Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили наступне. 29 листопада 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3333/13-Т/ЗП115 предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У відповідності до умов даного Договору Позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Так, 23 квітня 2014 року, о 09 год. 00 хв., в м. Запоріжжі на вул. 40 років Радянської України сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER], було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Довідкою ДАІ про перелік пошкоджень та Звітом автотоварознавчого дослідження № 76/06 від 19.06.2014 року, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно з Автотоварознавчим дослідженням №76/06 від 19.06.2014 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER], склав 59525 грн. 21 коп. Виконуючи взяті на себе зобовязання по Договору страхування, на підставі страхового акту: №3333/13-Т/ЗШІ5-1 від 16.05.2014 року, позивач виплатив Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 59301 грн. 50 коп., що підтверджуються платіжним дорученням №9770 від 19.05.2014 року. Відповідно до Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя по адміністративній справі № 333/3615/14-п від 12.05.2014 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем п.10.1 Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, [PERSON] «СТ «Іллічівське» відшкодувало позивачу ([PERSON] «СК «Арсенал Страхування») завдані відповідачем збитки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи відповідно до ліміту в розмірі 39632,53 грн. 53 коп. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 19668 грн. 97 коп. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу в розмірі 19668 грн. 97 коп. та судові витрати. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2015 року залучено до участі у справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -\~\~ПАТ Страхове Товариство «Іллічівське» Представник позивача [PERSON] у судове засідання призначене на 26.10.2015 року не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проте, у минулих судових засіданнях позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заперечення відповідно до яких зазначив, що майнову шкоду, що була заподіяна ним власнику автомобіля «Suzuki», була визначена [PERSON] «СТ «Іллічівське» відповідно до законодавства з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та склала 39632,53 грн. Саме ця сума страхового відшкодування є визначеною у відповідності до законодавства і була виплачена на користь позивача страховиком [PERSON] «СТ «Іллічівське». З цією сумою страхового відшкодування позивач погодився та не мав ніяких заперечень і претензій з цього приводу до [PERSON] «СТ «Іллічівське». Згідно наданої інформації страховиком [PERSON] «СТ «Іллічівське» у 2012 році складові частини кузова автомобіля «Suzuki» мали пошкодження у вигляді деформації, їх відновлювали ремонтом. Так, згідно акту огляду транспортного засобу від 30.08.2012 року, рахунку фактури № АС-1544 від 30.08.2012 року та розрахунку страхового відшкодування від 04.09.2012 року, крило та двері вищезазначеного автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.08.2012 року, були деформовані, і вартість відновлювального ремонту даного автомобіля склала 4173,91 грн. Отже, оскільки складові частини кузова автомобіля «Suzuki» раніше мали пошкодження та підлягали відновлювальному ремонту, то на цей час при визначені вартості майнової шкоди коефіцієнт фізичного зносу складників цього автомобіля не може прийматись таким, що дорівнює нулю, а має розраховуватись за формулою, передбаченою п. 7.37 «Методики». У зв'язку з чим вважає, позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, додатково пояснили суду, що внаслідок скоєння ДТП відповідачем була завдана шкода майну потерпілої особи та, відповідно, у відповідача виникло зобовязання відшкодувати потерпілій особі шкоду у розмірі 39632,53 грн., який не оспорюється сторонами. На виконання вказаного договору страховик відповідача [PERSON] «СТ «Іллічівське» відшкодував (сплатив) суму майнової шкоди, завданої відповідачем потерпілій особі внаслідок ДТП, у повному розмірі в сумі 39632,53 грн. В своїх письмових поясненнях позивач власноручно визнає цю обставину. При цьому, внаслідок скоєння ДТП між відповідачем та позивачем жодних правовідносин та зобовязань не виникло. Разом з тим, між позивачем та потерпілою особою на момент ДТП вже був укладений договір добровільного страхування (КАСКО), за яким потерпіла особа є страхувальником, а позивач страховиком. Вимога потерпілої особи до відповідача, як особи винної в скоєні ДТП обмежена розміром шкоди в сумі 39632,53 грн., що була заподіяна внаслідок ДТП. Тобто, право вимоги, що перейшло до позивача від потерпілої особи обмежено тим же розміром 39632,53 грн. Цим правом вимоги позивач скористався та отримав від [PERSON] «СТ «Іллічівське» в повному обсязі суму 39632,53 грн., внаслідок чого зобовязання відповідача по відшкодуванню потерпілій особі завданої шкоди у розмірі 39632,53 грн. Таким чином, якщо єдине грошове зобовязання, що виникло у відповідача перед потерпілою особою внаслідок ДТП припинилося виконанням, проведеним належним чином, а інших зобовязань у відповідача перед позивачем не існує, то підстави для задоволення позову відсутні. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що 27.02.2014 року між [PERSON] «СТ «Іллічівське» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9626542. 23.04.2014 року сталося ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Suzuki», власником якого є [PERSON] [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. 17.06.2014 року до [PERSON] «СТ «Іллічівське» надійшла претензія від позивача на суму 59301,50 грн. Проте розрахунок вартості відновлювального ремонту у Звіті був проведений з порушенням вимог чинного законодавства. З урахуванням грубих порушень, вважають, що даний Звіт не є належним доказом у справі, а його висновки не можуть бути визначальними при ухваленні рішення. Враховуючи те, що транспортний засіб вже мав пошкодження до ДТП та неодноразово підлягав ремонту, фахівці [PERSON] «СТ «Іллічівське» розрахували страхове відшкодування згідно чинного законодавства - з урахуванням фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні, який становить 39,22%. Тому, при розрахунку вартості завданої майнової шкоди було визначено розмір завданої майнової шкоди у розмірі 39632,53 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як це передбачено чинним законодавством. Таким чином, обґрунтований розмір завданої майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню у порядку регресу позивачу, було сплачено позивачу [PERSON] «СТ «Іллічівське» у передбачений законодавством строк, а позовні вимоги є необґрунтованими. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.11.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3333/13-Т/ЗП115, а саме транспортного засобу «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами вказаного договору страхування, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Одним, зі страхових випадків, передбачених договором страхування, є дорожньо-транспортна пригода. Згідно довідки, виданої начальником сектора оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ УМВС України в Запорізькій області, 23.11.2014 року, приблизно о 09-00 год., в м. Запоріжжі на перехресті вулиць 40 років Радянської України та Магара сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п.8.7.3\~ПДР\~України.\~Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Suzuki» отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту № 76/06 від 19.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Suzuki», внаслідок ДТП становить 59525 грн. 21 коп. Згідно платіжного доручення № 17248 від 06.01.2009 року позивач перерахував [PERSON] грошову суму у розмірі 59525 грн. 21 коп. у якості відшкодування збитків по договору страхування. Відповідно до полісу № АС/9626542 від 27.02.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль відповідача - «Mitsubishi Carisma»,\~державний реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований у [PERSON] «СТ «Іллічівське», термін дії поліса з 00-00 годин 28.02.2014 року до 27.02.2015 року. Частиною 1 статті\~1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На вказані статті посилалося ПАТ «СК «Арсенал Страхування» у позовній заяві та просило задовольнити його позовні вимоги у порядку регресу. Однак, вказаними статтями регулюються різні, не пов'язані між собою правовідносини та поняття: «суброгація» та «регрес». При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. [PERSON] регресної вимоги встановлено для страховика за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів до особи, яка заподіяла шкоду, у разі, коли ця шкода заподіяна життю та здоров'ю умисно, а також внаслідок вчинення ДТП у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння тощо. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (ст.1191 ЦК України), а суброгація ст.993 ЦК України\~та ст.\~27 Закону України «Про страхування». Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «СК «Арсенал Страхування» не підлягають задоволенню, в зв'язку з тим, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить. Крім того, відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріально-правовими вимогами позивач звертається до відповідача, якого визначає як особу, котра порушила, оспорює чи не визнає права, свободи чи інтереси позивача, або несе за це відповідальність. При цьому захист прав, свобод та інтересів позивача має бути потенційно можливим за рахунок особи, визначеної позивачем як відповідач у справі. Позивач у справі заявив вимогу до [PERSON] про відшкодування йому завданої матеріальної шкоди діями останнього. Разом із тим, судом встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] на підставі договору про обов'язкове страхування була застрахована у [PERSON] «СТ «Іллічівське». Ліміт відповідальності складав 50000 грн., тобто такий, що повністю покриває витрати, пов'язані з відшкодуванням збитків під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю водія [PERSON]\~ Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі\~ст. 33 ЦПК України\~суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Під час судового розгляду справи заяви про заміну відповідача з боку позивача не надходило. Таким чином, на думку суду, належним відповідачем у справі повинно бути [PERSON] «СТ «Іллічівське». З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed