Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], померлий [INFO]. та [PERSON], померла [INFO], доводяться рідними батьками [PERSON], [INFO]; визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 68,70кв.м., житловою площею 33,60кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, придбаного [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 06.10.2000р., реєстровий № 1-1023, в якому кожному з них належить по 1/2 частині; визнати за [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на спадкове майно, а саме 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 68,70кв.м., житловою площею 33,60кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]., який зареєстровано за померлим на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 06.10.2000р., реєстровий № 1-1023; визнати за позивачем право власності на 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] Харківської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; визнати в цілому право власності за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 68,70кв.м., житловою площею 33,60кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері та батька, який зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 06.10.2000р., реєстровий № 1-1023. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], батько [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON] - мати позивача. Факт перебування вказаних осіб у родинних відносинах підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON], в якому батьками позивача вказані [PERSON] та [PERSON]. Із спадкоємців першої черги, є лише єдиний син спадкодавців, а саме позивач - [PERSON], в зв'язку з чим йому належить право на спадкування за законом, як єдиному спадкоємцю першої черги. [PERSON], не заявляв відмови від спадщини, крім того, з 2013 року постійно проживав разом із померлими батьками, а саме, з березня 2013 року та станом на 29.03.2017р. проживає за адресою: [ADDRESS] обставини змусили позивача звернутися з відповідним позовом до суду, оскільки позивач у встановлений законом строк не звернувся до відповідної держнотконтори з заявою про прийняття спадщини та є розбіжності у написанні прізвища позивача з прізвищем його батьків. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.61). Представник відповідача Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутністю представника ради та проти позовних вимог рада не заперечує (а.с.55). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2017р. № Е-2797 за матеріалами технічної інвентаризації право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в бюро зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 06.10.2000р., реєстровий № 1-1023 (а.с.14, 36). Відповідно до копії технічного паспорту від 26.04.2017р. за реєстровим номером 1-24, будинок проінвентаризовано та його загальна площа складає 68,70кв.м, житлова 33,60кв.м., допоміжна площа 11,40кв.м., площа літніх приміщень 23,70кв.м. (а.с.28-34). Згідно копії Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 06.10.2000р., реєстровий № 1-1023, [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.04.2017р., встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 1972 року (а.с.10). У відповідності до ст. 22 Кодексу України про шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно до ст. 28 Кодексу України про шлюб та сім'ю, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] є рівними, тобто по 1/2 частині, оскільки будинок був придбаний в період зареєстрованого шлюбу. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз'яснень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до копії Свідоцтва про народження [PERSON], зазначено його батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Оскільки, вищезазначене Свідоцтво про народження було видано російською мовою, при перекладі було помилково здійснено переклад прізвище позивача, а тому суд вважає, що [PERSON], померлий [INFO]., та [PERSON], померла [INFO], доводяться рідними батьками [PERSON], [INFO]. [INFO] року помер [PERSON], батько [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2013р. (а.с.11). У відповідності до ст. 1216 ЦК України в редакції 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України в редакції 2003 року, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в редакції 2003 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], в рівних частках кожний, тобто по 1/4 частині, оскільки проживали на момент його смерті за однією адресою, що підтверджується Актом депутата Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області Оніщенко Л.І. від 29.03.2017р. (а.с.13). [INFO] року померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.12). Спадщину після [PERSON] у вигляді 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] прийняв її син - [PERSON], оскільки проживав на момент смерті з нею за однією адресою, що підтверджується Актом депутата Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області Оніщенко Л.І. від 29.03.2017р. (а.с.13). Інших спадкоємців, як за законом, так і таких, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадщині, у разі спадкування за заповітом, не має, що підтверджується повідомленням Другої держнотконтори Харківського району Харківської області від 18.07.2017р. за № 1017/01-16, згідно якого після смерті [PERSON] та [PERSON] ніхто з заявами не звертався та заповітів спадкодавці не складали (а.с.56). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт, який просить встановити позивач є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, спірний житловий будинок відноситься до спадкової маси, позивач не відмовлявся від своєї частки та прийняв її, оскільки проживав на момент смерті спадкодавців з ними, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved