184,80 грн. (а.с. 12). 04.03.2016 року позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 25184,80 грн., про що свідчить відомість № ВПТ - 001127 від 03.03.2016 року (а.с. 15). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. У відповідності до ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.1.1 (а) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Як було встановлено в судовому засіданні відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп'яніння. За вказаного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 1600,00 грн. судового збору. На підставі та

Outcome: approved