Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська страхова Компанія «Гарант - Авто» в особі Центральної філії до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6384 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, в якій він вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач був сповіщений належним чином, про що в матеріалах справи є належні докази, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався причини неявки не повідомляв. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. 30.04.2009 року між ДП «Коніка Мінолта Україна» та ВАТ «Українська страхова Компанія «Дженералі Гарант» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності, оформлений полісом № 19G-0250244 (а.с.7). Відповідно до договору було застраховано автомобіль марки «Рено Кенгу», реєстраційний номер [NUMBER]. 28.04.2011 року найменування ВАТ «Українська страхова Компанія «Дженералі Гарант» було змінено на ПАТ «Українська страхова Компанія «Гарант - Авто», що підтверджується витягом із статуту ПАТ «УСК «Грант-Авто» (а.с.37), свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.32) та довідками з ЄДРПОУ (а.с. 35,36). 05.04.2010 року на 88-му км. автодороги М-15 «Одеса-Рені» відбулося зіткнення застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль було пошкоджено, що підтверджується довідкою (а.с.6). Дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення відповідачем п.13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2010 року (а.с.4) та довідкою Білгород-Дністровського ВДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області № 3847 (а.с.5-5а). Згідно зі звітом незалежного оцінювача (ФОП [PERSON]) № 263/10 від 16.07.2010 року, матеріальний збиток завдання власнику застрахованого автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП, складає 38 028,81 грн. (а.с.8-15). Фактична вартість ремонту застрахованого автомобіля у результаті його пошкодження склала 31 884,00 грн., що підтверджується рахунками № 03/10, № 04/10 від 08.10.2010 року (а.с.20). Відповідно до п. 7.1.4 Правил страхування страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором. Відповідно до п. 2.2.1 Правил страхування, передбачає, що страховим випадком визнається пошкодження чи знищення предмету транспортного засобу або його частини, внаслідок ДТП. Відповідно до п.п.9.1, 9.26.2 Правил страхування, до страхового відшкодування входять витрати на приведення транспортного засобу в порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу. ПАТ «УСК «Гарант-Авто» оплатило вартість ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 31 884,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 6408 та № 6409 від 03.11.2010 року (а.с.21). Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 25.09.2012 року позивач направив відповідачеві претензію про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка була отримана відповідачем 29.09.2012 року (а.с.24). У відповідь на претензію відповідач надіслав позивачу лист, у якому не заперечував проти існування боргу та повідомив позивача про те, що у момент ДТП його цивільно правова відповідальність була застрахована ВАТ НАСК «Оранта» згідно з полісом № ВС/6018537 (а.с.25). Оскільки відповідно до п.9.2 ч. 1 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 грн. на одного потерпілого, ВАТ НАСК «Оранта» сплачено в порядку регресу на користь позивача 25 500 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та лімітом відповідальності ВАТ НАСК «Оранта», а саме: 31 884 грн. - 25 500 грн. = 6 384 грн. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесений ним і документально підтверджений судовий збір у розмірі 229,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved