overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

позивач ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Городищенського РЕМ звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» завдану матеріальну шкоду у сумі 6776,96 гривень та судові витрати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 01.01.2020 року, біля 16.30 години, по вул. Центральній, 60 у с. Валява, Городищенського району, Черкаської області, керуючи автомобілем «Опель Вектра А », д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] скоїв ДТП, в результаті якої пошкодив електричну опору № 10а, ПЛ-0,4 кВ Л-1 від ТП-278, що належить ПАТ «Черкасиобленерго» Городищенський РЕМ, завдавши шкоди на суму 6776,96 гривень. ДТП сталася з вини водія [PERSON] , про що свідчать матеріали перевірки, проведеної Городищенським ВП ГУНП в Черкаській області. Відповідно до акту від 01.01.2020 року складеного черговим електромонтером ОБВ Городищенського РЕМ - Тесленком С.І. в складі комісії: чергових електромонтера, водія та слідчого відділу поліції, про те, що житель [ADDRESS] [PERSON] , близько 06 год. 30 хв. , 01.01.2020 року здійснив наїзд вищезазначеним автомобілем на електричну опору № 10а, ПЛ-0,4 кВ Л-1 від ТП-278. Відповідно до довідки № 5 від 02.01.2020 року та кошторису про вартість нанесених збитків - загальна сума матеріальних збитків по заміні залізобетонної опори становить 6 776,96 гривен. Тому, на підставі вище викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» завдану матеріальну шкоду у сумі 6776,96 гривень та судові витрати. В судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить відстеження з Укрпошти. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило. З огляду на вище викладене, зі згоди представника позивача,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Чернігівгаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з врахуванням індексу інфляції і пені в сумі 2632,94 грн. та судового збору в сумі 1378,00 грн . Представник позивача в судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує.. Відповідач в судове засідання не з'явилась належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач була споживачем газу та перебувала в договірних відносинах з ПАТ «Чернігівгаз» по наданню послуг з газопостачання в Будинок [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 10 та 11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України № 2246 від 9 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за фактично діючими цінами на основі фактичних показників лічильника газу. У разі відсутності газового лічильника плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання газу. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обовязковим для виконання сторонам. Станом на 01.10.2016 року сума заборгованості становить - 1482,00 грн., втрат від інфляції - 1025,01 грн., 3 % річних - 125,93 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань його умов не допускається. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обовязковим для виконання сторонам. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Враховуючи вказане, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» підлягають стягненню 3% річних в сумі 125,93 грн. та інфляційні збитки в сумі 1025,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Аргентум» Професійна спілка машинобудівників та приладобудівників України звернувся в суду з позовом до Львівського закритого акціонерного товариства Торговий дім «Львів» (надалі ЛЗАТ ТД «Львів»), з участю третьої особи: Державного підприємства «Аргентум» (надалі ДП «Аргентум»), в якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення-вимоги позивача від 13.05.2015 р. про дострокове розірвання трудового договору (контракту) з т.в.о. керівника державного підприємства «Аргентум» [PERSON]. Крім цього, просить сплату судових витрат покласти на відповідача. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що наказом ЛЗАТ «ТД «Львів» від 22.01.2015 р. №1 [PERSON] був призначений на т.в.о. директора ДП «Аргентум». Із призначенням [PERSON] в нового керівника виник обовязок здійснювати оплату праці працівників ДП «Аргентум», зокрема із грудня 2014 р. Однак, оплати праці працівникам підприємства т.в.о. керівника [PERSON] не проводив не лише за грудень 2014 р. але також і за період січень 2015 р. травень 2015 р. Таким чином, т.в.о. керівник ДП «Аргентум» [PERSON] порушив вимоги Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. №108/95-ВР. У звязку із вказаними порушеннями, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач первинно звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить розірвати шлюб із останнім, зареєстрований 05.12.1998 міським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис № 980 та визнати за позивачем право особистої приватної власності на кімнату, жилою площею 12,80/20,00кв.м. на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку [ADDRESS], що становить 46/100 частини вказаної квартири. В судовому засіданні позивач заявила про залишення вимоги щодо розірвання шлюбу, про що надала відповідну заяву. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що з 05.12.1998 з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. У період шлюбу за кошти, що належали позивачу, остання придбала кімнату жилою площею 12,80/20,00кв.м. у квартирі [ADDRESS], що становить 46/100 частини вказаної квартири. Спірна квартира зареєстрована за позивачем. Оскільки кімната набута за рахунок коштів одного із подружжя, а саме, позивача, то має право на особисту приватну власність подружжя. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову щодо визнання за позивачем права власності на вказану вище кімнату у квартирі [ADDRESS], визнав повністю і просив позов задовольнити. Відповідно до правил ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.1998. 19.10.2011 [PERSON] придбала у власність 46/100 частини у квартирі [ADDRESS] та є власником вказаної частині квартири. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про одруження, договору купівлі-продажу від 19.10.2011, витягу з Державного реєстру правочинів, витягу про Державну реєстрацію прав (а.с.5-11). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини (чоловіка) є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, оскільки відповідач підтвердив вказані вище обставини і не заперечує щодо вимог позову, у суду є правові підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач перебував в цивільному шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які у даний час проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні. Відповідачка з моменту фактичного припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги не надає, їхнім життям не цікавиться, тому позивач змушений звернутись до суду. Просить суд стягнути на його користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлена, заперечень на позов не представила, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідачка у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання синів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач перебував з відповідачкою в цивільному шлюбі з 2001 по 2005 роки. Сторони від цивільного шлюбу мають неповнолітню спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. У зв'язку з зазначеними обставинами позивач змушений звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву де підтримав позовні вимоги в повному обсязі, і просив розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка не з'явилася у судове засідання, хоча належним чином була сповіщена про місце і час розгляду справи у суді, через засоби масової інформації газету «Вісті Луганщині», ніяких клопотань або заперечень від неї до суду про причини своєї неявки не надійшло, клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачка дійсно добровільно не надає допомоги на утриманні своєї дитини, що знаходяться на повному утриманні позивача, це вбачається із довідок на /а.с.8,9,11/. Із копій свідоцтва про народження /а.с.6/ вбачається, що відповідачка [PERSON], дійсно є матір*ю [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для задоволення позову. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави. По справі винести заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є малолітні діти, донька Богдана [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO] Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, та просить стягувати аліменти на її користь, на утримання дітей, в розмірі 2 400,00 грн. частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, та просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1 600,00 грн. частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила, та просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, та аліменти на її утримання до досягнення сном [PERSON] трьох років 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, поданні заяви, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача… Оскільки судом встановлено, що діти проживають з позивачкою, та відповідач визнає позов в частинні стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, то суд вважає, що позов в цій частинні підлягає до задоволення в повному обсязі. В частинні задоволення позову щодо стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, суд вважає що слід відмовити, оскільки позов в цій частинні є необґрунтованим. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є малолітні діти, син [PERSON] [INFO], та донька Анастасія [INFO] Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, та просить стягувати аліменти на її користь, на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позов визнає в частинні стягнення з нього аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, а в частинні того, що позивачка посилається на те, що він не надає коштів на утримання дітей заперечує, пояснюючи те, що проживає разом з позивачкою та дітьми, постійно допомагає дітям, та сплачує кошти на їх утримання. Вивчивши матеріали справи, поданні заяви, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача… Оскільки судом встановлено, що діти проживають з позивачем та відповідачем в одній квартирі, та відповідач визнає позов в частинні стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2003 року. Сторони від шлюбу мають неповнолітню спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки добровільно не надає. У зв'язку з зазначеними обставинами позивач змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача. Позивачка до початку судового засідання надала заяву де підтримала позовні вимоги в повному обсязі,\~і просила розглянути справу без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач не зявився у судове засідання двічі, хоча належним чином був сповіщений про місце і час розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини своєї неявки, ніяких клопотань або заяв від нього до суду не надійшло. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги на утриманні своєї дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с.11/. Із копій свідоцтва про народження /а.с.6/ вбачається, що відповідач [PERSON], дійсно є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про доходи відповідача відсутні, але згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для задоволення позову. Вирішуючи\~ позов\~таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, також стягнути з відповідача судовий збір\~ у розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави. По справі винести заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2013 року. Сторони від цивільного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної доньки добровільно не надає. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача. Позивачка до початку судового засідання надала заяву де підтримала позовні вимоги в повному обсязі,\~ і просила розгляд справи без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач не зявився у судове засідання двічі, хоча належним чином був сповіщений про місце і час розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини своєї неявки, ніяких клопотань або заяв від нього до суду не надійшло. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги на утриманні своєї дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с.7/. Із копій свідоцтва про народження /а.с.5/ вбачається, що відповідач [PERSON], дійсно є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач перебуває на військовій службі та отримує грошове забезпечення , що вбачається з довідки /а.с.34/, тому згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для задоволення позову. Вирішуючи\~ позов\~таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, також стягнути з відповідача судовий збір\~ у розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави. По справі винести заочне рішення. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбу з 08 жовтня 2011 року. Сторони від цивільного шлюбу мають неповнолітню спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. У зв'язку з зазначеними обставинами позивач змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від доходів відповідача. Позивачка до початку судового засідання надала заяву де підтримала позовні вимоги в повному обсязі, і просила розгляд справи без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач не з'явився у судове засідання двічі, хоча належним чином був сповіщений про місце і час розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини своєї неявки, ніяких клопотань або заяв від нього до суду не надійшло. Третя особа про справі [PERSON] була належним чином рекомендованим листом повідомлена про час та місце розгляду справи, ніяких клопотань або заяв до суду від неї не надійшло. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги на утриманні своєї дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с.7/. Із копій свідоцтва про народження /а.с.5/ вбачається, що відповідач [PERSON], дійсно є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач працює отримує заробітну плату, що вбачається з довідки /а.с.12/, тому згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому є підстави для задоволення позову. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. По справі винести заочне рішення.

Outcome: approved