Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.12.2007 між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», (на цей час ПАТ «ФІДОБАНК», є правонаступником щодо прав і зобов'язань ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ «Ерсте Банк», ПАТ «ФІДОКОМБАНК») був укладений кредитний договір, згідно якого банком було надано позичальнику кредит в сумі 195 000 дол. США строком користування до 26.12.2032 із сплатою 12 % річних, враховуючи внесені зміни до умов кредитування, що підтверджується Додатковою угодою № 1 від 26.10.2009. Кредит позичальнику надавався на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1. кредитних договорів). Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором. 26.10.2009 між банком та [PERSON], яка виступає майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON], укладено договір застави, відповідно до п. 1.2 якого , в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавцем передано заставодержателю в заставу транспортний засіб - марки AUDI, модель Q7, випуску 2007 р., номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], зареєстрований в ВРЕВ- УДАІ в м. Києві 30 вересня 2009 р., тимчасовий реєстраційний талон [NUMBER], видане ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві 30.09.2009. Порушуючи умови кредитного договору, починаючи з листопада 2009 року позичальник не погашає кредит, а з грудня 2010 року - не сплачує і відсотки. Станом на 08.07.2013, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 2 167 919 грн. 89 коп. Відповідачам неодноразово направлялись листи-вимоги про необхідність погашення простроченої заборгованості, проте, заборгованість погашена не була. Відповідно до п. 6.5. статті 6 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов договору. Відповідно до п. 2.16 статті 2 договору застави заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. Тому просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/3949/2/08429 від 27.12.2007 , укладений між позивачем та [PERSON] у сумі 2 167 919 грн. 89 коп., що в еквіваленті гривні до долара США, встановленому НБУ станом на 08.07.2013 (1 долар США - 7,993 грн.), складає - 271 227,31 дол. США 31 центів, звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб - марки AUDI, модель Q7, випуску 2007 р., номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], який належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві 05.10.2010. Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про заставу», з встановленням початкової ціни на рівні ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору у розмірі 3 441 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, та у разі задоволення позову судові витрати просила віднести на рахунок позивача. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 27.12.2007 між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», (ПАТ «ФІДОБАНК», є правонаступником щодо прав і зобов'язань ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ «Ерсте Банк», ПАТ «ФІДОКОМБАНК») був укладений кредитний договір № 014/3949/2/08429, згідно якого банком було надано кредит в сумі 195 000 дол. США 00 центів, строком користування до 26.12.2032 із сплатою 12 % річних, враховуючи внесені зміни до умов кредитування, що підтверджується додатковою угодою № 1 від 26.10.2009. Кредит позичальнику надавався на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1. кредитних договорів). Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків до 26.12.2032. Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами та повинен виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 629. 526 ЦК України). Факт надання позичальнику кредиту згідно кредитного договору підтверджується заявою на видачу готівки № 330006394 від 27.12.2007. Банк повністю та належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором. 26.10.2009 між банком та відповідачкою [PERSON] як поручителем за зобов'язаннями [PERSON], укладено договір застави № 014/3949/2/08429/1, відповідно до п. 1.2 якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавцем передано в заставу транспортний засіб - марки AUDI, модель Q7, випуску 2007 р., номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], зареєстрований в ВРЕВ- УДАІ в м. Києві 30.09.2009 тимчасовий реєстраційний талон [NUMBER], видане ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві 30.09.2009. Відповідно до п. 2.1 договору застави, зобов'язання, забезпечена заставою, вважається виконаним, якщо кредит погашений, сплачені проценти, інші платежі, штрафні санкції у випадку їх нарахування, та витрати, пов'язані виконанням зобов'язання, передбачені кредитним договором. Порушуючи умови кредитного договору, починаючи з листопада 2009 року позичальник не погашає кредит, а з грудня 2010 року - не сплачує і відсотки. Станом на 08.07.2013, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 2 167 919 грн. 89 коп., що в еквіваленті гривні до долара США, встановленому НБУ станом на 08.07.2013 (1 долар США - 7, 993 грн.), складає - 271 227 дол. США 31 центи, з яких: сума боргу за кредитним договором - 1 541 062, 95 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 192 801, 57 дол. США; заборгованість по відсоткам - 438 404, 78 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 54 848, 59 дол. США; пеня за прострочку кредиту - 55 576, 93 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 6 953, 20 дол. США; пеня за прострочку відсотків - 132 875, 23 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 16 623, 95 дол. США. Згідно з п. 5.6. статті 5 кредитного договору у разі неналежного виконання позичальником умов цього договору та договорів застави останній зобов'язаний достроково повернути всю суму кредиту, відсотків та інших платежів протягом 30 днів з моменту надіслання банком на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення. Позичальнику та заставодавцю неодноразово направлялись листи-вимоги про необхідність погашення простроченої заборгованості, зокрема повідомлення-вимога за вих. № 6.2.0.25.0-10/523 від 01.10.2010 про порушення основного зобов'язання, проте, заборгованість за кредитним договором погашена не була. Відповідно до п. 6.5. статті 6 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов цього договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов 'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. кредитним договором та законом іншого не встановлено. Відповідно до п. 2.16 статті 2 договору застави Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. За рахунок заставленого майна задовольняються вимоги Заставодержателя в повному обсязі, включаючи відсотки, інші платежі, нараховані штрафні санкції, відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язань, необхідні витрати на реалізацію заставленого майна (п. 2.17 договору застави). У відповідності до ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернути стягнення на заставлене майно в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 19 та частиною 1, 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно п.9.1 статті 9 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. За правилами ст. 88 ЦПК України відповідачі повинні сплатити на користь позивача судові витрати, але суд задовольняє заяву представника позивача покладає їх на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved