Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 20.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 105547,83 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 30.09.2017 року та судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою. Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, не сплачує нараховані відсотки за користування кредитними коштами та інші витрати за кредитним договором, тобто порушує свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 105547,83 грн., з яких: 14581,69 грн. - заборгованість за кредитом, 90966,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 20.11.2012 року станом на 30.09.2017 року в розмірі 105547,83 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути також 1600 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved