Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52637 від 21.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з неї, [PERSON] , заборгованості в сумі 10854,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, мотивуючи позов тим, що в порушення ст.88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, й у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису за договором, що не був нотаріально посвідчений. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 23.07.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 23.07.2021 року зупинено стягнення\~за виконавчим\~провадженням ВП\~65731198,\~відкритим приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Дніпропетровської\~області Куземченком\~А.С.\~ на\~підставі виконавчого\~напису приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенка\~Є.М.\~№ 52637\~від 21.05.2021\~року про\~стягнення з[PERSON] на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості у розмірі 10854 гривень. 27.08.2021 року відповідач ТОВ «КОШЕЛЬОК» надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у повному обсязі [PERSON] в задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях відповідач зазначає, що 09.02.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту №3460509203-240778 в електронній формі. Строк надання кредиту - 19 днів, за умовами якого позивач отримала в кредит 3700 гривень, які були перераховані на її картковий рахунок, що підтверджено повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн». У зв`язку із невиконанням даного договору позивачем, у неї перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» утворилась заборгованість в розмірі 10804,00 гривень, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3700,00 гривень та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 7104,00 гривень. 21.05.2021 року ТОВ «КОШЕЛЬОК» відповідно законодавства звернулось із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., який вчинив оскаржуваний виконавчий напис. Вважає заборгованість безспірною, а виконавчий напис нотаріуса таким, що відповідає вимогам закону. З підстав недоведення позивачем перед судом своєї позиції, просив відмовити в задоволенні позову. Також, відповідач заперечував проти стягненн з ТОВ «КОШЕЛЬОК» витрат на правову (правничу) допомогу, оскільки такі витрати документально не підтверджені та не доведені: відсутні будь-які розрахунки виконаних адвокатом робіт, відсутній договір про надання послуг, незрозуміло, як саме та на підставі чого та ким була сформована сума 5709,60 грн. Треті особи пояснень до суду не подавали. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. 21.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України віл 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 52637 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» загальної суми 10854 гривень. Згідно вказаного виконавчого напису [PERSON] є боржником за договором про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №3460509203-240778 від 09.02.2021 року, укладеним з Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«КОШЕЛЬОК»(а.с.17). Також, у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 09.02.2021 року по 21.05.2021 року. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. 08.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. за заявою ТОВ «КОШЕЛЬОК» на підставі виконавчого напису № 52637 відкрито виконавче провадження № 65731198, і 15.06.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.24,25). За ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Так, за ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік документів). Вказаний Перелік документів містить розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами», в якому зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 у Перелік документів внесені зміни, а саме: доповнено розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого на підставі виконавчих написів нотаріусів проводиться стягнення у безспірному порядку за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що з Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, виключені кредитні договори, укладені у простій письмовій формі. Відповідач не надав суду доказів того, що кредитний договорі № 3460509203-240778 від 09.02.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] , є нотаріально посвідченим договором. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Міністерство юстиції України в своєму листі від 25.06.2020 року № 5235/19.5.6/32-20 звернуло увагу нотаріусів на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, та зазначило, що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. всупереч роз`яснень Міністерства юстиції України, ігноруючі судові рішення у справі № 826/2084/14, вчинив виконавчий напис на підставі документів, що не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Таким чином нотаріус діяв незаконно, що є підставою для задоволення позову. Суд не розглядає питання безспірності заборгованості за відсутності в даному випадку правових підстав для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Крім того, згідно з частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з актом про приймання-передачі наданих послуг № 15/09/2021 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №11/06/2021 від 11.06.2021 року, адвокатом Баіровою О.С. були надані наступні послуги: складання позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову, складання клопотання про забезпечення доказів у цивільній справі №180/1662/21. Вартість наданих послуг за Договору про надання правничої (правової) допомоги №11/06/2021 від 11.06.2021 року становить 5709,60 грн. Згідно з квитанцією від 17.09.2021 року [PERSON] сплатила адвокату Баіровій О.В. 5709,60 гривень. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено судом у повному обсязі, позивачем [PERSON] понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5709,60 грн., докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, тому такі судові витрати слід покласти на відповідача. У позовній заяві позивачка, крім витрат на професійну правничу допомогу, просила стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви в розмір 951,60 гривень та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 475,80 гривень. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 гривень; за подання заяви про забезпечення позову фізичною особою складає 454 гривень. Тобто, на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 908 гривень за подання позовної заяви, 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову. Переплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на підставі ст.7 ЗУ «Про судовий збір», Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved