Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 22 липня 2008 року між ним, найменування якого на той час було відкрите акціонерне товариство ВТБ БАНК, та співвідповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № 25/00/2008-252Н, згідно умов якого співвідповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у сумі 28500 доларів США з кінцевим терміном погашення 22 липня 2028 року та сплатою 14 % річних. Крім цього, для забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором, 22 липня 2008 року між ним та співвідповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобовязався перед позивачем солідарно відповідати за виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісії, штрафів, пені та інших платежів. Однак, співвідповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав так як своєчасно не погасив чергові частини кредиту та прострочив сплату відсотків за користування кредитом, у звязку з чим станом на 03 липня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 27292,62 доларів США. Тому позивач змушений предявити до співвідповідачів відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд достроково стягнути солідарно з співвідповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 27292,62 доларів США та судові витрати у вигляді судового збору понесені ним при предявленні позову в сумі 8601,93 грн. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 22 липня 2008 року між позивачем, найменування якого на той час було відкрите акціонерне товариство ВТБ БАНК, та співвідповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № 25/00/2008-252Н, згідно умов якого співвідповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у сумі 28500 доларів США з кінцевим терміном погашення 22 липня 2028 року та сплатою 14 % річних. Крім цього, для забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором, 22 липня 2008 року між позивачем та співвідповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобовязався перед позивачем солідарно відповідати за виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісії, штрафів, пені та інших платежів. Однак, співвідповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав так як своєчасно не погасив чергові частини кредиту та прострочив сплату відсотків за користування кредитом, у звязку з чим станом на 03 липня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 27292,62 доларів США, яка складається з поточної заборгованості за кредитом в сумі 24950,67 доларів США, заборгованості за поточним кредитом в сумі 372,52 доларів США, три відсотки річних за кредитом в сумі 2,41 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1742,12 доларів США, три відсотки річних за процентами в сумі 11,12 доларів США, заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 49,17 доларів США та пені в сумі 164,61 доларів США, про що свідчить відповідний розрахунок суми заборгованості складений позивачем та доданий до позовної заяви. Станом на день і час ухвалення даного рішення, а саме 03 грудня 2015 року, Національним банком України офіційний курс гривні до долара США встановлено на рівні 2364,77 грн. за 100 доларів США, у звязку з чим еквівалент кредитної заборгованості у іноземній валюті 27292,62 доларів США в гривні становить 645407,68 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. В свою чергу, ч.3 ст. 533 ЦК України,використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до першого та другого абзаців пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В свою чергу, відповідно до ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремасплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з співвідповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved