Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог є служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про виселення останніх, посилаючись на те, що 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CVHMG103370067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 44 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення - 31.07.2037 року, а відповідачка зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №CVHMG103370067, відповідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №CVHMG103370067 від 01 серпня 2007 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 08.08.2012 року [PERSON] виселено з вищевказаного будинку, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вказує позивач ним було повідомлено відповідачів про виселення, однак вимогу про виселення вони не виконали. На основі викладеного ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд виселити відповідачів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представниця позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд виселити відповідачів із вказаного будинку, задовольнивши позовні вимоги та стягнути з відповідачки судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вказала, що прописалась у вказаному будинку зі згоди банку у 2009 році, зокрема, саме з представником банку, в кого знаходились оригінали документів на спірне житло, вона приходила в ЖРЕП та здійснила реєстрацію себе та дітей вже після укладення іпотечного договору, тобто зробила це з дозволу банку. У неї та дітей іншого житла немає. Належного повідомлення про виселення з спірного житла вони від банку не отримували. Просила суд відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк». Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вказав, що відповідачка [PERSON] 10.06.2014 року звільнилась з місць позбавлення волі. Як вбачається з матеріалів позову, 16.06.2014 року направлено вимогу банку про виселення, однак дану вимогу відповідачі не отримували. Крім цього вказав, що на сьогодні діє мораторій, а тому діти не можуть бути виселені. Представник третьої особи служби в справах дітей - в судовому засіданні просила постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх дітей, у яких немає іншого житла. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CVHMG103370067, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 44 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення - 31.07.2037 року, а відповідачка зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с.11-13). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №CVHMG103370067, відповідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (а.с.14-16). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] було задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №CVHMG103370067 від 01 серпня 2007 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 08.08.2012 року [PERSON] виселено з вищевказаного будинку, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. (а.с.17-20). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно зі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» направив письмову вимогу про добровільне звільнення спірного житлового приміщення, однак не надав докази про отримання всіма мешканцями будинку вказаної вимоги. Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судам законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотеко держателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрації неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на час укладення оспорюваного договору іпотеки [PERSON] була власником будинку, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Нечуя Левицького, 8/2, і мала право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, оскільки згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] та [PERSON] - неповнолітні діти [PERSON] зареєстровані у будинку за адресою: [ADDRESS] після укладення договору іпотеки, що підтверджується довідкою від 19 травня 2014 року. (а.с. 73). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було виселено із спірного будинку рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08 серпня 2012 року (а.с.19-20). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, визнання права власності задоволено та визнано право власності на 1/2 житлового будинку за адресою: житловий будинок літ. А загальною площею -38,10 кв.м., в тому числі житловою площею -20,0 кв.м, вбиральня літ В, сарай літ Б,1/2 огрожі №1, що розташовані в [ADDRESS] за [PERSON] ([INFO] р.н паспорт серія [NUMBER], виданий Верховинським РВ УМВС Івано-Франківської області 16.10.2012 р. Іпн. [NUMBER] Зареєстрований: с. Гринява, Івано-Франківська обл., Верховинський район проживає: [ADDRESS] ), дане рішення набрало законної сили 25 травня 2015 року (а.с. 215-216). Так, відповідачка [PERSON] підписуючи договір іпотеки зазначила, що предмет іпотеки знаходиться у її власності, прав щодо нього у третіх осіб немає. Реєстрація дітей була здійснена після укладання договору іпотеки без згоди іпотеко держателя. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved