Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 28.04.2012 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідно до укладеного договору № б/н від 28.04.2012 відповідачу [PERSON] встановлено кредитний ліміт в сумі 31000,00 грн. на поточний рахунок 26009052711730 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягає обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобовязання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобовязань за вказаним договором відповідач не виконує умови договору, в звязку з чим станом на 01.02.2016 утворилася заборгованість в розмірі 71953,66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23845,96 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 20131,60 грн.; заборгованість за пенею в розмірі 23898,51грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4077,59 грн. Відповідно Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] припинила підприємницьку діяльність 10.07.2015 року та виключено її з реєстру субєктів підприємницької діяльності, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з гр.. [PERSON] на їх користь зазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 28 квітня 2012 року відповідач [PERSON] надала Банку «Заяву про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки» та приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг» (а.с.10). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Умовами та Правилами обслуговування за Рахунковими картками та Тарифами Банку, складає між нею та Банком Договір банківського обслуговування, про що свідчить її підпис у заяві (а.с. 10). Відповідно Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] припинила підприємницьку діяльність 10.07.2015 року та виключено її з реєстру субєктів підприємницької діяльності (а.с.32). П. 3.2.1.4.2 Умов та Правил надання банківських послуг у необнулювання дебетового сальдо в одна з дат період, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. П.3.2.1.4.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобовязання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії та пені, передбачених даним договором, що передбачено п.п. 3.2.1.5 Умов (а.с. 21). Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором (а.с. 27-29) станом на 01.02.2016 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань має заборгованість в розмірі 71953,66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23845,96 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 20131,60 грн.; заборгованість за пенею в розмірі 23898,51 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4077,59 грн.. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved