Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього у користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина та повнолітньої доньки, яка навчається. В обґрунтування позову покликається на ст. 192 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пояснює те, що його матеріальний стан змінився, а загальний розмір аліментних виплат становить 2515 грн., що більше 50% від його доходів у сумі 4173 грн. Зазначив, що у зв`язку з цим може сплачувати аліменти на сина у розмірі 1013,50 грн., що відповідає половині мінімального розміру аліментів на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 р., оскільки обов`язок утримувати дитину мають обоє батьків, а також аліменти на доньку, яка навчається, у розмірі 1073 грн., що становить різницю коштів між 50% його доходів та потенційними аліментами на сина (4173:2-1013,50). Відповідач подала відзив, у якому просить відмовити у позові. В обґрунтування своєї позиції зазначила те, що позивач не несе жодних додаткових витрат на дітей, а основний тягар на їх утримання й виховання покладений на неї саму. Тому вважає, що відсутні підстави для зменшення розмірів аліментів, що були раніше визначені судом. 15.07.2019 р. сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи у його відсутності. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається у вищому навчальному закладі. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2017 р., що набрало законної сили, вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки 2500 грн. аліментів щомісячно на цих дітей з 14.07.2017 р. до повноліття останніх. З досягненням повноліття дочки, тобто [INFO] , аліменти стягуються на неповнолітнього сина у розмірі 1250 грн. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19.02.2018 р. було вирішено стягувати з позивача на користь доньки [PERSON] аліменти на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до 30.06.2021 року - закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Однак постановою Апеляційного суду Львівської області від 24.07.2018 р. рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19.02.2018 р. скасовано в частині стягнення аліментів з позивача у користь дочки та ухвалено нове рішення, згідно з яким вирішено стягувати відповідні аліменти у користь відповідачки на час навчання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1265,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, припинити виплату аліментів у випадку припинення навчання. Врешті рішення суду першої інстанції залишено без змін. На підставі вище вказаних судових рішень з позивача у користь відповідачки стягуються аліменти на неповнолітнього сина у розмірі 1250,00 грн. та повнолітньої доньки, яка навчається, у розмірі 1265,00 грн. 16.08.2018 р. Бережанська районна філія Тернопільського обласного центру зайнятості направила позивача на працевлаштування. 16.08.2018 р. ФОП [PERSON] видав наказ № 6 про прийняття позивача на роботу на посаду електрозварювальника ручного зварювання. Згідно з довідкою ФОП [PERSON] від 18.04.2019 р. № 4, позивачу у січні-березні 2019 р. нараховано заробітну плату у сумі 4183,00 грн. та 4185,00 грн., а в цілому за цей час - 12551,00 грн. Позивач стверджує, що зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 2515 грн., що більше 50% від його щомісячних доходів і це ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідач надала суду довідку про склад сім`ї від 30.01.2019 р., довідку від 28.01.2019 р., довідку від 29.01.2019 р., довідку від 04.02.2019 р., довідку від 28.01.2019 р., з яких видно, що неповнолітній син проживає з нею та навчається у: 1) музичній школі, де щомісячна оплата становить 280 грн. з 2019 р.; 2) мовній школі із щомісячною оплатою 250 грн.; 3) ПП «МАІТ» з грудня 2018 р., де тривалість навчання становить три роки; 4) 3(7)-Б класі Червоноградської гімназії, де вартість порції в їдальні становить 23 грн. Також відповідач надала суду медичні документи, що стосуються стану здоров`я повнолітньої доньки - виписку № 7958, виписку № 6106, виписку № 17595 , відповідно до яких остання: 1) лікувалася на стаціонарі у гастроентерологічному відділені міської студентської лікарні Харкова з 15.11.2018 р. по 23.11.2018 р.; 2) лікувалася на стаціонарі у неврологічному відділенні тієї ж лікарні з 18.09.2017 р. по 28.09.2017 р.; з 28.08.2018 р. по 07.09.2018 р.; 3) потребує корекції зору. Як видно з копії договору № 66/200 від 01.09.2018 р., додаткової угоди від 28.08.2018 р., повнолітня донька сторін навчається та мешкає у зв`язку з цим у місті Харкові, де вартість семестру навчання становить 5630,00 грн. та за проживання в гуртожитку плата складає 520,00 грн. Копії платіжних квитанцій, накладних та чеків за 2018-2019 рр., наданих відповідачкою, вказують на оплату нею комунальних послуг за місцем проживання, оплату за навчання сина [PERSON] , придбання дитячого одягу та речей, здійснення поповнення карткового рахунку доньки [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х річного віку за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, дана норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень дають підстави для висновку про те, що після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів з позивача відбулася зміна його матеріального стану, а загальний розмір аліментів перевищує 50 відсотків його заробітної плати, інших доходів у нього немає. У зв`язку з цим суд вважає переконливими доводи позивача про те, що такі аліментні зобов`язання ставлять його у скрутне матеріальне становище. Заявлений позивачем до стягнення новий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає засадам справедливості й розумності. Аргументи відповідачки суд відхиляє, оскільки вбачаються підстави для зменшення розмірів аліментів, що були раніше визначені судом. Натомість її доводи з приводу того, що позивач не несе жодних додаткових витрат на дітей, не стосуються предмету доказування у цій справі, оскільки сімейне законодавство розрізняє підстави й умови зміни розміру аліментів та вирішення спору батьків щодо участі одного з них у додаткових витратах на дітей. За таких доказів, обставин та міркувань суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved