Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перейменовано у Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк». Позов мотивує тим, що 31.10.2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінг приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування №б/н від 31.10.2014 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26000055465445 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Свої вимоги за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20000,00 грн. 30.09.2017 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав. Станом на 10.05.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 15 462,19 грн. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 15 462,19 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача Марчук А.П. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не сплачує борг у зв'язку з важким матеріальним становищем. Заслухавши пояснененя сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31.10.2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінг приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування №б/н від 31.10.2014 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26000055465445 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Свої вимоги за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20000,00 грн. 30.09.2017 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно п.3.2.1.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (п.3.2.1.1.3. зазначених Умов). Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку (п. 3.2.1.1.6 Умов) Відповідно до Умов банку має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за вбачається, що станом на 10.05.2018 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 15 462,19 грн, яка складається з заборгованості по кредиту - 9690,55 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 3191,42 грн., заборгованість за пенею та комісією - 251,25 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 2328,97 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 15 462,19 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved