Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Центренерго» в особі ВП Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.07.2016 року по 08.02.2018 року в розмірі 7509,82 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] до 08.02.2018 року був наймачем квартири [ADDRESS] та споживачем комунальних послуг. Вказаний будинок до 14.10.2005 року знаходився на балансі Вуглегірської ТЕС. На підставі Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», рішення сесії Світлодарської міської ради від 10.11.2005 року №4/42-1 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Світлодарська житлового фонду, що передається від Вуглегірської ТЕС ВАТ ДЕК «Центренерго» та передачу його на баланс комунального підприємства «Веста» для обслуговування та оперативного управління - житловий фонд, який знаходився на балансі Вуглегірської ТЕС, був переданий в комунальну власність територіальної громади м. Світлодарська, згідно акта приймання-передачі від 14.10.2005 року. Квартира [ADDRESS] не приватизована. ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС є постачальником комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення для всіх споживачів м. Світлодарськ Донецької області. Зобов`язання щодо постачання комунальних послуг з боку позивача виконуються належним чином. Щомісяця позивач виконував по будинку, в якому розташована квартира відповідача, повний комплекс послуг. Претензій щодо якості або кількості послуг відповідачем не пред`являлися, тому бухгалтерія Вуглегірської ТЕС виконувала нарахування розміру оплати комунальних послуг та направляла боржнику квітанції з розрахунками, однак він зобов`язань по оплаті не виконував. В порушення закону відповідач платежі за надані комунальні послуги не здійснює, у зв`язку із чим заборгованість створилась за період з 01.07.2016 року по 08.02.2018 року у розмірі 6076,75 грн. На суму боргу за вказаний період позивачем нараховані 3% річних в сумі 281,22 грн. та індекс інфляції в сумі 1151,85 грн. Загальна сума боргу складає 7509,82 грн. Оскільки даний спір не може бути вирішено добровільно, позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про час, дату та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] жодних заяв суду не надав, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 01.07.2016 року по 08.02.2018 року був наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] згідно довідки про склад сім`ї від 08.11.2018 року 37230 (а. с. 10). Згідно Особового рахунку № [NUMBER] по оплаті централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, відкритого на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року нараховано 1821,99 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року нараховано 3393,52 грн., в період з 01.01.2018 року по 08.02.2018 року нараховано 861,24 грн, всього за період з 01.07.2016 року по 08.02.2018 року - 6076,75 грн. (а. с. 8-9). Доказів оплати (часткової оплати) вказаної заборгованості матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги, доказів оплати вартості наданих позивачем житлово-комунальних послуг відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати комунальних послуг, оскільки плата не здійснювалася, внаслідок чого за період з 01.07.2016 по 08.02.2018 утворилася заборгованість у розмірі 6076,75 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем відповідно до цієї норми закону були нараховані наступні суми: інфляційні нарахування в розмірі 1151,85 грн., 3% річних в розмірі 281,22 грн. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved