Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] домоволодіння №1 по вул.Шосейній в с.Вязівка Народицького району Житомирської області, та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є єдиним спадкоємцем матері [PERSON], померлої 29 липня 2015 року, однак, спадщину оформити не може, оскільки право власності на будинок належним чином не зареєстровано у відповідній реєстраційній організації на день смерті спадкодавця. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З довідки Народицької селищної ради Житомирської області №214/2691 від 22 березня 2016 року (а.с. 11) та копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок №7518 від 28 березня 2013 року (а.с.5) вбачається, що домоволодіння №1 по вул.Шосейній с.Вязівка Народицького району Житомирської області належить на праві приватної власності [PERSON]. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності померлій домоволодіння є підставою для виникнення права на спадкування майна спадкодавця. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт належності померлій [PERSON] домоволодіння по вул.Шосейній, 1, в с.Вязівка Народицького району Житомирської області. [PERSON] померла 29 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №262354 від 29 липня 2015 року (а.с.2). Позивач по справі є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-УР №1510279 від 22 листопада 1962 року (а.с. 13) та про одруження серії ІІ-ТП №255300 від 21 листопада 1987 року (а.с. 14). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом термін звернулась до Народицької ДНК, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №55\\02-31 від 16 лютого 2016 року (а.с. 3) та довідкою Народицької державної нотаріальної контори №178\\01-16 від 11 травня 2016 року(а.с. 28). З огляду на викладене й враховуючи те, що за життя [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на зазначене вище домоволодіння, а отже набула на нього право власності, але не зареєструвала у Бюро технічної інвентаризації це право власності, у звязку з чим позивач позбавлена можливості оформити спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті матері право власності на домоволодіння. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved