Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.02.2006 року в розмірі 15811,17 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та неповернення коштів. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.02.2006 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого банк надає відповідачеві строковий кредит у сумі 13573,30 грн. на строк 24 місяців по 04.02.2008 р. включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах (а.с. 6). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов надання споживчого кредиту фізичним особам, а також тарифів (а.с. 6, зворот). Згідно з п. 4.2. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві. Відповідно до п. 4.1 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Відповідач наддав згоду на визначену кредитодавцем процентну ставку за кредитом 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості, що підтверджується заявою позичальника від 04.02.2006 р. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не здійснив погашення кредиту, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість станом на 10.05.2016 р. у розмірі 4331,83 грн., що відображено у розрахунку заборгованості (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 4.7 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» встановлено, що при непогашенні креджиту в строки, установлені у заяві й п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченною. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно з п. 5.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю в 5 років. Отже, відсотки стягуються за 5 років. Як вбачається із розрахунку наведенного позивачем, сума заборгованості по нарахованим відсоткам на прострочену заборгованість за період з 10.05.2011 р. по 10.05.2016 р. (4331,83 грн. розмір простроченої заборгованості * 0,2% в день * 1825 днів прострочення / 100 = 15811,17 грн.) складає 15811,17 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті нарахованих відсотків у розмірі 15811,17 грн., на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved