Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки смт Пересічне Дергачівського району Харківської області, яка народилася у [PERSON]; внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], уродженки смт Пересічне Дергачівського району Харківської області, свідоцтво про народження Серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №33 від 04 липня 2017, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини «[PERSON]», змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», посилаючись на те, що [INFO] у неї народилася донька [PERSON], біологічним батьком якої являється [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. У свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані з її слів, оскільки батько дитини відбуває покарання у місцях позбавлення волі та не зміг самостійно подати до відділу ГАЦС заяву про батьківство. Відповідач неодноразово направляв заяви до ВРАЦС про визнання його батьком, однак, вони були залишені без задоволення і зміни в актовий запис про народження дитини не внесені. Відповідач у судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі, про що надала відповідну заяву. Ухвалою судді від 27.11.2017 провадження по справі відкрито та судове засідання було призначено на 18.12.2017, яке відкладено на 27.12.2017 у зв'язку з неявкою відповідача та відсутні даних про належне його повідомлення. Відповідно до частини четвертої ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її матір'ю являється [PERSON], відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, про що мається копія свідоцтва про народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8,19). [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], про що свідчить відповідний штемпель у паспорті, на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.09.2011 (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана, як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.126 СК України). Положення вказаних норм дають змогу дійти висновку про існування двох способів визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: добровільний та судовий. Добровільний спосіб полягає у двосторонньому волевиявленні матері та батька, яке полягає у зверненні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою. Тобто, зазначений спосіб використовується у разі відсутності спору з приводу батьківства та є вільним волевиявленням жінки та чоловіка, шляхом подачі заяви до органу реєстрації актів цивільного стану. Відповідач, який в даний час відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25), звертався до Відділу ДРАЦС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області з заявами про визнання його батьком дитини, однак у зв'язку з невідповідністю його заяви зразку згідно додатку 1 до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні №1154/5 від 22.11.2007, №3307/5 від 24.12.2010, йому відмовлено в її задоволенні. Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як зазначено в абз.3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Як передбачено ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, у суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved