Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернув до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2007 року в розмірі 19229 грн. 28 коп. та судові витрати. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг , у зв»язку з чим підписав заяву б/н від 12.03.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг . Своєю заявою відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанк, які йому були надані для ознайомлення в письмовій формі. Свій обов»язок згідно договору банк виконав в повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобов»язання за кредит мни виконує не належним чином і станом на 23.05.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 19229 грн. 28 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16292 грн. 05 коп.; нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2856 грн. 56 коп.; нарахованої пені в розмірі 5978 грн. 36 коп.; нарахованих штрафів в розмірі 850 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована складова) , 891 грн. 56 коп. (процентна складова). Зазначив, що 8139 грн. 56 коп. було внесено на погашення заборгованості. Вказав на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань за кредит мни договором та не погашає заборгованості . З урахуванням викладеного , просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові . Відповідач [PERSON]Б, в судовому засіданні заперечив проти позову , вказуючи на те, що на час укладення кредитного договору з банком , позивачем не було вжито належних заходів для убезпечення користування кредитним картками . Вказав, що невідомі особи з його картки здійснили переказ кошті . Як тільки йому стало відомо про виконання невідомими зловмисниками неналежних переказів з його картки, він одразу про це повідомив у позивача та правоохоронні органи. Щодо затримки з повідомленням про неналежні перекази , то дана затримка сталася внаслідок обставин, за які він (відповідач) не несе відповідальності, а саме внаслідок перевипуску його сім-картки оператором мобільного зв»язку «Київстар» за заявою не ідентифікованої оператором особи. Про всі ці обставини він повідомляв як банк, так і правоохоронні органи. Вважає, що викрадення коштів зловмисниками з його картки відбулося внаслідок того, що банк не встановив достатніх заходів безпеки під час здійснення операцій за допомогою безконтактного платіжного інтерфейсу ,ю в результаті чого зловмисниками було розроблено та використано схему здійснення неналежних переказів, про які він , як власник картки , своєчасно повідомлення не отримував . Для цього невстановлена особа звернулася до відділення мобільного оператора «Київстар» у м. Кременчуці для пере випуску нібито втраченої сім-карти номера (067) 873-13-40. Картку було пере випущено і внаслідок цього він на деякий час втратив можливість користуватися мобільним зв»язком та отримувати повідомлення від банку про неналежні перекази . Таким чином, зловмисники скористалися недоглядом банку , який полягав в недостатності застосування заходів безпеки під час здійснення операцій за допомогою безконтактного платіжного інтерфейсу. Зокрема, в разі ідентифікації клієнта включно за допомогою динамічних паролів, які надсилаються до мобільного телефону, будь-яка особа, отримавши у оператора пере випущену сім-карту без пред»явлення паспорту тощо, має можливість безперешкодно здійснити ти грошові перекази аж до повного вичерпання коштів з рахунку , в тому числі і кредитного ліміту . Окрім того, звернув увагу на те, що кредитний ліміт, встановлений на картці, не є власністю власника картки допоки він не використовується. Відповідно, проценти нараховуються банком виключно на використану частку кредитного ліміту . Невикористаний належною особою залишок кредитного ліміту є власністю банку, а відтак банк несе повну відповідальність за збереження цих коштів, як їх власник . З урахуванням викладеного, просив відмовити позивачу в задоволені позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Встановлено, що 12.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишок у заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . В свою чергу , відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених в договорі. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. З матеріалів справи вбачається , що позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Встановлено, що 27.07.2015 року з картки відповідача № 5168755510502145 були проведені три грошових перекази для поповнення мобільного телефону № 067-873-13-40 на суму 1001 грн. та один переказ на 356 грн. та два грошові перекази для поповнення мобільного телефону № 096-556-11-64 на суму 3003 грн. Окрім того, 30.06.2015 року з картки відповідача № 5168755510502145 був проведено два грошові перекази на суму 26 грн. та 401 грн. При цьому, судом встановлено , що Крюківським ВМ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12015170110001019, відомості про яке внесено до ЄРДР 31.07.2015 року за заявою [PERSON] з правовою кваліфікацією за ст. 185 ч. 1 КК України. Відповідно до витягу з кримінального провадження № 12015170110001019, 30.07.2015 року о 13 год. 00 хв. біля входу до центрального офісу «Київстар» [PERSON] виявив зникнення коштів з його кредитної картки «ПриватБанк» 51687555510502145 у розмірі 10000 грн. ( т.1 а.с.69) . У судовому засіданні встановлено, що не заперечував представника позивача, [PERSON] повідомив 30.07.2015 року про даний факт за допомогою дзвінка на гарячу лінію ПАТ №Б «ПриватБанк» - 3700. 02.09.2015 року відповідач [PERSON] письмово повідомляв ПАТ КБ «ПриватБанк» про факт несанкціонованого зняття коштів з його кредитної картки . З повідомлення з ПрАТ «Київстар» , наданого на запит суду , вбачається, що 27.07.2015 року о 10 год. 33 хв. на підставі звернення особи в Центр обслуговування абонентів ПрАТ «Київстар» за адресою м. Кременчук вул. Соборна буд. 40/2 SIM-карту з телефонним номером +38067-873-13-40 було замінено на нову SIM-карту з таким же номером +38067-873-13-40 . Причина заміни SIM-карти у зв»язку з втратою ( не гарантійна заміна ) . Станом на 10 год. 33 хв. 27.07.2015 року телекомунікаційні послуги по телефонному номеру +38067-873-13-40 надавались знеособлено на умовах послуги передплаченого зв»язку ПрАТ «Київстар». Окрім того, в листі ПрАТ «Київстар» вказано на те, що заміна SIM-карти для абонентів передплаченого зв»язку не потребує пред»явлення заявником документу , що посвідчує особу. Ідентифікація абонента здійснюється працівником Центру обслуговування абонентів за унікальною інформацією, яка надає особа-заявник по абонентському номеру ( т.1 а.с.240). Відповідно до\~статті 1073 ЦК України\~у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із пунктом 37.2\~статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого\~постановою Правління НБУ № 223 від 30 квітня 2010 року, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції,\~якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя,\~крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]Б, невідкладно, після виявлення незаконного зняття кредитних коштів повідомив про це до правоохоронних органів та на гарячу лінію банку. У постанові Верховного Суду України №6-71цс15 від 13 травня 2015 року, на яку правомірно послався суд першої інстанції, сформульований правовий висновок, згідно якого сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.\~\~ За змістом наведеної правої позиції з урахуванням фактичних обставин у справі, переглянутій Верховним Судом України, при розгляді справ такої категорії (щодо несанкціонованого списання коштів з рахунку клієнта) суд має встановити обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження позову. спростування доводів відповідача та встановлених судом обставин, зокрема, щодо того, що відповідач, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, аканту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати операції. При цьому, суд не приймає доводи позивача про те,що кошти з кредитного рахунку відповідача знімались не тільки за номером мобільного телефону +38067-873-13-40 , про заміну якого невідомими особами заявив [PERSON], а і за допомогою мобільного номеру +38096-556-11-64, про який відповідач не заявляв, оскільки у судовому засіданні не доведено належність останнього номеру відповідачу, а він сам даний факт заперечує. Отже, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив права відповідача. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити\~

Outcome: dismissed