Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач приватне підприємство «Зевс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 квітня між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 90000 (дев'яносто тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався повернути кошти у сумі 90000 гривень. 08 квітня 2013 року позивач надав позику відповідачу в сумі 40000 гривень, а 17.01.2014 року ще 50000 гривень. Кошти були видані із каси ПП «Зевс». Згідно пункту 3.1. договору відповідач був зобов'язаний повернути позику до 15 березня 2014 року. Але позивач станом на 15.04.2014 року заборгованість не повернув. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору позики у сумі 90000 грн., та судовий збір у сумі 900 грн.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд із врахуванням думки позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі нижчезазначеного. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається З матеріалів справи, на підставі договору позики від 08.04.2013 року ПП «Зевс» надало [PERSON] позику в сумі 90000 гривень терміном до 15 березня 2014 року. Згідно пункту 2.1 договору позики від 08.04.2013 року позика надається у готівковій формі з каси підприємства, а також позика може надаватися частинами. (а.с. 3). Згідно копії касового ордеру № 94 від 08.04.2013 року ПП «Зевс» надало [PERSON] кошти у сумі 40000 гривень. (а.с. 4). Згідно копії касового ордеру № 12 від 17.01.2014 року ПП «Зевс» надало [PERSON] кошти у сумі 50000 гривень. (а.с.5). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема : припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору позики від 08.04.2013 року, який був укладений між ним та ПП «Зевс», розмір заборгованості у сумі 90000 гривень підтверджений документально та до теперішнього часу позичальником не погашений, у зв'язку з чим зобов'язання за договором не виконані в повному обсязі. На підставі вищезазначеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПП «Зевс» та стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 90000 гривень, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 900 гривень.

Outcome: approved