Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів в сумі 2 700 грн. відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 травня 2014 року о 23.15 год. у м. Львові по вул. Гн. Хоткевича відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Вольво», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Шкода, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Винним у вказаному ДТП визнано відповідача [PERSON] постановою Сихівського районного суду м. Львова від 06.06.23014 року. Між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування №АМ/78231. 19 травня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання страхового випадку та страховою компанією на підставі страхового акту від 21.07.2014 р. та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, виплачено [PERSON] страхове відшкодування за авторемонтні роботи в розмірі 2 700 грн. У відповідності до ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з особи, винної в ДТП - [PERSON] суму відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 06.06.2014 року /а.с.5/, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно із вказаною постановою, [PERSON] 17 травня 2014 року о 23.15 год. по вул. Гн.Хоткевича, 32 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Вольво», д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи на дорогу з прилеглої території (двору), не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Транспортний засіб учасника ДТП [PERSON], а саме автомобіль марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] було застраховано позивачем згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №078231 від 21.01.2014 р. /а.с.31/. Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 26.06.2014 року, страхового акту №UA2014051700025/L01/02 від 21.07.2014 року /а.с.9/ та розрахунку до такого /а.с.10/; звіту №706/14 з оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Шкода», р.н. [NUMBER], внаслідок пошкодження у ДТП, вартість такого становить 2 700 грн. Судом встановлено, що позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування, згідно страхового акту №UA2014051700025/L01/02 від 21.07.2014 року в сумі 2 700 грн., що стверджується рахунком №821 від 17.06.2014 р. /а.с.26/. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А тому, враховуючи наведене, позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] В момент скоєння ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» зверталось до [PERSON] із письмовими вимогами про відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, однак, відповідач такі вимоги не виконав, кошти не сплатив /а.с.32/. Враховуючи викладене, суд вважає, що сплачена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сума страхового відшкодування у розмірі 2 700 грн. підлягає стягненню з відповідача в порядку суброгації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243, 60 грн., що був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Статтею 27 Закону України «Про страхування» та

Outcome: approved