Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В позовній заяві, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» вказав, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.07.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 11569,79 грн., яка складається з наступного: 2192,39 грн. \~заборгованість за кредитом, 6560,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1790,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 527,13 грн. штраф (процентна складова). Виходячи з вище наведеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11569,79 грн. за кредитним договором № б/н від 09.12.2009 року та судові витрати.\~ У судове засідання представник позивача не зявився, однак разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача від 12.07.2016 року, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, за положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 09.12.2009 року, [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.07.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 11569,79 грн., яка складається з наступного: 2192,39 грн. \~заборгованість за кредитом, 6560,27 грн. заборгованість за процентами, 1790,00 грн. заборгованість за комісією, а також заборгованість по судовим штрафам 1027,13 грн., з яких 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 527,13 грн. штраф (процентна складова).\~ Згідно з п. 3.3. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямим та безумовним погодженням держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. За п. 5.5. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п. 5.5.1. Розділу 2 вищезазначених Умов та правил за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти по завищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Згідно з п. 5.7. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем і/чи довіреним лицем держателя своїх боргових та інших обовязків по цьому договору. За положеннями п. 8.6. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526\~ ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою визначено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 11569,79 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2009 року, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved