Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 41303,38 грн., яка складається з боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 10.07.2014 року по 30.04.2015 року в сумі 36840 грн.,3% річних інфляції від простроченої суми за період з 10.07.2014 року по 19.05.2015 року в розмірі 619,40 грн., проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України за весь час користування коштами за період з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року в сумі 3843,98 грн. Також просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 413 грн.04 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному об»ємі з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, пояснив суду, що дійсно 10.06.2014 року у [PERSON] позичив гроші в сумі 24\~000 грн. з терміном повернення 10.07.2014 року про, що написав письмову розписку,але кошти позичав не для власних потреб,а відповідно до контракту на придбання лісоматеріалу. Вчасно не повернув кошти [PERSON] в звязку з невиконанням умов контракту. Також вважає, що вимоги позивача в частині сплати процентів від суми позики за весь період користування грошима з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року є безпідставними, так як це не було передбачено умовами отримання коштів у борг , що підтверджується і письмовою розпискою про отримання коштів у борг.Контракт надати він не може. Представник відповідача [PERSON] просить суд задовольнити суд частвого даний позов,а саме в частині тільки суми боргу,яка становить 24000 грн.,оскільки відповіда позичав кошти не для власних потреб,а для виконання усних домовленостей на придбання лісоматеріалу. Суд вислухавши учасників процесу,вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини: 10 червня 2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 24\~000 грн. в строк повернення до 10.07.2014 року про, що [PERSON] власноручно написав розписку. Станом на 19.05.2015 року борг по письмовій розписці, [PERSON] не повернув, що підтверджується знаходження боргової розписки у [PERSON] Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1046 зазначеного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі ст. 625 ЦК України. На підставі вищенаведеного відповідач [PERSON] зобов»язанний сплатити [PERSON] борг в сумі 37459 грн. 40 коп. який складається : з 24000 грн. боргу за договором позики, 12840 грн. інфляції ( індекс інфляції за період з 10.07.2014 року по 30.04.2015 року з розрахунку 24000грн. сума богу х 1,535 сукупний індекс інфляції = 12840грн.), 619,40 грн. 3% річних від простроченої суми (24000х3х314 дн.:365:100=619,40 грн.). \~ \~Щодо стягнення суми процентів за користування сумою позики за період з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року у розмірі 3843,98 грн., яка вираховувалась стороною позивача з розрахунку розміру облікової ставки НБУ, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на таке. \~\~\~\~\~\~Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~\~\~\~ З аналізу вказаної норми вбачається, що сторони укладаючи договір позики мають право передбачити в ньому умову щодо отримання позикодавцем зиску від дачі в борг певних коштів, у вигляді відсотків за користування ними позичальником та не містить посилань обов»язковості цієї умови та її застосування стороною правочину тоді коли вона цього забажає без попередньої згоди на це іншої, яка б можливо не погодилась його укладати за таких обставин. \~\~\~\~\~\~Не вказує на обов»язковість чи автоматичне застосування норми ст. 1048 ЦК України і тоді коли сума позики перевищує п»ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, оскільки знову ж таки це право сторін вільно визначати умови договору згідно діючого законодавства. Вказана норма не може використовуватись стороною правочину і як санкція за невиконання грошових зобов»язань, оскільки такі чітко визначені Цивільним кодексом України. Тоді як, із вказаних правовідносин вбачається, що позивач став вимагати від відповідача і сплату відсотків після порушення ним зобов»язань в частині повернення коштів, коли ч.1 ст. 1048 ЦК України визначено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, тобто з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року, чого знову ж таки вказаним договором позики не передбачено. \~\~\~\~\~Оскільки, укладений між сторонами договір позики грошей умови щодо одержання процентів за користування ними не містить, тому вимога в частині їх стягнення є безпідставною, а відтак задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 413 грн.04 коп. судових витрат за сплату судового збору. На підставі ст.ст.625,1046,1047 ЦК України та

Outcome: partial