Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву до відповідачки про стягнення коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] будучи звільненою 05.11.2019 р. з Управління СБУ у Львівській області звернулась до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 19.11.2019 р. З 19.11.2019 р. відповідачці надано статус безробітної. На підставі заяви про надання статусу безробітної від 19.11.2019 р. та на підставі заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 19.11.2019 р., їй призначено допомогу по безробіттю з 26.11.2019 р. За час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] отримувала матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 26.11.2019 р. по 31.08.2020 р. Спеціалістам Львівського міського центру зайнятості стало відомо, що [PERSON] в період перебування на обліку як безробітна та в період отримання допомоги по безробіттю, отримувала пенсію за вислугу років з 16.01.2020 р. У зв`язку з неповідомленням [PERSON] спеціалістів Львівського міського центру зайнятості щодо призначення та отримання пенсії за вислугу років з 16.01.2020 р., відповідачка безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримувала допомогу з безробіття за період з 16.01.2020 р. по 31.08.2020 р. у сумі 18 911,68 грн. Львівським міським центром зайнятості [PERSON] скеровано повідомлення від 06.11.2020 р. №10-5256/20 щодо відшкодування коштів у сумі 18 911,68 грн., яке залишено без задоволення. Відтак зважаючи на вищевказані обставини, просить задовольнити позов, стягнути з [PERSON] 18 911,68 грн. коштів допомоги з безробіття, а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 17.02.2021 р. відкрито провадження у даній справі. Справу вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 р. справу призначено до розгляду у судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку. Свого відношення до суду не направила, відзиву не подала, тому суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що на підставі заяви про надання статусу безробітної від 19.11.2019 р. та на підставі заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 19.11.2019 р. [PERSON] надано статус безробітної з 19.11.2019 р. Наказом №НТ191125 від 25.11.2019 р. та призначено допомогу по безробіттю з 26.11.2019 р. по 19.11.2020 р. Наказом №НТ191126 від 26.11.2019 р. Крім того, Наказом від 26.11.2019 року №НТ191126 відкладено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні з 26.11.2019 р. по 05.12.2019 р. Наказом від 26.12.2019 р. №НТ191206 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 06.12.2019 р. Наказом від 03.09.2020 р. №НТ 200903 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з початком зайнятості особи з 01.09.2020 р. Наказом від 03.09.2020 р. №НТ 200903 припинено реєстрацію безробітних, а Наказом від 06.11.2020 р. зобов`язано [PERSON] повернути кошти у встановленому порядку з 16.01.2020 р. Серія та №439334310462863 з 16.01.2020 р. по 31.08.2020 р. Сума боргу - 18 911,68 грн. Дані обставини підтверджуються Витягом із наказів по прийнятті рішення по особі [PERSON] ПК №: 135019111900049. Відповідно до Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Державного центру зайнятості Львівського обласного центру зайнятості Львівського міського центру зайнятості №94 від 05.11.2020 р., [PERSON] у період на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю отримувала пенсію за вислугу років. Згідно з повідомленням №10-5256/20 від 06.11.2020 р., Львівський міський центр зайнятості скерував [PERSON] вимогу повернути в п`ятнадцятиденний термін з моменту отримання такого повідомлення кошти у розмірі 18 911,68 грн. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Відповідно до пункту частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Вимогами частини 1 статті 2цього Закону передбачено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19вересня 2018р.№ 792 , центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг). Підпунктом 2 пункту 1 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказ Міністерства розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України 06квітня 2020року №624 виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792. Таким чином, особи які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, предметом яких є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт та надання послуг, закон відносить до зайнятого населення. У зв`язку з чим, вони не можуть бути зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу. Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Незастраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, виконують обов`язки та несуть відповідальність, так як і застраховані особи. Тобто, у разі якщо особа отримала допомогу по безробіттю без наявності на те підстав то вона зобов`язана добровільно повернути безпідставно отриману суму, в іншому разі відповідна сума виплаченої по безробіттю допомоги стягується з неї у встановленому законом порядку. Тобто, сама наявність цивільно-правової угоди не дає особі права на отримання статусу безробітного, що унеможливлює отримання допомоги по безробіттю, при цьому не важливо, отримувала особа заробіток відповідно до цивільно-правової угоди, чи ні. Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення або наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, відтак з відповідачки підлягає стягненню кошти в сумі 18 911,68 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved