Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 31.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21741,97 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача Коняхіна М.К. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою. Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, з якої вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник не повертає кредит та нараховані відсотки за користування кредитним договором, тобто порушує свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим, станом на 31.10.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21741,97 грн., з яких : 5101,38 грн. - заборгованість за кредитом, 15367,16 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1023,43 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 21741,97 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1049, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved