Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 318-07П36-К від 25.09.2007 р. у сумі 29807,72 гривень, а також судового збору у розмірі 298,08 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, своєчасно. Відповідач [PERSON] від отримання судової повістки відмовився шляхом не з'явлення до органів пошти для її отримання. Про причини неявки суду відповідачі не повідомили, заперечень по позову не надавали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих документів вбачається, що 25.09.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» ( надалі Позивач) та [PERSON] уклали кредитний договір № 318-07П36-К (надалі Договір) відповідно до умов якого Позивач надає Відповідачу 1 кредит у сумі 40 000 грн. Договір є кредитним договором, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за яким зокрема, банк (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та проценти. Згідно з ч.2 зазначеної норми до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виконання зобов»язань Відповідача 1 за Договором забезпечене порукою: 25.09.2007 року, між Позивачем та [PERSON] (Відповідачем 2) укладено Договір поруки № 318-07П36-П відповідно до умов якого остання поручається перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов»язань за Договором. Відповідач 1, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушує вимоги ст.. 1054 УК України, щодо обов»язку позичальника (Відповідача 1) повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 28.08.2014 р. загальна сума заборгованості Відповідача 1 перед Позивачем становить 29807,72 грн. Станом на 07.10.2014 р. Відповідачі не виконують належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у сумі 29807,72 грн. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст.. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи не інше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved