Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14.09.2015 року відповідачка отримала у позивача кредит у розмірі 12990, 50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, строком на 24 місяці, з 14.09.2015 року по 30.09.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць (18,00% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за договором у розмірі 18072, 21 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона погасила тіло кредиту за кредитним договором, але суму відсотків вона не мала можливості погасити через скрутне матеріальне становище, тому було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, але з сумою, вказаною у розрахунку заборгованості вона не згодна. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», з однієї сторони, та відповідачкою [PERSON], з другої сторони, була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідачка отримала кредит у розмірі 12990, 50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, строком на 24 місяці, з 14.09.2015 року по 30.09.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць (18,00% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 650,04 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Згідно п. 2.2 Генеральної угоди, відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день по зобов'язанням строк виконання яких настав, Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав на 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1708,77 грн. Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Згідно із п. 1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у Банку рахунків Клієнта в рахунок погашення кредитної заборгованості Клієнта та третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед Банком. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов'язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість, яка станом на 08.06.2016 року становить 18072, 21 грн., з яких: - 12444,42 грн. - заборгованість за кредитом; - 1430,17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2488,85 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1708,77 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка умови укладеної Генеральної угоди не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 18072, 21 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved