Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 25.10.1985 року по 26.05.2014 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання. 26.05.2014 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач працював за професією травильника, зайнятого травленням металу у розчинах, що містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки. Відповідно до акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом № 181 від 26.11.1999 року, о 09 годині 30 хвилин 24.11.1999 року при виконанні трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок. В результаті нещасного випадку позивачу травмувало третій палець правої кисті. Причинами настання нещасного випадку було виконання роботи, яка не входить в коло обовязків слюсаря механоскладальних робіт (порушення п.1.5 інструкції по ТБ для працюючих в цехах № 1; захисний пристрій ножиці не виключає потрапляння пальців працюючого під ножі (порушення п. 3.8.16 правил ТБ під час холодної обробки). Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачу було встановлено діагноз: травматична ампутація бугристості дистальної фаланги ІІІ пальця правої кисті. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 89 від 28.07.2014 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень токсичної етіології ІІ стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ стадії. Легенева недостатність IІ ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.). Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням попереково-крижового відділу з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, мязово-тонічним і алогічним синдромами. Хронічний фарингіт в стадії нестійкої ремісії. Складний міопічний астигматизм обох очей, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутний діагноз). У п. 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Відповідно до акту огляду МСЕК від 13.10.2014 року ступінь втрати професійної працездатності становить 40% первинно, безтерміново. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягала на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею у запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представниці позивача, пояснення представниці відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку Судом встановлено, що позивач з 25.10.1985 року по 26.05.2014 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання. 26.05.2014 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.6-8). Відповідно до акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом № 181 від 26.11.1999 року, о 09 годині 30 хвилин 24.11.1999 року при виконанні трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок. В результаті нещасного випадку позивачу травмувало третій палець правої кисті. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачу було встановлено діагноз: травматична ампутація бугристості дистальної фаланги ІІІ пальця правої кисті. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 89 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28.07.2014 року (а.с.11), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 13.10.2014 року ступінь втрати професійної працездатності у [PERSON] становить 40%. (а.с.12) Суд вважає, що публічне акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представниці відповідача, що публічне акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднанняне порушувало законних прав позивача, оскільки акт розслідування професійного захворювання № 89 від 28.07.2014 року [PERSON]І не оскаржив у судовому порядку, то відсутні належні та допустимі докази порушення відповідачем його прав. Крім того, суд не погоджується з доводами відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 11000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial