Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 01.09.2010 року в сумі 23928,06 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 01.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною кредитною карткою та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис в заяві. Відповідно до договору відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, комісії та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконав, у встановлений договором строк обов'язкові платежі не вносив і станом на 31.10.2016 року його борг по кредитному договору б/н від 01.09.2010 року становить 23928,06 грн., з них: 4501,83 грн. - заборгованість за кредитом, 15021,67 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2788,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 1115,62 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю від 26.12.2016 року Сафір Ф.О. не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення йому рекомендованого поштового відправлення. Заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 даного кодексу, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою [PERSON] від 01.09.2010 року, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою (а.с. 5-30). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 01.09.2010 року (а.с. 3-4), станом на 31.10.2016 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 23928,06 грн., з них: 4501,83 грн. - заборгованість за кредитом, 15021,67 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2788,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 1615,62 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором б/н від 01.09.2010 року, останній строковий платіж вніс 26.01.2012 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставинах, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не по вернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 23928,06 грн. боргу по кредитному договору б/н від 01.09.2010 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved