overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З березня 2019 року подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подала заяву, в якій позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, виходячи з положень ст.200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 18.07.2009р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 356. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишається також проживати з відповідачкою, позивач не заперечує. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З жовтня 2018 року подружні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дітей між ними немає, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.2005р. у Виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 34. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дітей та поділ майна не заявлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З липня 2019 року подружні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідачка подала заяву, в якій позов визнала, просила винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.10.2015р. у Виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З лютого 2019 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту та спільного бюджету, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дітей між ними немає, час на примирення не потрібен. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір?ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.2008р. у Виконавчому комітеті Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] Спору про визначення місця проживання дітей не заявлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, немають спільного побуту та бюджету та не проживають разом, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З травня 2019 року подружні стосунки між ними припинилися, у кожного з них своє особисте життя, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, виходячи з положень ст.200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 06.09.2004р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишається також проживати з позивачкою, відповідач не заперечує. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. З червня 2019 року подружні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить інтересам кожного з них, оскільки на даний час у кожного з них своє особисте життя. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу продовжуватиме проживати з нею. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.06.2006р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 293. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Дитина залишається проживати з позивачкою, відповідач не заперечує. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають на даний час ще разом. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 22.08.1992р. у Ялинцівській сільській раді народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 10. Неповнолітніх дітей у сторін від шлюбу немає. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Спільних дітей від шлюбу також немає. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, виходячи з положень ст.200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 29.08.2003р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 428. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, виходячи з положень ст.200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 09.08.2008р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~769. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] На даний час діти проживають з матір`ю та після розірвання шлюбу залишаються також проживати з позивачкою, відповідач не заперечує. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, виходячи з положень ст.200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 30.04.2010р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 200. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишається також проживати з позивачкою, відповідач не заперечує. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved