Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідачки, в якому просить розподілити спільне майно подружжя - квартиру [ADDRESS], визнавши за ним право власності на 1/ 2 частину вказаної квартири. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодилась та зазначила, що вказана квартира дійсно придбана у шлюбі за спільні кошти подружжя. При цьому вважає, що оскільки має ще одну дитину, то їй можливо було б виділити більшу частину квартири, проте зустрічний позов не заявила. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року по 30.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2009 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], договір засвідчений приватним нотаріусом [PERSON], право власності позивачки належним чином зареєстроване, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Квартира має дві кімнати і, як пояснили суду сторони по справі, одну кімнату займає [PERSON] зі своєю старшою дитиною, а іншу кімнату займає [PERSON] з сином [PERSON]. Сторони пояснили, що [PERSON] проживає разом з ними обома, і кожен з них приймає участь в утриманні сина. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України в разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В даному випадку спірна квартира придбана відповідачкою в період шлюбу, за спільні кошти подружжя, що не оспорюється сторонами по справі, тому вона є об»єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає розподілу між ними у рівних частках, оскільки сторони не надали суду даних про укладення між ними шлюбного договору або про наявність іншої домовленості щодо розподілу спільного майна. Щодо доводів відповідачки про те. що її частка у праві власності на квартиру мала б бути більшою, то у відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, а позивач зустрічних позовних вимог не заявила, крім того, її доводи про те, що з нею проживає її старша дитина, тому її частка у праві власності на квартиру має бути більшою, суд до уваги взяти не може, оскільки сама відповідач пояснила, що позивач не є батьком її старшої дитини, а згідно вимог СК України спільне майно подружжя може бути розподілене тільки між подружжям. Крім того, відповідно до ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з ним, нею проживають діти за умови, якщо розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку чи лікування. В даному випадку спільна дитина позивача та відповідача в даний час проживає разом з обома батьками, про що суду підтвердили і позивач, і відповідач, що виключає застосування принципу нерівності часток при розподілі майна подружжя в разі проживання дитини з одним з них та при умовах, вказаних в ч.3 ст.70 СК України.

Outcome: approved