Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2017 року, від якого спільних дітей не мають; -з листопада 2018 року їх спільне проживання припинено; -вона вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними виникли розбіжності в розумінні основоположних цінностей, які є опорою інституту шлюбу та сім`ї; -вона переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, оскільки вона вже більше року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і має на меті зареєструвати з ним шлюб офіційно; -вони з відповідачем не підтримують жодних стосунків, їх шлюб носить чисто формальний характер, спільних дітей у них немає, тому вона просить не надавати їм строк на примирення, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 29 квітня 2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними виникли розбіжності в розумінні основоположних цінностей, які є опорою інституту шлюбу та сім`ї. Крім того, у своєму позові позивач посилається на те, що: -з листопада 2018 року вони з відповідачем проживають окремо; -вона переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, оскільки вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і має на меті зареєструвати з ним шлюб офіційно; -вони з відповідачем не підтримують жодних стосунків, їх шлюб носить чисто формальний характер, спільних дітей у них немає. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачем спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони тривалий час /з листопада 2018 року/ проживають окремо, позивач на примирення категорично не згідна, оскільки близько півтора року вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved