Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на докази. 19 жовтня 2010 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого, позивач передав у власність відповідачу на розвиток особистого бізнесу гроші на суму 40000,00 грн., а останній зобов»язався повернути позивачу зазначену суму в порядку та в строки, передбачені в договорі, але не пізніше 01 липня 2011 року та за користування грошима зобов»язався сплатити позивачу 24% річних, тобто 6601,64 грн. відсотків, а всього 46601,64 грн. Проте по 20 вересня 2011 року відповідач сплатив позивачу лише 8800 грн., мотивуючи затримку тим, що бізнес не приніс жодної вигоди і пообіцяв повернути залишок боргу - 37801,64 грн. на тих самих умовах. Станом на 20 липня 2013 року борг становить 52206,52 грн. з розрахунку 37801,64+16404,88 - проценти за 22 місяці (37801,64*24/100*660/365=16404,99 грн.). Крім того, обґрунтовуючи прохання необхідністю найшвидше розрахуватися, відповідач 09 квітня 2012 року на тих самих умовах зайняв у позивача 11000 грн. до 30 квітня 2012 року. Заборгованість за даною позикою станом на 20 липня 2013 року становить 14334,36 грн. (11000 грн.+3334,36 грн. - відсотки) з розрахунку (11000*24/100*461/365=3334,36 грн.). Таким чином, станом на 20 липня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 66540,88 грн. (52206,52 грн.+14334,36). Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 66540,88 грн. та судові витрати у сумі 665,41 грн., за надання оголошення в газеті «Слобідський край» у сумі 249 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач позов не визнав,посилаючись на те, що від позивача не отримував гроші в сумі - 11 000,00грн.,посилався на те, що розписку від 09.04.2012 року було ним написано в серпні 2010 року, після того,як позивач просив повертати гроші і домовившись про повернення 11000грн. до 30 квітня 2012 року ним було написано вказану розписку,проте не може пояснити,чому в розписці вказано саме дату-09.04.2012 року,а розписку від 19.10.2010 року ним було написано після написання розписки від 09.04.2012 року,оскільки позивач сказав ,що першу розписку написано»некоректно»,тому було складено розписку датовану 19.10.2010 року. Суд, встановивши факти по справі та відповідні до них правовідносини, находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дійсно, 19 жовтня 2010 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав у відповідачу грошові кошти на суму 40000,00 грн., а останній зобов»язався повернути позивачу зазначену суму в порядку та в строки, передбачені в договорі, але не пізніше 01 липня 2011 року та за користування грошима зобов»язався сплатити позивачу 24% річних, тобто 6601,64 грн. відсотків, а всього 46601,64 грн. (а. с. 3). Проте по 20 вересня 2011 року відповідач сплатив позивачу лише 8800 грн. та пообіцяв повернути залишок боргу - 37801,64 грн. на тих самих умовах. Станом на 20 липня 2013 року борг становив 52206,52 грн. з розрахунку 37801,64+16404,88 - проценти за 22 місяці (37801,64*24/100*660/365=16404,99 грн.). Крім того, 09 квітня 2012 року на тих самих умовах взяв в борг у позивача 11000 грн. до 30 квітня 2012 року. (а. с 3),що підтверджується поясненнями позикодавця [PERSON],допитаного в судовому засіданні в якості свідка. Заборгованість за даною позикою станом на 20 липня 2013 року становить 14334,36 грн. (11000 грн.+3334,36 грн .- відсотки) з розрахунку (11000*24/100*461/365=3334,36 грн.). Таким чином, станом на 20 липня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 66540,88 грн. (52206,52 грн.+14334,36). Суд,відкидає доводи відповідача про те,що розписка від 09.04.2012 року була ним написана раніше ніж розписка від 19.10.2010 року,оскільки відповідач не заперечував,що обидві розписки написані саме ним,а їх написання за датою написання може свідчити лише про отримання відповідачем грошових коштів за розписками, на що посилається позивач,а написання розписок ,як вказує відповідач спочатку розписку від 09.04.2012 року,а потім від 19.10.2010 року,може свідчити про те, що на момент отримання грошових коштів в сумі-40 000грн.які він зобов*язався повернути до 01.07.2011 року(за розпискою від 19.10.2010 року) ,відповідач мав зобов*язання перед позивачем за розпискою від 09.04.2012року,так як наполягав на тому,що вона написана раніше ніж розписка від 19.10.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України вбачається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.. На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню з тих підстав, що з представленої розписки вбачається, що порядок одержання процентів сторони встановили у розмірі 24% річних та відповідачем не надано доказів щодо повернення ним боргу та відсотків в строки встановлені розпискою. На підставі наведеного та

Outcome: approved