Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно кредитного договору № VO15СС9ЕКК0589 від 30.08.2011 року відповідачу надано кредит у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] свої зобовязання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 02.02.2016 року загальна сума заборгованості становить 89 900 грн. 76 коп. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30.08.2011 року в сумі 89 900 грн. 76 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 30), причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2011 року між ВАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] за її заявою було укладено договір про надання строкового кредиту у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 29.08.2014 рік (а.с. 6-16). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 02.02.2016 року становить 89 900 грн. 76 коп. (а.с. 4-5), в тому числі заборгованість за кредитом 4042 грн. 94 коп., заборгованість за відсотками - 6 грн. 78 коп., комісія - 2375 грн. 79 коп., пеня 78 718 грн. 07 коп. та заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн. 00 коп,відсоткова складова 4257 грн. 18 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved