Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в подальшому зменшили позовні вимоги, мотивуючи їх тим, що 02 лютого 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №549059/МБ, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 80000,00грн., строком до 01 лютого 2011 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,0% річних. Згідно розділу 4 кредитного договору, відповідач [PERSON] щомісячно повертає кредит та сплачує відсотки банку відповідно до графіку, який є додатком № 1 та невід»ємною частиною кредитного договору, у загальній сумі не менш як 2490,00грн.. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового переказу. Але, своєчасно зобов»язання за кредитним договором відповідачем [PERSON] не виконані, порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно пункту 9.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Станом на 07.05.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 32916,82грн., з яких: 26738,41грн.-сума боргу за кредитом; 1468,16грн.-сума боргу за нарахованими відсотками; 3760,46грн.-пеня за прострочену сплату кредиту; 87,47грн.-пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків; 840,87грн.-сума індексації за прострочену оплату кредиту; 21,45грн.-сума індексації за прострочену оплату відсотків. В забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки від 02.02.2007 року, відповідно до п.1.2 якого відповідачка [PERSON] зобов»язалась відповідати перед кредитором у тому ж об'ємі , що і позичальник. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов»язань, вказаних вище повністю (чи у будь - якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно п.1.3 договору поруки, відповідальність поручителя виникає у випадку невиконання позичальником будь - якої частини зобов»язань, так і при невиконанні позичальником зобов»язань в цілому. Банк неодноразово інформував відповідачів про необхідність сплати заборгованості, але станом на теперішній час, з боку відповідачів жодних дій, щодо погашення заборгованості не здійснено та загальна сума заборгованості станом на 07.05.2014 року становить 32916,82грн., яку просять стягнути солідарно з відповідачів на користь банку, а також стягнути судовий збір у розмірі 393,85грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися по невідомим суду причинам, та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності. Про день та час розгляду справи відповідачі були повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області відповідачі [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] але відповідно до акту, складеному КСОН «Ювілейний», відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають. Таким чином, оскільки відповідачі вважаються такими, що своєчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача в поданій ним письмовій заяві не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» зареєстроване Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 26.10.1993 року та у зв»язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про держану реєстрацію 04.02.2011 року. З довідки АА № 409628 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що ПАТ «Комерційний банк «Надра», як юридична особа та включено до ЄДРПОУ/а.с.18-19,20-21/. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до кредитного договору №549059/МБ від 02 лютого 2007 року, встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: банк надав позичальнику кредит у розмірі 80000,00грн. на строк до 01 лютого 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 21% відсотків річних, а відповідач [PERSON] відповідно до розділу 4 цього договору, зобов»язався здійснювати повернення кредиту та сплату відсотків відповідно до графіку, який є невід»ємною частиною кредитного договору, у загальній сумі не менш як 2490,00грн. щомісяця. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно пункту 9.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня/а.с.5-7/. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що 02 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] в письмовий формі був укладений кредитний договір №549059/МБ, який підписаний уповноваженою особою позивача та відповідачем [PERSON]. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Обов»язковість виконання договору сторонами встановлена у ст. 629 ЦК України. Відсутність у боржника необхідних коштів на виконання фінансових зобов»язань по кредитному договору відповідно до вимог цивільного законодавства України не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов»язання, як це передбачено в ст. 617 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] здійснював погашення кредиту несвоєчасно, чим порушив умови кредитного договору. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості за кредитним договором №549059/МБ від 02 лютого 2007 року, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 07.05.2014 року складає 32916,82грн., з яких: 26738,41грн.-сума боргу за кредитом; 1468,16грн.-сума боргу за нарахованими відсотками; 3760,46грн.-пеня за прострочену сплату кредиту; 87,47грн.-пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків; 840,87грн.-сума індексації за прострочену оплату кредиту; 21,45грн.-сума індексації за прострочену оплату відсотків. Позивачем на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] рекомендованим листом були надіслані письмові вимоги №1129, №1130 від 30.04.2013 року про виниклу заборгованість та вони були попереджені, що у разі непогашення заборгованості до них будуть застосовані заходи примусового стягнення боргу/а.с.13,14/. З договору поруки від 02 лютого 2007 року вбачається, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно п.1.1,1.2 вказаного договору поручитель [PERSON] зобов»язалася безвідзивно та безспірно відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з кредитного договору №549059/МБ від 02 лютого 2007 року. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 5.3 зазначеного договору, цей договір закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов»язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов»язань, згідно з умовами цього договору/а.с.8/. Відповідальність поручителя також передбачена ст.ст. 553,554 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Але, положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов'язання було визначено виключно до 01 лютого 2011 року. З позовом банк звернувся до суду 12 грудня 2013 року, тобто вже після спливу встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Оскільки у договорі поруки не встановлений строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України. Але, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася та не скористалася своїм процесуальним правом сторони, суд не вбачає підстав щодо застосування положень ст. 267 ЦК України про позовну давність. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] суми боргу за кредитом у розмірі 32916,82грн., з яких: 26738,41грн.-сума боргу за кредитом; 1468,16грн.-сума боргу за нарахованими відсотками; 3760,46грн.-пеня за прострочену сплату кредиту; 87,47грн.-пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків; 840,87грн.-сума індексації за прострочену оплату кредиту; 21,45грн.-сума індексації за прострочену оплату відсотків. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 393,85грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду

Outcome: approved