Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 25 червня 2013 року, у них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею; -на даний час вона має фінансову можливість та бажання оплатити доньці проїзд та відпочинок за кордоном, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон, звернулася до суду з позовом та просить: дозволити їй без згоди батька - [PERSON] оформити всі необхідні документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з України за кордон; дозволити виїзд з України за кордон і повертатись на територію України неповнолітній - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу батька - [PERSON], строком на 2 /два/ роки. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, надавши до суду заяву /а.с.21-24,28/, згідно якої заявлений позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, у тому числі і шляхом оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №79 (4396) від 21 липня 2015 року /а.с.25,27/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Представник 3-ої особи - ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання /а.с.19-20/, згідно якого просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 21.08.2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи - сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/ та довідкою, виданою виконкомом Нижньоселищенської сільської ради №341 від 08.06.2015 року /а.с.8/. У теперішній час позивач має фінансову можливість та бажання оплатити доньці проїзд та відпочинок за кордоном, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон, і отримати таку згоду позивач не може. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена заява або письмова згода батька дитини на виїзд за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача неможливо, оскільки останній в судове засідання на розгляд справи не з'явився. Тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітній дитині разом з нею, без згоди їх батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітньою дитиною на відпочинок за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сім'ї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved