Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і йому надається позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за які відповідач повинен щомісячно вносити плату за встановленими нормами і тарифами. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з грудня 2003 року по 16.02.2015 року в сумі 6321,35 грн. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила застосувати строк позовної давності, вказували що вона сплачувала заборгованість лише за певний період часу, про що вона зазначала в квитанції про сплату заборгованості. Судом було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на нього відкритий особовий рахунок ПАТ «Херсонська ТЕЦ», яким надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому зобов'язаний щомісячно вносити плату за встановленими нормами і тарифами. Згідно з розрахунком наданим позивачем заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання станом на 16.02.2015 року становить 6321,35 грн., яка утворилась за період з грудня 2003 року по 16.02.2015 рік. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21.07.2005 року, та ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 вищевказаних Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.31 ч.3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Разом з тим, ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З наданих представниками відповідача квитанцій про сплату заборгованості вбачається, що оплата відповідачем проводилися за певні періоди, в розрахункових квитанціях зазначені конкретні періоди, за які вона здійснювала оплату. Так, в березні 15.08.2013 року [PERSON] двічі здійснила оплату заборгованості в розмірі 1901,95 грн., зазначивши в розрахунковій книжці період заборгованості з 01 місяця 2011 року по 12 місяць 2011 рік, та в розмірі 2176,30 грн. з вказівкою про сплату заборгованості за 2013 рік. Також 05.02.2015 року відповідачем було проведені дві проплати: 1831,50 грн. за 2014 рік, та 2176,30 грн. за весь період 2013 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач в серпні 2013 року здійснювала оплату за послуги з централізованого опалення, нарахування яких не відбувалось та у сумі, що перевищує поточну плату, що свідчить про визнання заборгованості відповідачем та погашенням існуючої заборгованості [PERSON] перед позивачем. Тому, суд вважає, що строк позовної давності в контексті норми ст.264 ЦК України, був перерваний та підлягає обрахуванню з серпня 2010 р. Враховуючи, що заборгованість з січня 2011 року станом на 16.02.2015 рік сплачена відповідачем в повному обсязі, що підтверджуються квитанціями про сплату, та не заперечується відповідачем, несплачена заборгованість за період з серпня 2010 року по грудень 2012 рік становить 859,83 грн. Крім того, в силу ст 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Посилання представника позивача на той факт, що відповідач здійснював сплату заборгованості у більшому розмірі ніж нараховано до сплати, чим, вважає, визнав заборгованість за весь період часу з 2003 року, суд вважає неприйнятними, оскільки сплатою заборгованості не в передбачений договором строк та в більшому ніж нараховано до сплати сумі в серпні 2013 року відповідач перервав перебіг позовної давності, загальний строк якої відповідно до ст. 256 ЦК України встановлений в три роки. Тобто строк позовної давності підлягає обрахуванню з серпня 2010 р.

Outcome: approved