Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.01.2012року був укладений Договір № 120382659 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій») та відповідачем [PERSON] Крім того, виконання [PERSON] зобов'язань по договору забезпечується порукою [PERSON], що підтверджується Договором поруки №120382659 від 27.01.2012р. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Договором частково не виконав, до цього часу кошти повністю не повернув, і тому, у зв'язку з невиконанням умов договору, боржник зобов'язаний сплатити компенсацію вартості наданого обладнання в розмірі 18668,85грн та плату за прострочення щомісячних платіж в сумі 90040,44грн, що разом становить 108709,29грн, тому просить стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти отримання обладнання в системі LeaselT не заперечував, але пояснював, що заборгованість виникла, в зв'язку з матеріальними труднощами. Крім того, заперечував проти нарахування занадто високої суми пені (плату за прострочення щомісячних платіж) та просив зменшити, посилаючись на те, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Також зазначав, що обов'язково погасить заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини відсутності у судовому засіданні не повідомила. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2012року був укладений Договір №120382659 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій») та відповідачем [PERSON], предметом даного договору участь в системі LeaselT, зокрема отримувати IT- обладнання, а також отримувати послуги на умовах, визначених обраним Клієнтом пакетом фінансування LeaselT. Виконання [PERSON] зобов'язань по Договору забезпечується порукою [PERSON], що підтверджується Договором поруки №120382659 від 27.01.2012р. На підставі п.2.2. Договору, а також п.4.9. Правил, позивач надав відповідачу [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна №120382659 від 27.01.2012р. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 20743,17грн., яку [PERSON] відповідно до договору повинний сплачувати в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто, всього 10 платежів по 2074,32грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором частково виконав, частина заборгованості по сплаті щомісячних платежів та штрафні санкції погашені, в зв'язку з чим має заборгованість по наданому договору, станом на 02.06.2014р. в розмірі 108709,29грн, з яких 18668,85грн компенсація вартості наданого обладнання та плата за прострочення щомісячних платіж в сумі 90040,44грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з договору. Відповідальність відповідачів [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Згідно ч.1 ст. 543 ЦПК України, в разі солідарного обов'язку відповідачів (солідарних відповідачів) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, згідно абз.2 ч.2 ст.543 ЦПК України, солідарні відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, відповідно ч.3 ст. 551 ЦПК України, встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Представник позивача не надав доказів на підтвердження того, що в результаті невиконання відповідачами зобов'язання позивачу заподіяні будь-які збитки, розмір яких дорівнював би сумі 90040,44грн нарахованої плати за прострочення щомісячних платежів (пені). Пеня є видом забезпечення виконання зобов'язань, а не способом отримання прибутку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання в сумі 18668,85грн компенсації вартості наданого обладнання є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вимоги в частині сплати за прострочення платежу (пені) в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України, підлягають частковому задоволенню у розмірі 3526,13грн з огляду на їх надмірність порівняно з сумою прямих збитків, наданих позивачу, оскільки передбачена п. 7.2 договору між сторонами та п.14.2 правил, плата за прострочення платежу за своєю правовою природою є неустойкою, розмір якої значно перевищує розмір боргу. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON], знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в розмірі 22195,16грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 243,60грн судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене і

Outcome: partial