Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач проживає у приватному будинку загальною площею 35,7 кв. м. за адресою: м. Одеса, провулок Машинобудівний, 6. Вказаний будинок був куплений за договором купівлі-продажу бабусею позивача [PERSON] від 31 січня 1968 року, зареєстрований Пятою Одеською державною нотаріальною конторою за № 1-543. Там же до моменту своєї смерті проживали: [PERSON] батько позивача, [PERSON] - матір батька позивач. 21 березня 2004 року [PERSON] помер. Померлий [PERSON] не був власником будинку. 16 травня 2007 року померла [PERSON]. За час експлуатації буднику він був реконструйований шляхом збільшення загальної та жилої площі. Позивач постійно мешкає у вказаному будинку, як при житті так і після смерті спадкодавця, тобто фактично позивач прийняла спадщину. Посилаючись на вимоги ст. 1266 ЦК України, а саме внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, позивач просить визнати за нею право власності на ? частину спірного житлового будинку із надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. Згідно договору купівлі-продажу від 31 січня 1968 року, за реєстром № 1-543, посвідченого державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купила половину будинку № 6 по провулку Машинобудівному в м. Одесі , що складався в цілому з одного камяного одноповерхового житлового будинку з господарчими будівлями. У власність покупця перейшли такі приміщення: 1-2 житлова площею 20,2 кв. м., 1-1 кухня та ? частина колодязя „П. Продавцю [PERSON] означена частина будинку належала на підставі договору про право забудови та безтермінове користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 23.10.1952 року за р. № 50617 та рішення Народного суду Іллічівського району м. Одеси від 15 жовтня 1962 року, справа № 2623, зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книгу № 11, стор. 6 під № 352, тому продавець мав право проводити відчуження ? частини будинку № 6 по провулку Машинобудівному в м. Одесі. В означеній частини житлового будинку постійно проживали [PERSON], [PERSON] її син, [PERSON] її онука (довідка про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 25.02.2002 року, свідоцтво про народження [PERSON] серії ІІІ-ЖД № 486035, актовий запис № 908, де її батьком вказаний [PERSON]). 21 березня 2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД № 371208 від 24 березня 2004 року, запис № 3150. 16 травня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД № 090969 від 17 травня 2007 року, запис № 4394. Після смерті [PERSON] спадкового майна не залишилося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину будинку № 6 по провулку Машинобудівному в м. Одесі. Позивач продовжувала проживати в частині будинку після смерті спадкодавця [PERSON], вступивши у володіння спадщиною, і користується цією частиною будинку до теперішнього часу. Тобто позивач фактично вступила у спадщину на спірну частину житлового будинку з надвірними спорудами, сплачує усі витрати, пов'язані з його утриманням, підтримує його в придатному для проживання стані, регулярно здійснюю ремонтні роботи, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України прийняла спадщину. Згідно відповіді Пятої Одеської державної нотаріальної контори № 477/01-14 від 10.03.2010 року спадкові справи до майна [PERSON], померлого 21.03.2004 року, та [PERSON], померлої 16.05.2007 року, не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (право представлення). Таким чином у звязку зі смертю [PERSON] для позивача відкрилась спадщина на зазначену частину житлового будинку; враховуючи, що позивач прийняла цю спадщину, інші особи, які вправі претендувати на спадкове майно, із відповідними заявами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернулись, суд вважає за необхідне визнати право [PERSON] таким, що підлягає захисту, визнавши за нею факт прийняття спадщини та право власності на успадковувану частину житлового будинку із надвірними спорудами. Спадкодавиця в свій час, користуючись правами на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, з метою покращення умов проживання своєї сімї здійснила реконструкцію будинку шляхом прибудов окремих приміщень та зведення допоміжних приміщень. Розташування цих споруд визначено технічним паспортом від 18.02.2010 року. Згідно технічного висновку про технічний стан елементів несучих та огороджуючих конструкцій, можливості збереження прибудов „А4, „А5, „А6, „А7 до житлового будинку під літ. „А та сраїв „Д, „Ж, навісу „Е за адресою: провулок Машинобудівний, 6, виготовленого СПД [PERSON] (державна ліцензіяч АВ № 079176), вбачається, що ? частина житлового будинку № 6 по провулку Машинобудівному у м. Одесі під літ А складається з: коридору 1-1 площею 11,2 кв. м., житлової кімнати 1-2 площею 20,5 кв. м., житлової кімнати 1-3 площею 10,0 кв. м., житлової кімнати 1-4 площею 10,2 кв. м., коридору 1-5 площею 10,1 кв. м., кухні 1-6 площею 6,6 кв. м., житлової кімнати 1-7 площею 12,4 кв. м., душу 1-8 площею 6,7 кв. м., туалету 1-9 площею 2,5 кв. м., прибудови А4 площею 10,2 кв. м., А5 площею 10,1 кв. м., А6 площею 6,6. кв. м., А7 площею 12,4 кв. м., та надвірних споруд „В - гараж площею 20,1 кв. м., „Д - сарай площею 7,1 кв. м., „Е - навіс площею 6,7 кв. м., „Ж - сарай площею 16,0 кв. м., загальною площею 179,4 кв. м. Будівлі мають позитивні конструктивні характеристики, відповідають будівельно-технічним, санітарно-гігієнічним та протипожежним вимогам, придатні для експлуатації за своїм функціональним призначенням та можуть бути прийняті в експлуатацію. Судом не встановлено факту того, що виконані роботи порушили права третіх осіб. Суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України щодо права на забудову за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, оскільки згідно із договором купівлі-продажу від 31 січня 1968 року земельну ділянку, на якій розташована спірна частина будинку, передана померлій користувачці. Земельна ділянка належала попередньому власнику на підставі договору про право забудови та безтермінове користування земельною ділянкою та рішення Народного суду Іллічівського району м. Одеси від 15 жовтня 1962 року. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved