Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на земельні ділянки [NUMBER], площею 0,066га. та 0,043га., які розташовані на території Жовтневої селищної ради Харківського району Харківської області в товаристві «Геолог», по праву на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя - 12 червня 2012 року, склала заповіт, згідно до якого заповіла позивачу земельні ділянки [NUMBER] в садовому товаристві «Геолог», які належали їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який було видано Жовтневою селищною радою народних депутатів Харківського району 30 листопада 1996 року. 22 листопада 2016 року позивач звернувся до 11 Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де була заведена спадкова, справа № 877/2014 та 02.12.2016р. склав заяву про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я державного нотаріуса 11 ХДНК Сукачова М.О., але відповідно до Постанови від 02.12.2016р., державним нотаріусом 11 ХДНК Сукачовим М.О., позивачу було відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], так як відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], прийняв спадщину проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та має право на обов'язкову частку спадкового майна, як непрацездатний вдівець. Крім того, документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки не містять кадастрових номерів. Вищевикладені обставини спонукали позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати за відсутністю представника [PERSON] та проти позову не заперечує (а.с.45). Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив суд позовні вимоги задовольнити (а.с.46). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої (а.с.5). У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя, а саме 12 червня 2012 року, [PERSON] склала заповіт, згідно до якого заповіла [PERSON] (позивачу) земельні ділянки [NUMBER] в садовому товаристві «Геолог», які належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який було видано Жовтневою селищною радою народних депутатів Харківського району 02 листопада 1996 року (а.с.9, 59). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачу не було відомо про смерть [PERSON] та про складений заповіт на його ім'я, а тому він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2016р. по цивільній справі № 643/4533/16-ц позивачу було визначено додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6). 22 листопада 2016 року позивач звернувся до 11 Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де була заведена спадкова № 877/2014, та 02.12.2016р. склав заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я державного нотаріуса 11 ХДНК Сукачова М.О., але відповідно до Постанови від 02.12.2016р., державним нотаріусом 11 ХДНК Сукачовим М.О. позивачу було відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], так як відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], прийняв спадщину проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та має право на обов'язкову частку спадкового майна, як непрацездатний вдівець. Крім того, документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки не містять кадастрових номерів, що підтверджується копією спадкової справи після померлої [PERSON] (а.с.47-84). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], який на момент смерті спадкодавця прийняв спадщину, оскільки на момент її смерті проживав з нею та на час відкриття спадщини має право на обов'язкову частку у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, копією паспорту відповідача та підтверджується копією спадкової справи після померлої [PERSON] (а.с.11, 12, 47-84). Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач відмовився від своєї обов'язкової частки на земельні ділянки, про що до суду його представником надана заява про визнання позовних вимог в повному обсязі, а позивачем були здійсненні всі дії передбачені діючим законодавством для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді земельних ділянок, які належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який було видано Жовтневою селищною радою народних депутатів Харківського району 30 листопада 1996 року. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved