Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Стверджує, що вона була членом ЖБК «Скаржинці №1» в с. Скаржинці Ярмолинецького району, повністю сплатила пайовий внесок, на підставі рішення виконкому отримала ордер від 10.03.1989 р. на вселення у вказану квартиру на себе та свою сім`ю в складі трьох осіб: сина [PERSON] та чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] .. Син з 1989 р. у вказаній квартирі не проживає. Однак, вчасно позивач не зареєструвала своє право власності на квартиру. На даний час у зв`язку із змінами в законодавстві щодо державної реєстрації права власності позивач не може оформити та подати для реєстрації необхідні документи і отримала 25.03.2021 р. рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. В судовому засіданні позивач, третя особа, представник позивача заявлені вимоги підтримали з аналогічних мотивів. Відповідач заявою від 12.04.2021 р. позов визнав. Учасники провадження подали заяви, якими просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до технічного паспорта на квартиру, складеного 27.06.2014 р., загальна площа квартири [ADDRESS] становить 51,7 кв. м.. Станом на дату розгляду справи судом право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП Ярмормолинецького БТІ №260 від 23.03.2021 р. виданою згідно архівних даних. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталась з приводу державної реєстрації права власності на цю квартиру, однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Козловець Л.М. від 25.03.2021 р. їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Рішення реєстратора [PERSON] не оскаржувала, в судовому засіданні визнала, що квартира належить не їй, а її матері [PERSON] , підтримала її позов. Належність [PERSON] права власності на цю квартиру визнано також відповідачем листом №33 від 12.04.2021 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Крім цього, про належність цієї квартири позивачу свідчать зобов`язання позивача сплатити кошти на користь кооперативу від 13.02.1986 р., покази свідка [PERSON] , яка була бухгалтером ЖБК та визнала повну сплату внеску за вказану квартиру; довідкою Розсошанської сільської ради №187 від 19.03.2021 р. про належність спірної квартири позивачу та присвоєння цій квартирі поштової адреси. Позивачу був виданий ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу від 10.03.1989 р.. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час існування відповідних відносин) право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документу на речі. Статтею 141 ЖК України, визначається, що особі, прийнятій до членів житлово - будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім`ї, суми її пайового внеску і граничного розміру жилої площі, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу провадиться за ордерами, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних відносин, член житлового, житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до п.п. «б» п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити. У зв`язку із цим, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved