Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 18.02.2008 р. [PERSON]. Стверджує, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. [PERSON] проживала одиноко, позивач її доглядала, а після смерті [PERSON] позивач виїхала на заробітки до РФ, де перебуває до даного часу, навідуючись на короткі проміжки часу в Україну, що унеможливило вчасно подати заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з аналогічних мотивів. Покликаються на те, що з 2008 р. позивач постійно перебуває на заробітках у РФ, можливість приїхати в Україну чи в інший спосіб подати заяву про прийняття спадщини практично відсутня, оскільки характер виконуваної роботи вимагає постійної присутності позивача. В середньому один раз на три місяці позивача можуть підмінити на роботі, після чого вона на короткий термін може зявитись в Україні. Відповідач позов визнав з підстав, зазначених у довідці №170 від 12.05.2015 р.. Просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. 18.02.2008 р. в с. Вербка-Мурована померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ№073100 від 21.02.2008 р.. На день смерті [PERSON] проживала одна, що підтверджується довідкою №215 від 12.06.2015 р. виконкому Вербсько-Мурованої сільської ради. Заповітом, складеним на дому і посвідченим секретарем виконкому Вербсько-Мурованої сільської ради 01.11.2007 р. та зареєстрованого в реєстрі за №29, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. До складу спадкового майна входила земельна ділянка площею 1,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербсько-Мурованої сільської ради, кадастровий номер 6825882400:03:005:0029, що підтверджується державним актом від 06.09.2005 р. ЯА№978909, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010576500006, право власності на майновий пай члена КСП, що підтверджується свідоцтвом ХМЯР№002189 від 25.05.2001 р. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 12.06.2015 р., вбачається, що жоден зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. На звернення позивача щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину 18.05.2015р. їй було відмовлено у звязку із спливом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 18.05.2015 р. №354/01-16. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину, на що звернуто увагу в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Така ж позиція відображена і в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Посилання позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини знаходить підтвердження у матеріалах справи. Так, з показів свідка [PERSON] вбачається, що спадкодавець проживала одиноко, перебувала на утриманні сімї [PERSON]. [PERSON] постійно впродовж багатьох років знаходиться на заробітках у РФ, зрідка приїжджаючи додому, що унеможливлює подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Жодних доказів зворотнього суду надано не було, відповідач позов визнавав. Таким чином, позов слід задовольнити. У звязку із цим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved