Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач був зареєстрований для проживання за даною адресою як чоловік дочки ([PERSON], в 2005р., проживав у квартирі разом з нею, а з вересня 2012р в квартирі не проживає, припинивши сімейні стосунки з дружиною, забрав свої речі і пішов з квартири, більше до неї не повертався, його речей у квартирі нема, не приймає участь у витратах на утримання житла і на сплату комунальних послуг, квартиру залишив добровільно, не виявляв наміру в неї повернутись для проживання. Представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила, що її колишній чоловік (відповідач) був зареєстрований в квартирі і проживав у якості члена сім,ї - як її чоловік, але з вересня 2012р. сімейні стосунки були припинені, відповідач не проживає в квартирі, його речей в квартирі нема, і де він проживає на даний час їй невідомо, участі в утриманні житла не приймає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача у пресі згідно ч.9 ст.74 ЦПК. Ніяких заяв від відповідача не надійшло. Суд ухвалив розглянути справу заочно, у відсутності відповідача, згідно ст.169,224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Квартира за адресою [ADDRESS] згідно ордеру на заселення від 30.01.1982р. - була надана [PERSON] на сім,ю з 4-х осіб, яка складалась з дружини і двох дітей, в тому числі сина [PERSON]. Рішенням №452 від 18.12.2001р. наймачем даного жилого приміщення ([ADDRESS]) за раніше укладеним договором найму визначено [PERSON] замість померлого [PERSON] Згідно довідки ЖЕК-5 в квартирі проживають і зареєстровані, зокрема позивач, його дочка (представник позивача [PERSON]), її діти, а також чоловік [PERSON], зареєстрований з 2005року як чоловік дочки наймача. Відповідач проживав у квартирі до 2012року, в жовтні 2012р. він вибув з квартири, забрав речі і виїхав, припинивши сімейні сосунки, і після розлучення до квартири не приходив жодного разу. Квартиру залишив добровільно, ніхто його не виганяв, і не вчиняв будь - яких дій по вселенню в квартиру. Дані факти підтверджені показаннями представника позивача [PERSON], актами обстеження житлових умов від 8.06.2015р. та від 23.02.2016р. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду від 24.10.2012р. - розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON], з рішення видно, що сімейні стосунки між подружжям припинено. Таким чином, суд встановив такі факти: Позивач є наймачем квартири за договором безстрокового найму; відповідач був зареєстрований на постійне місце проживання у даному жилому приміщенні як член сім,ї позивача - чоловік його дочки (зять); фактично відповідач в даній квартирі не проживає і не користується даною квартирою як своїм житлом тривалий час, з осені 2012року, у зв'язку з припиненням сімейних стосунків з дружиною і розлученням; відповідач добровільно залишив жиле приміщення і відсутній у ньому значно більше шести місяців; не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача чи інших осіб щодо проживання відповідача в даній квартирі протягом всього зазначеного часу. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином, відповідач, як колишній член сім,ї наймача жилого приміщення і такий, що залишив дане жиле приміщення і не проживає в ньому більше шести місяців, передбачених статтею 71 ЖК України (протягом якого за ним зберігалось таке право), без поважних причин (з 2012року), має бути визнаний таким, що втратив право проживання в даному жилому приміщенні, з підстав, передбачених ст.72 ЖК України. Посилання позивача у позові на ст.405 ЦК України є помилковими, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, позивач не є власником даного жилого приміщення. Задовольняючи позов, суд правильно визначає виниклі правовідносини і застосовує відповідні норми закону, не виходячи за межі позовних вимог по їх суті.. Підстав для збереження за відповідачем прав на дане жиле приміщення, судом не встановлено. Позов підлягає задоволенню. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, зокрема на виклик відповідача, згідно ст.88 ЦПК України. Вартість таких витрат становить 420грн. (оголошення в газеті), згідно наданої квитанції витрати понесені представником позивача в інтересах позивача, тому дані витрати слід стягнути на користь вказаної особи.

Outcome: approved