Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на втрату почуттів, непорозуміння, неприйнятну для нього поведінку відповідачки і її ставлення до сімейних цінностей, послався на те, що фактично припинили сімейні стосунки з жовтня 2015року. Позивач пояснив, що сімейні стосунки припинялись з ініціативи відповідачки в 2014-2015 роках, коли вона їхала від нього, потім поверталась, в жовтні 2015 року відповідачка влаштувала чергову сварку на ґрунті ревнощів після чого з дітьми пішла від нього, переїхала жити в с. Погреби до її батьків, з тих пір сімейні стосунки не поновлювались, на даний час припинені остаточно, відповідачка сама собі вирішує, де їй жити, живе окремо від нього, в селі Погреби і останнім часом у місті Києві; Позов подано до суду 13.12.2016р. Відповідачка в письмових запереченнях проти позову послалась на те, що на її думку відсутні підстави для розірвання шлюбу, що сімейні стосунки не припинені остаточно, продовжують існувати, що розлад у сім'ї тимчасовий, що вона хоче зберегти сім'ю, яка на протязі багатьох років була дружня і міцна. Вважала можливим зберегти сім'ю, просила надати строк для примирення. Ухвалою суду від 5.04.2016р. за клопотанням відповідачки сторонам був наданий строк для примирення чотири місяці. В судовому засіданні 28.09.2017р. відповідачка, заперечуючи проти позову і обґрунтовуючи клопотання про надання додатково строку для примирення, суду пояснила, що сімейні стосунки не припинені, стверджувала, що сторони продовжують проживати одною сім'єю; посилалась на те, що вона бажає зберегти сім'ю, в якій є двоє неповнолітніх дітей, і що у сім'ї є тимчасові розлади. Відповідачка пояснювала суду, що дійсно з 2015 року вона перевела дітей у школу і дитячий заклад у селі Погреби, оскільки працювала у Погребах, і що діти з 2015 року проживають постійно в селі Погреби з нею і її батьками. Більшу частину часу вона жила і живе в Погребах у будинку батьків, другу половину 2016 року вона жила разом з позивачем у м. Бровари, а з початку 2017 року стала жити в орендованій нею у місті Києві квартирі, що пов'язано з роботою і близькістю до роботи, а діти продовжують жити у селі Погреби з її батьками, там відвідують ясла-садок і школу; але при цьому вона також продовжувала жити в м. Бровари разом з позивачем, тобто жила і живе за трьома адресами: в Погребах, де знаходиться її місце роботи - кафе, в Києві - в орендованій нею квартирі, коли є гості; як на підтвердження наявності сімейних і подружніх стосунків послалась на те, що в квітні-травні 2016року вони разом з позивачем і дітьми їздили відпочивати в Закарпаття, і що коли вона хворіла в 2017 році (алергія у важкій формі) - то позивач її відвідував у лікарні, допомагав з лікуванням, що для неї означає наявність сімейних стосунків. З приводу того, які заходи вона вживала для примирення у наданий їй для цього строк, відповідачка пояснила, що намагалась розмовляти з позивачем на протязі літа, але він не бажає чути, запрошувала у кафе на каву, приходила до позивача, але він не впускав її; вважає, що часу для примирення було надано мало; вважає, що літом поновили сімейні стосунки, оскільки разом купляли речі для дітей в червні 2017 року і у лікарні він допоміг їй грошима на ліки. Пояснила, що подружні стосунки припинені з квітня 2017р. За клопотанням відповідачки строк для примирення був ухвалою суду від 28.09.2017р. продовжений ще на півтора місяці. Після закінчення строку для примирення і по відновлення провадження у справі відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про невизнання позову і про подальший розгляд справи у її відсутності. В заяві послалась на те, що вважає можливим зберегти сім'ю, не бажає розривати шлюб, вважає це недоцільним, і не надає такої згоди, що для неї в пріоритеті є збереження шлюбу і сім'ї, і що у суду відсутні підстави для розірвання шлюбу, що розлад в сім'ї є тимчасовим, і викликаний випадковими причинами, що позивач не має серйозних доказів для підтвердження його бажання розірвати шлюб, послалась на обов'язок суду вживати заходи для збереження сім,ї. Позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, і спростовуючи пояснення і аргументи відповідачки, пояснив суду, що сімейні стосунки припинені з жовтня 2015 року, коли відповідачка стала постійно проживати окремо і забрала від нього дітей, у всіх питаннях визначалась одноособово, тоді ж сторони припинили всі стосунки, в тому числі і подружні. Причиною припинення сімейних стосунків і небажання їх поновлювати позивач назвав поведінку відповідачки і її ставлення до сімейних цінностей, зокрема, послався на те, що в часи спільного проживання відповідачка багато часу проводила на роботі або під приводом роботи постійно була відсутньою вдома, поверталась пізно і напідпитку, любила гулянки, не приділяла увагу дітям, потім почала сама собі жити окремо, у подальшому зникли почуття і взаєморозуміння; він вимушений був часто виїжджати у відрядження з метою уникнути конфліктів. На даний час він впевнений у тому, що поновити сімейні стосунки неможливо через абсолютно різні погляди на життя і на сім'ю, на норми поведінки і сімейні цінності, в чому він остаточно переконався, коли в 2016 році він запропонував відповідачці разом відвезти дітей на відпочинок в Закарпаття, і під час вказаного відпочинку постійно виникали з різних приводів конфлікти і суперечки, що стосувались відпочинку, виховання дітей та різних побутових питань, сторони не вели себе як подружжя і не поновлювали подружні близькі стосунки, а знаходились разом лише як батьки спільних дітей, тоді ж він переконався, що поведінка відповідачки є для нього неприйнятною і такою, що унеможливлює подальше проживання з відповідачкою і поновлення з нею сімейних та подружніх стосунків. Протягом наданого судом строку для примирення відповідачка в дійсності не вживала ніяких дій до примирення, звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, про поділ майна, при зустрічах конфліктувала, і він має переконання, що в дійсності відповідачка не бажає зберегти сім'ю, а просто не бажає розривати шлюб. Позивач пояснив, що він дійсно відвідував відповідачку у лікарні, але робив це, виходячи з людяності і з того, що відповідачка є матір'ю його дітей, але при цьому не поновлювались сімейні стосунки, які були припиненні раніше остаточно, спільне ведення господарства припинилось в 2014-2015 роках, гроші сторони мали нарізно з 2014 року, близькі подружні стосунки сторони припинили приблизно з 2014-2015року. На даний час позивач - з кінця 2015року - зустрів іншу жінку, з якою має близькі стосунки і має намір створити сім'ю, яка розділяє його життєві і сімейні цінності, і стала для нього близькою людиною. Згідно свідоцтва про шлюб- сторони зареєстрували шлюб 26.03.2004р. Згідно свідоцтвам про народження, сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO]., і дочку [PERSON], [INFO] Згідно відомостям Погребської сільської ради відповідачка була зареєстрована в [ADDRESS], до 27.07.2006р., постійно проживає за місцем попередньої реєстрації. Згідно даним паспорту відповідачка зареєстрована на постійне місце проживання в [ADDRESS], з 21.11.2009р. Згідно даним паспорту позивача- він зареєстрований на постійне місце проживання в [ADDRESS], з 14.11.2006р. Згідно довідки КДНЗ (ясла-садок) «Лісова пісня», - [PERSON], 2011р.н., з 28.08.2014р. відвідує ясла -садок Погребської сільської ради по теперішній час. Згідно довідки Погребської ЗОШ- [PERSON], 2010р.н., навчається в Погребській ЗОШ. В позовній заяві про стягнення аліментів, яку подала відповідачка до суду в січні 2017 року, вона зазначала, що проживає з дітьми у с. Погреби, батько дітей [PERSON] протягом останнього року не надає допомогу, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, дітей вона утримує самостійно. Адресою її фактичного проживання зазначала адресу в с. Погреби. Згідно акту обстеження житлових умов від 14.04.2017р.-за свідченням сусідів - [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з жовтня 2015року. Відповідачкою подано медичну довідку про її лікування у вересні 2017 року, діагноз алергія, та медичну довідку від 13.11.2017р. про амбулаторне лікування в Погребській амбулаторії, діагноз НЦО по гіпертонічному типу. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 5 ст.191, п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення не більше шести місяців. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засідання конкретних обставинах, суд дійшов висновку, що сімейні стосунки сторін дійсно припинились давно і на даний час остаточно; позивач категоричний у своєму намірі розірвати шлюб, і таке рішення позивача не є спонтанним, необдуманим, поспішним. Сторонам двічі надавався строк для примирення, в цілому, враховуючи тривалість знаходження справи в провадженні суду - сторони мали достатньо часу, більше шести місяців, для їхнього примирення і вжиття відповідних заходів. За даний час примирення не відбулось, сімейні і подружні стосунки сторони не поновили, безнадійно віддалились один від одного, і даний час показав, що сімейні стосунки поновити неможливо, вони припинені остаточно, сім'я сторін розпалась, і подальше збереження шлюбу було б суто формальним. Незгода відповідачки на розірвання шлюбу і невизнання нею позову є її суб'єктивною думкою і небажанням визнавати дійсний стан стосунків сторін, і не дає підстав для відмови у позові чи для продовження (втретє) строку для примирення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що сім,я сторін розпалась остаточно, примирення не можливе, подальше збереження шлюбу суперечить дійсним інтересам подружжя і їх дітей. Тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved