Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначає, що 13 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та процентами. Сума заборгованості [PERSON] перед банком станом на 31.03.2015 р. складала 20619,52 грн., з яких 3789,89 грн. - заборгованість за кредитом, 15371,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та 958.07 - штраф (процентна складова) до Умов та правил надання банківських послуг. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по сумі кредиту - 20619, 52 грн. та витрати за сплату судового збору у розмірі 243, 60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі представника. Крім того, у даній заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відтак, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає приписам ст. ст. 169, 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних правових підстав. На підставі наявних доказів судом встановлено, що 13 березня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», найменування якого відповідно до положень пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір б/н шляхом підписання заяви, Умов та правил надання банківських послуг, у відповідності до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 3000.00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до п. 6.5 розділу І Умов та правил надання банківських послуг, обов'язком клієнта (фізичної особи, з якою укладено договір надання банківських послуг) є погашення заборгованості за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплата комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6 розділу І Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку клієнт (позичальник) повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. За п. 8.6. розділу І Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Як вбачається із матеріалів справи та стверджується наявним в матеріалах розрахунком за договором б/н від 13.03.2006 р., станом на сьогоднішній день зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем не виконуються, кредит за встановленим графіком повернення кредиту - не повертається, проценти за користування кредитом та плата за обслуговування кредитного рахунку - не сплачуються. Станом на 31 березня 2015 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором б/н від 13.03.2006 р. згідно з наявними в справі письмовими доказами становить 20619,52 грн., з яких: 3789,89 грн. - заборгованість за кредитом; 15371,56 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; а також штрафи (згідно з п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг), з яких 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 958,07 грн. штраф за процентну складову. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України регламентовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання умов договору, відтак, з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2015 року у сумі 20619,52 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь банку судові витрати у сумі 243.60 грн. сплаченого судового збору

Outcome: approved