Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач ПП «Партія Шарія» звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) зобов`язати відповідача [PERSON] спростувати недостовірну інформацію щодо замовлення та організації нападу на нібито керівника телеграм-каналу під назвою « [INFO] » з боку керівництва чи співробітників політичної партії «Партія Шарія», яку розповсюджено у відео під назвою « [INFO] » за посиланням в мережі Інтернет- https://www.youtube.com/watch?v=MB2sETCT78w; 2) стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказано,\~що [PERSON] \~було обрано\~членом ради\~Київської міської\~організації ПП\~«Партія Шарія».\~01.06.2020\~між Партією\~та відповідачем\~було укладено\~договір про\~провадження волонтерської\~діяльності №42у/2020. Відповідач приймав активну участь у діяльності Партії як член Ради Київської міської організації Партії та волонтер центрального штабу Партії, а також мав доступ до документів партії, спілкувався з керівництвом партії, її співробітниками та іншими волонтерами, членами керівних органів регіональних організацій Партії тощо. [INFO] на своєму ютуб-каналі під назвою « [INFO] » (адреса в мережі Інтернет - [INFO] опублікував відео під назвою « [INFO] » (адреса в мережі Інтернет - https://www.youtube.com/watch?v=MB2sETCT78w), в якому розповідає про події, в яких він нібито приймав участь (00 хв. 54 сек. він каже: спираючись на чіткі факти і знання говорити про те, в чому сам безпосередньо брав участь і де був максимально наближений до процесу). Далі він розповідає про телеграм-канал під назвою « [INFO] », та нібито про дії керівництва політичної партії «Партія Шарія» щодо замовлення та організації нападу на нібито керівника зазначеного телеграм-каналу. Так, відповідач зазначає: 03-17 з`явилася задача: Покарати. Далі він зазначає, що якійсь керівник [PERSON] (голови ПП «Партія Шарія»), якого він не називає, звернувся до нього з проханням допомогти в завданні з покаранням, а саме мене питали щодо декількох колишніх партійців. Після цього, нібито список звузили до 1 людини, та відповідачу нібито поставили завдання виявити як і де можна знайти цю особу. І відповідач нібито допоміг знайти приблизні координати і дані про місце роботи даної особи, район в якому він проживає і місця де він любить відпочивати». Далі він стверджує наступне: 5-22 наскільки мені відомо, до даної людини були направлені «гості, культурні хлопці з приємними обличчями», завданням яких було переконливо пояснити людині, що його дії помилкові і звичайно, при можливості, пересвідчитися чи володіє він дійсно даним пабліком і якщо буде можливість, видалити, або забрати доступи до пабліку. На цьому етапі у питанні я вже не приймав участь, а тому можу сказати тільки те, що чув сам. На цього чоловіка було здійснено декілька нападів, чи була застосована фізична сила, я не знаю, можливо все закінчувалося банальними погрозами та просто тиском, но точної інформації особисто у мене немає, проте контактів із ним, наскільки я чув, було декілька, а саме - 3, аж до того, що відповідальні за це завдання люди перевіряли техніку фігуранта, дивилися його акаунт у телеграм, перевіряли наявність адмінки в цьому пабліку. І знов таки, на скільки мені відомо, як я про все це чув, цей чоловік виявився не причетний до пабліка, на пряму принаймні, як адмін або власник, повторюсь, це наскільки відомо мені. Задача на цьому етапі зависла, та більше, наскільки мені відомо не рухалася» Далі відповідач стверджує: 6-46: «Проте, все вищевикладене мало місце бути, було завдання знайти та покарати і за можливості видалити, або забрати паблік». 7-02: «про форму покарання та напряму, я думаю вже більше нічого додати немає сенсу, ви і самі розумієте про що мова, про фізичний вплив, якщо перебільшувати, це напад на людину за інакомислення». \~ \~ \~ \~7-15: «І так, важливо уточнити, що я даю цю оцінку при тій умові, що сам приймав участь в цьому процесі, нехай і побічно». \~ \~ \~ \~7-32: «Свою особисту участь в цьому процесі я вважаю більше неправильним, аніж правильним... але казати про це не соромлюся, бо правду казати легко». \~ \~ \~ \~Тобто, відповідач сам постійно підкреслює нібито реальність розповсюдженої їм інформації та постійно вказує, що сам приймав участь у подіях, чим підвищує нібито правдивість цієї інформації. Відповідач розповсюджує вказане відео з метою погіршити ділову репутацію політичної партії «Партія Шарія», та з метою що інформацію потім розповсюджували ЗМІ, оскільки сам відповідач одразу в своєму відео робить посил ЗМІ, які будуть його цитувати: \~ \~ \~ \~8-09: Будь-ласка, перестаньте всюди писати про те, що я .., точніше всюди де пишуть, там перестаньте писати, що я був модератором, мені прям прикро, в кінці кінців я буду координатором акцій. \~ \~ \~ \~Наприклад як в своїй статті « [INFO] ». [PERSON] викривають «вождя» на сайт Громадського [INFO] , відповідача підписали як: уже колишній головний модератор «Партія Шарія» [PERSON] . \~ \~ \~ \~Тобто відповідач одразу налаштований на розповсюдження недостовірної інформації не тільки на своєму ютуб-каналі, але і для широкого кола читачів через ЗМІ. \~ \~ \~ \~Позивач оцінює моральну шкоду від розповсюдження зазначеної вище недостовірної інформації у 25\~000 грн. Розповсюдження недостовірних відомостей відповідачем негативно впливає на ділову репутацію партії. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.87), представник відповідача позовні вимоги не визнає у повному обсязі (а.с.89). За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позачерговим ІІ З`їздом Політичної Партії «Партія Шарія» Протокол № 1 від 29 лютого 2020 року затверджено Статут Політичної Партії «Партія Шарія» (а.с.7-21). \~ \~ \~ \~01 червня 2020 року між Політичною Партією «Партія Шарія», в особі Голови Бондаренко Ольги Олексіївни та [PERSON] було укладено Договір № 42д/2020 про провадження волонтерської діяльності (а.с.22-23). \~ \~ \~ \~Згідно з Протоколом №1/2019 Установчої Конференції Київської міської організації Політичної Партії «Партія Шарія» від 18 листопада 2019 року, [PERSON] було обрано членом ради Київської міської організації Політичної Партії «Партія Шарія» (а.с.24-25). 18 грудня 2020 року на ютуб-каналі за посиланням в мережі Інтернет- [PERSON] опублікував відео під назвою « [INFO] ». На відео він розповідає про події, в яких він нібито приймав участь. \~ \~ \~ \~ [INFO] на сайті Громадського Тб https// [INFO] , опублікована стаття « [INFO] ». Партійці [PERSON] викривають «вождя» на сайт, відповідача підписано як: уже колишній головний модератор «Партія Шарія» Дмитро Рибаков (а.с.35-39). За змістом положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст.ст. 81, 89\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд надає оцінку доказам зібраним у справі. Відповідно до ст.ст. 77, 79\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмети доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~32\~Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною 2 ст.\~5\~Закону України\~«Про інформацію» визначено, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно із ч. 1 ст.\~68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст.\~10\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод і ч.ч. 2,3 ст.\~34\~Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Відповідно до ст.ст. 91, 94 ЦК України юридична особа\~здатна мати\~такі ж\~цивільні права\~та обов`язки\~(цивільну\~правоздатність),\~як і\~фізична особа,\~крім тих,\~які за\~своєю природою\~можуть належати\~лише людині. Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Частиною 2 ст.\~15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 3 ст.\~277\~ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до ст.\~277\~ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria)). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~№ 1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з п. 19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з ч. 7 ст.\~277\~ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Позивач ПП «Партія Шарія» обрав спростування недостовірної інформації як один із способів захисту свого порушеного права. Позивачем надані суду належні та допустимі докази про поширення відповідачем недостовірної інформації. З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов`язання спростувати поширену інформацію у такий самий спосіб, який вона була поширена, шляхом спростування вказаної недостовірної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена, підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне встановити строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили для здійснення визначених дій для спростування недостовірної інформації. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 25 000 грн., то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Статтею 23\~ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Пункт 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №4\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. У зв`язку з поширенням недостовірної інформації позивачу завдано моральну шкоду, оскільки безпідставні висловлювання відповідача негативно впливають на ділову репутацію партії. Відповідно до п. 27 Постанови при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. Отже, суд вважає, що достатньою буде сума стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000 грн., що свідчить про часткове задоволення вказаної позовної вимоги. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: partial