Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 32 035,56 доларів США, за кредитним договором №MKH0AN13721159 від 14 серпня 2008 року, що за курсом 26,81 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 16 лютого 2016 року складає 858 873,47 гривень. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 12 883,10 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKH0AN13721159, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 074,56 доларів США на термін до 13 серпня 2015 року та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач у порушення вимог кредитного договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 16 лютого 2016 року виникла заборгованість у розмірі 32 035,56 доларів США, що за курсом 26,81 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 16 лютого 2016 року складає 858 873,47 гривень, які просить суд стягнути з відповідача [PERSON] та судовий збір по справі у розмірі 12 883,10 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 ч.4 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору №MKH0AN13721159 від 14 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 9 074,56 доларів США на термін до 13 серпня 2015 року та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.8-12). Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKH0AN13721159 від 14 серпня 2008 року, станом на 16 лютого 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 32035,56 доларів США, з яких: 7 193,32 доларів США - заборгованість за кредитом, 2 692,75 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 632,06 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19 983,05 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 9,32 доларів США - штраф (фіксована частина), 1 525,06 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. -2- Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. . За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Частинами 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а остання належним чином не виконала умови кредитного договору №MKH0AN13721159 від 14 серпня 2008 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved