Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач просить визнати недійсною довіреність від 07 грудня 2006 року видану йому відповідачем [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 1288 ; стягнути з [PERSON] в його користь 54196 грн. (п»ятдесят чотири тисячі сто дев»яносто шість гривень), отриманих ним за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. Відповідач позову не визнав. Позивач, допитаний як свідок, пояснив, що у грудні 2006 року відповідач [PERSON] запропонував йому купити у нього (як він тоді запевняв) його власний автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. Даний автомобіль йому сподобався і він вирішив його купити. Вони домовились з відповідачем [PERSON], що він продасть йому цей автомобіль за 6 800 дол. США. Однак, оформити правочин договором купівлі-продажу продавець [PERSON] відмовився, пояснивши це тим, що тимчасово автомобіль зареєстрований за [PERSON], яка проживає в м. Києві, яка видала йому довіреність на право відчуження даного автомобіля, і перереєстрація права власності на його ім»я займе багато часу та на це витратяться значні кошти, що дешевше оформити їх правочин буде шляхом видачі довіреності, а крім цього, кузов автомобіля безномерний і провести перереєстрацію даного автомобіля в органах ДАІ буде неможливо. Саме тому, 07 грудня 2006 року відповідач [PERSON] видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якої [PERSON] уповноважив його продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Перед підписанням даної довіреності, він передав відповідачу [PERSON] суму коштів еквівалентну 6000 дол. США., яку було знято ним в Бориславському відділенні ЗАТ КБ Приват-Банк з його банківських рахунків, зокрема з рахунку № 26208600495768 він зняв грошові кошти в сумі 9\~100 грн., а з рахунку №26201600877327 грошові кошти в сумі 3\~990 доларів США. Продавець [PERSON] при оформленні в нотаріальній конторі на нього довіреності на право керування автомобілем та передачі йому основної грошової суми за придбаний ним автомобіль запевнив його, що автомобіль вже його, а на початку весни 2007 року вони завершать документальне переоформлення придбаного ним автомобіля на нього, тобто підпишуть у нотаріальній конторі вже договір купівлі-продажу автомашини, так як до цього часу кузов придбаного ним автомобіля буде номерним. Після видачі відповідачем довіреності, вони обидва поїхали до його друга [PERSON], у якого він позичив грошові кошти в сумі 800 доларів США, які передав відповідачу, чим повністю розрахувався з ним за придбаний автомобіль. Після проведення повного розрахунку з відповідачем, він передав йому ключі та техпаспорт від автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. З 07.12.2006року він почав користуватися придбаним автомобілем як власним. Однак, 27 березня 2007 року у м. Дрогобичі Львівської області його зупинили працівники ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України. Старшина міліції цього спецпідрозділу [PERSON] перевіривши у нього документи на автомобіль, яким він керував, затримав його. Як підставу затримання працівник спецпідрозділу [PERSON] пояснив таку: підробка технічного паспорта його автомобіля та те, що автомобіль не розмитнений. Він заперечував факт підробки документів на його автомобіль, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії КІС № 921260 видане МРЕВ-4 м. Києва ДАІ ГУ УМВС України 13 травня 2004 року є дійсним та ніким не скасовано, а сам автомобіль перебуває на обліку у МРЕВ-4 м. Києва ДАІ ГУ УМВС України, про що він особисто переконався при купівлі даного автомобіля. Але на його заперечення та доводи працівники спецпідрозділу „Кобра не звернули увагу, вони вилучили у нього його автомобіль, а йому натомість вручили копію протоколу огляду та затримання транспорту від 27.03.2007 року. В ході відібрання у нього пояснень з приводу затриманого автомобіля, від працівників міліції він дізнався про те, що його ошукано. Автомобіль, який він придбав, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрований у МРЕВ-4 [PERSON] в м. Києві за [PERSON], однак, остання не є власником цього автомобіля, про що сама йому ствердила під час телефонної розмови, додатково повідомивши, що у неї у власності є свій автомобіль аналогічної марки, моделі та кольору. Про його автомобіль та начебто видачу нею довіреності на імя [PERSON] їй нічого не відомо, так як вона не зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], та жодної довіреності, якою би уповноважила п.Малого М.М. керувати та розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не підписувала, і взагалі п. Малого М.М. не знає. З 27.03.2007року він позбавлений можливості користуватися придбаним автомобілем, за який заплатив значні грошові кошти [PERSON] Крім цього, відповідач [PERSON] відмовляється повернути йому грошові кошти в сумі 6\~800доларів США, які він отримав від нього в рахунок продажу йому автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. При таких обставинах вважаючи, що зі сторони [PERSON] за змовою з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], вчинено стосовно нього шахрайські дії, які завдали йому значної шкоди, він почав звертатися з письмовими скаргами в правоохоронні органи, щоб притягнули до відповідальності відповідача [PERSON] та нотаріуса [PERSON] В ході проведення перевірки за його скаргами, було відібрано пояснення у [PERSON], яка ствердила, що жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору вона не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про [PERSON] їй взагалі нічого не відомо. Під час відібрання працівниками міліції пояснень у [PERSON], останній не заперечив того факту, що дійсно продав йому 07.12.2006року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, отримавши за це у нього 6\~800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем. У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У відповідності з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, плата за видачу якої діючим цивільним законодавством України не передбачена. Договір купівлі-продажу автомобіля згідно вимог ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.210 ЦК України повинен укладатися в письмовій формі, так як відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р., підлягає реєстрації в органах ДАІ, так як наслідок тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля (тобто, зміну одного власника автомобіля на іншого). Оскільки, укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля не відповідає вимогам закону, а плата за видачу довіреності діючим цивільним законодавством України не передбачена, то відповідно відповідач [PERSON] отримав від нього грошові кошти за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, без достатньої правової підстави. У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. А тому, вважає, що відповідач повинен йому повернути суму коштів, еквівалентну 6800 доларів США, яку він отримав в рахунок продажу йому вищевказаного автомобіля, а саме 54196 грн., виходячи з того, що станом на 12 травня 2009 року курс долара США по відношенню до української гривні становить 7 грн.97 коп. Враховуючи те, що [PERSON] не мав права розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, згідно довіреності від 11.11.2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка є сфальсифікованою, то відповідно видана відповідачем довіреність від 07.12.2006 року є недійсним правочином. Позов просить задоволити. Відповідач [PERSON], допитаний як свідок, пояснив, що він через оголошення в газеті «Ваш магазин» дізнався про продаж спірного автомобіля, який і купив у [PERSON] у м.Львові. Однак, оформленням довіреності від першого власника - [PERSON] в м.Києві займався товариш [PERSON] - [PERSON]. Він відправив через факс свої дані в м.Київ, та через деякий час приїхав у м.Львів до [PERSON] і забрав свою довіреність. Автомобілем зацікавився позивач і тому 07 грудня 2006 року він видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якої уповноважив позивача продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Автомобіль він не продавав, а отримав 07.12.2006 року від позивача 6800 доларів США за видану ним довіреність. В позові просить відмовити. Іншими доказами, дослідженими судом, зокрема: Довіреністю від 07 грудня 2006 року стверджено, що 07.12.2006 року відповідач [PERSON] видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Протоколом огляду та затримання транспорту від 27 березня 2007 року стверджено, що 27.03.2007 року у м. Дрогобичі Львівської області працівником спецпідрозділу ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України, старшиною міліції [PERSON] у зв»язку з підробленням техпаспорту та нерозмитненням затриманий автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, який належить [PERSON] Відмовним матеріалом № 311-0304 ГУ МВСУ у Львівській області Бориславського МВ ЖРЗПЗ №281/6 від 06.02.2009 року по факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки БМВ 520, д.н.з. [NUMBER] стверджено, що 15.02.2009 року в порушенні кримінальної справи за ст.358 КК України відносно [PERSON] та [PERSON] відмовлено. А також, стверджено, що [PERSON] жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про [PERSON] їй взагалі нічого не відомо; [PERSON] не заперечив того факту, що дійсно продав позивачу 07.12.2006року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, отримавши за це у нього 6\~800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що у грудні 2006 року відповідач [PERSON] запропонував позивачу купити у нього його власний автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. Сторони домовились про ціну - 6 800 дол. США. Оформити правочин договором купівлі-продажу продавець [PERSON] відмовився, пояснивши це тим, що тимчасово автомобіль зареєстрований за [PERSON], яка проживає в м. Києві, яка видала йому довіреність на право відчуження даного автомобіля, і перереєстрація права власності на його ім»я займе багато часу та на це витратяться значні кошти, що дешевше оформити їх правочин буде шляхом видачі довіреності, а крім цього, кузов автомобіля безномерний і провести перереєстрацію даного автомобіля в органах ДАІ буде не можливо. 07 грудня 2006 року відповідач [PERSON] видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якої [PERSON] уповноважив позивача продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами і запевнив позивача, що автомобіль вже його, а на початку весни 2007 року вони завершать документальне переоформлення придбаного ним автомобіля на нього, тобто підпишуть у нотаріальній конторі вже договір купівлі-продажу автомашини, так як до цього часу кузов придбаного ним автомобіля буде номерним. Відповідач [PERSON], отримавши від позивача 07.12.2006 року 6 800 доларів США, передав позивачу ключі та техпаспорт від автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. З 07.12.2006року позивач почав користуватися придбаним автомобілем як власним. 27.03.2007 року у м. Дрогобичі Львівської області працівником спецпідрозділу ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України, старшиною міліції [PERSON] у зв»язку з підробленням техпаспорту та нерозмитненням був затриманий автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, який належить [PERSON] 15.02.2009 року ДІМ ГУМВСУ у Львівській області в порушенні кримінальної справи за ст.358 КК України відносно [PERSON] та [PERSON] відмовлено та встановлено, що [PERSON] жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про [PERSON] їй взагалі нічого не відомо. А також встановлено, що [PERSON] не заперечив того факту, що дійсно продав позивачу 07.12.2006 року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, отримавши за це у нього 6\~800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем. У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншими актами цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У відповідності з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, плата за видачу якої діючим цивільним законодавством України не передбачена. Договір купівлі-продажу автомобіля згідно вимог ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.210 ЦК України повинен укладатися в письмовій формі, так як відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 р., підлягає реєстрації в органах ДАІ, так як наслідок тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля (тобто, зміну одного власника автомобіля на іншого). Оскільки, укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля не відповідає вимогам закону, а плата за видачу довіреності діючим цивільним законодавством України не передбачена, то відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, без достатньої правової підстави. У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. А тому, відповідач повинен повернути позивачу суму коштів, еквівалентну 6800 доларів США, яку він отримав в рахунок продажу йому вищевказаного автомобіля, а саме 54196 грн., виходячи з того, що станом на 12 травня 2009 року курс долара США по відношенню до української гривні становить 7 грн.97 коп. Враховуючи те, що [PERSON] не мав права розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, згідно довіреності від 11.11.2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка є сфальсифікованою, то відповідно видана відповідачем довіреність від 07.12.2006 року є недійсним правочином. При встановлених в судовому засіданні обставинах, позов позивача підлягає до задоволення. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.203, ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.ст.210, 215, 216, 244, 1212, 1213 ЦК України. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved