Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 38 484,39 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору без номеру від 10.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору і станом на 28.02.2018 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 38 484,39 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, і яка складається з наступного: 2 379,04 гривень - заборгованість за кредитом, 33 596,57 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 808,78 гривень - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подано. Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 10.02.2011 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки, просила відкрити рахунок та надати відповідні послуги, про що нею було підписано відповідну Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказане свідчить, що підписана 10.02.2011 року [PERSON] заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» надано кредит у розмірі 500 (п'ятсот) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання відповідачем заяви засвідчує його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також підтверджує його згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг, тобто є підтвердженням факту укладання такого договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські продукти, які вказані в Заяві та Пам'ятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином, Клієнт висловлює свою згоду, що Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору, яки уклали шляхом приєднання позивач та відповідач, відповідач (Клієнт за договором) був зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його використання, по перевитрачанню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. У разі невиконання обовязків по Договору, Клієнт зобов'язаний за вимогою Банку виконати обов'язок по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплаті винагороди Банку. Держатель банківської картки (Клієнт) зобов'язаний слідкувати за витрачанням коштів в межах платіжного ліміту з ціллю запобігання виникнення овердрафта. При порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. На виконання умов кредитного договору б/н від 10.02.2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON], а остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується підписаною [PERSON] Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В свою чергу, [PERSON] в порушення умов кредитного договору б/н від 10.01.2011 року не надавала своєчасно ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками банку, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2018 року у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за кредитним договором б/н від 10.01.2011 року на загальну суму 63026,80 гривень, яка складається з: 2 379,04 гривень - заборгованість за кредитом, 33 596,57 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 808,78 гривень - штраф (процентна складова). В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором б/н від 10.02.2011 року на загальну суму 38 484,39 грн. не погасила. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Як вбачається з довідки військово-цивільної адміністрації міста Красногорівки Мар'їнського району Донецької області та з копії паспорту відповідача серії [NUMBER] [PERSON] з 29 листопада 1999 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач з 29 листопада 1999 року зареєстрована в м. Красногорівка Марїнського району, Донецької області, віднесеному до населених пунктів на території яких проводиться антитерористична операція, з урахуванням приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що до нарахування відповідачу не підлягали: 200,00 гривень - пеня та комісія, штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 1 808,78 гривень. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту слід задовольнити частково, а саме, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом у розмірі 2 379,04 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 33 596,57 гривень. У відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р, оскільки відповідач з 29 листопада 1999 року зареєстрований у м. Красногорівка Марїнського району Донецької області, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні вимог позовної заяви, щодо стягнення з відповідача заборгованості за пеню та комісію у розмірі 200,00 гривень, штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 1 808,78 гривень. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд відповідно до ст. 141 вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 1 647,14 гривень (35 975,61 грн.*1762,00 грн. /38 484,39 грн. = 1 647,14 грн.). На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial