Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь борг сумі 32077,69 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] уклав з КС «Злет» договір надання кредитної лінії № ДОД039Иа від 20.07.2010 року із загальним лімітом 50000,00 грн. Він виступив поручителем цього кредиту, на підтвердження чого уклав з КС «Злет» договір поруки № ДОД-0939 від 20.07.2010 року. Одержаним кредитом відповідач скористався на власний розсуд. Однак, зобов'язання по даному договору [PERSON] не виконував і рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2011 року стягнуто з відповідача, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та з нього в солідарному порядку на користь КС «Злет» борг по кредиту в сумі 47345,99 грн., 471,82 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 180,00 грн. за розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Виконуючи вказане рішення суду, відділ ДВС Долинського РУЮ без його відома стягнув з його банківського рахунку 26881,54 грн. на користь КС «Злет» та 2095,42 грн. виконавчого збору. Виконавче провадження закрито у зв'язку з повним виконання рішення суду. Факт виконання ним рішення суду підтвердив і відповідач [PERSON], написавши розписку про зобов'язання повернути стягненні з його рахунку кошти. Так як заборгованість відповідача перед КС «Злет» частково погашена ним 22.06.2012 року і з урахуванням стягнутої суми виконавчого збору становить 28976,96 грн., то на день звернення в суд відповідач повинен відшкодувати також 3% річних, що становить 1969,64 грн., а також інфляційні в сумі 1131,09 грн. Таким чином загальна заборгованість відповідача [PERSON] становить 32077,69 грн. Оскільки відповідач [PERSON] на даний час вказані кошти добровільно йому не повернув, він змушений звернутися в суд з даним позовом. В судова засідання позивач не з»явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити та вказав, що не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про відправку йому рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засiданні докази в їх сукупності, суд вважає, що розгляд справи можна провести в порядку заочного провадження і даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й що забезпечували його виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1046 даного кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 цього ж кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2010 року між [PERSON] та КС «Злет» був укладений Договір надання кредитної лінії № ДОД0939Иа, відповідно до умов якого відповідач отримав у КС «Злет» кредит в розмірі 50000,00 грн. (а.с. 12-13). Відповідно до Договору поруки № ДОД-0939д від 20.07.2010 року (а.с. 18), поручитель [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язання [PERSON], що випливають з Договору № ДОД0939Иа від 20.07.2010 року (а.с. 10). Згідно з рішенням Долинського районного суд Івано-Франківської області по справі № 2-1164/2011 р від 24.11.2011 року (а.с. 19-20), з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку на користь КС «Злет» 47345,99 грн. боргу по кредиту, 471,82 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 180,00 грн. за розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 30780612 від 27.06.2012 року (а.с. 25), виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1164, виданого 13.01.2012 року Долинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь КС «Злет» боргу в сумі 48117,81 грн. припинено у зв'язку з фактичним виконанням. З повідомлення державного виконавця Матійціва В.О. № 3379 від 23.07.2014 року (а.с. 22) вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-1164, виданого 13.01.2012 року Долинським районним судом про стягнення на користь КС «Злет» боргу в сумі 48117,81 грн., було фактично стягнуто з [PERSON] 28976,96 грн., з них: 26881,54 грн. на користь КС «Злет» та 2095,42 грн. виконавчого збору. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виконав взятий на себе обов'язок забезпечений порукою за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з Договору № ДОД0939Иа від 20.07.2010 року на загальну суму 28976,96 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст. 556 ЦК України до нього переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до розписки, наданої [PERSON] 13.08.2012 року (а.с. 26), останній зобов'язався повернути позивачу [PERSON] сплачені ним, як поручителем, кошти за його зобов'язанням до 15.08.2012 року. Однак, судом встановлено, що відповідач вказані кошти не повернув, про що позивач вказує в заяві. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку сум інфляційних та 3% річних, проведених позивачем в позовні заяві, сума інфляційних станом на 01.09.2014 року становить 1131,09 грн., а сума 3% річних за період з 22.06.2012 року по 29.09.2014 року становить 1969,64 грн. Вказаний розрахунок суд вважає правильним, таким, що відповідає дійсності, оскільки він проведений у відповідності до чинного законодавства. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 28976,96 грн. боргу, 1131,09 грн. інфляційних та 3 % річних в розмірі 1969,64 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 556, 625 1046, 1049, ЦК України,

Outcome: approved