Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.12.2013 о 17 год. 45 хв. по вул. Білгородській в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки: «Тоуоtа Соrollа» номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля марки «Роrshe Сауеnnе», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На момент ДТП автомобіль марки «Роrshe Сауеnnе» був застрахований у позивача. В результаті ДТП автомобіль марки «Роrshe Сауеnnе» отримав пошкодження та вартість його відновлювального ремонту склала 136 837,18 коп. [PERSON], 18.12.2013 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 74 789, 39 грн., та на підставістрахового акту та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту виплатило 48 830, 48 грн., що разом становить 123 619,87 грн. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.12.2013 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки позивачем виплачено потерпілому - [PERSON] 123 619, 87 грн. страхового відшкодування, а ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило в порядку суброгації не всю суму, яка була потрачена на ремонт автомобіля, а лише 100 000 гривень, то не сплачена частина страхового відшкодування, яка перевищу ліміт відповідальності складає 23 619, 87 грн. 22.05.2014 позивач надсилав вимогу відповідачу, для врегулювання спору в досудовому порядку, проте відповіді отримано не було. Тому просив стягнути з відповідача 23 619 гривень, 87 коп. та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 16.12.2013 о 17 год. 45 хв. по вул. Білгородській в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки: «Тоyota Corollaа» номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Роrshe Сауеnnе», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На момент ДТП автомобіль марки «Роrshe Сауеnnе», номерний знак [NUMBER], був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 05622 6 від 12.02.2013. В результаті ДТП автомобіль марки «Роrshe Сауеnnе», номерний знак [NUMBER], отримав пошкодження та вартість його відновлювального ремонту склала 136 837,18 коп., що підтверджується звітом № 05619/КВ. На підставі заяви [PERSON], 18.12.2013 про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО, та страхового акту № UA2013121600026/L02/01 від 10.01.2014 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 74 789, 39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19378 від 13.01.2014 та на підставі страхового акту № UА201312160026/L02/02 від 17.02.2014 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту виплатило 48 830, 48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20584 від 18.02.2014, а загальна сума страхового відшкодування виплачена позивачем [PERSON] становить 123 619,87 грн. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за спричинені збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.12.2013 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тому, позивач, який виплатив страхове відшкодування у розмірі 123 619 гривень 87 коп. має право звертатися із вимогою відшкодувати здійснену страхову виплату до відповідача, що є винним у скоєнні ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група» за полісом АС № 8351053, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з вимогою в порядку суброгації від 19.03.2014 на суму 48830,48 та вимогою в порядку суброгації від 16.12.2013 на суму 74789,39 грн. Загальна сума за обома вимогами становила 123 619, 87 грн. ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило кошти за даними вимогами в розмірі 100 000 грн., хоч відповідно до полісу АС № 8351053 ліміт відповідальності страховика становить п'ятдесят тисяч. Решту суми 23 619, 87 грн. ПрАТ «СК «Українська страхова група» відмовилося виплачувати. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки позивачем виплачено потерпілому - [PERSON] 123 619, 87 грн. страхового відшкодування, які були витрачені на ремонт пошкодженого автомобіля, а ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило в порядку суброгації не всю суму, яка була потрачена на ремонт автомобіля «Роrshe Сауеnnе», номерний знак [NUMBER], а лише 100 000 гривень, то не сплачена частина страхового відшкодування, яка перевищує ліміт відповідальності страховика підлягає стягненню з винної особи - відповідача, в розмірі 23 619, 87 грн. = (123 619, 87 грн. - 100 000, 00 грн). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved