Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Імексбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 26 грудня 2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 999-00040132/1, відповідно до якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості у розмірі 50 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19 % річних на суму заборгованості за кредитом та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 25 грудня 2015 року. Вказує на те, що, він свої зобов'язання виконав, однак, відповідач порушив умови даного договору і станом на 31 березня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 62 673,45 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за кредитним договором - 43 622,81 гривень, заборгованості по сплаті відсотків - 7 170,64 гривень, комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку - 6 480 гривень та штраф - 5 400 гривень. А тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача Шкробанець В.Л. в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 грудня 2012 року між позивачем ПАТ «Імексбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 999-00040132/1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості у розмірі 50 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19 % річних на суму заборгованості за кредитом та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 25 грудня 2015 року. Відповідно до п. 3.3.5 договору кредиту, [PERSON] зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час використання, штрафними санкціями у терміни визначені договором. Пунктами 1.4 та 2.6 договору кредиту встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку № 1, відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватися щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 26 числа, починаючи з 26 грудня 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 999-00040132/1 від 26 грудня 2012 року розмір заборгованості за кредитним договором станом на 31 березня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 62 673,45 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за кредитним договором - 43 622,81 гривень, заборгованості по сплаті відсотків - 7 170,64 гривень, комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку - 6 480 гривень та штраф - 5 400 гривень. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved