Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] до завершення навчання у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше від встановленого мінімуму, починаючи з 01.09.2016 р. Посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] і сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення повноліття. Позивач є студентом 1-го курсу денної форми навчання Хмельницького інституту соціальних технологій, потребує коштів на навчання та проживання, у той час як відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних мотивів. Ствердив, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на платній основі, потребує допомоги, а відповідач може її надавати. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідач позов визнав. Ствердив, що він дійсно сплачував аліменти на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття і у незначній сумі, яку з нього стягували на виконання судового рішення він згоден сплачувати аліменти. Відповідач в судове засідання не зявлявся, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і за адресою його реєстрації, зазначеною у відповіді органу місцевого самоврядування на запит суду. У звязку із наведеним, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, якому судовий виклик був вручений належним чином. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ №057484 від 05.03.1998 р. Шлюб між батьками розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-БВ№048275 від 01.03.2011 р.. [PERSON] проживає разом із позивачем за однією адресою, що підтверджується довідкою про склад сімї №1005 від 23.03.2017 р.. Відповідач проживає окремо, що визнано сторонами. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10.10.2007 р. у справі № 2-548, з відповідача були присуджені аліменти у тому числі і на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 10.10.2007 р. і до досягнення ним повноліття. У відповідності до довідки №2 від 22.03.2017 р. позивач є студентом 1-го курсу денної форми навчання Хмельницького інституту соціальних технологій з 01.09.2016 р., строк закінчення навчання 30.06.2020 р. За твердженням позивача він потребує матеріальної допомоги на час навчання, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач цієї обставини не заперечив, доказів зворотнього суду надано не було. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч., 3. 4 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, третя особа не має самостійних джерел доходу, позивач надає посильну допомогу на утримання дитини, що проживає разом із нею. Відповідач є особою працездатного віку. Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини суду не надано. Враховуючи наведене, аліменти підлягають присудженню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 23.03.2017 р., а не з дати, про яку просить позивач. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: partial