Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.06.2007 між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4694, згідно з яким відповідач отримала 50\~000 грн. строком на 120 місяців, з зобов`язанням погасити суму кредиту не пізніше 15.06.2017, а також сплачувати 9,5 % річних. Позивачем всі зобов`язання за договором виконані, відповідачу виданий кредит у розмірі 50 000 грн. Згідно з п.1.6 договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 416,67 грн. та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання з 01.10.2013 належним чином не виконує, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 19759,08 грн., а саме: тіло кредиту 13749,71 грн., заборгованість про процентам 2855,39 грн., інфляційне збільшення заборгованості 2712,53 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 441,45 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 19759,08 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а.с.2). Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав заяву за якою просить розглянути справу у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Крім того, просив стягнути витрати, понесені позивачем на публікацію оголошення в газеті «Урядовому курєрі» № 46 від 10.03.2017 в сумі 420 грн. (платіжне доручення № 285077726 від 07.03.2017), (а.с.23, 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча викликалася через засоби масової інформації, її виклик було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», вона повідомлена в установленому порядку про місце та час розгляду справи (а.с.37), у суд не надійшло повідомлення про причини її неявки або клопотання. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не зявився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 16 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Тельманівським відділенням №5368 та [PERSON] укладено кредитний договір № 4694 про надання позичальнику грошових коштів в сумі 50\~000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,5 % річних, комісійних винагород та інших платежів, строком на 120 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.06.2017 на споживчі цілі. Згідно з кредитним договором № 4694 від 16.06.2007 проценти нараховуються Банком щомісячно за методом на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення строку договору (п.1.5.1.1); банк має право змінити розмір процентної ставки за користування кредитом під час дії договору залежно від зміни облікової ставки НБУ, зміни процентних ставок на кредитному ринку України (п.1.5.2.1); погашення кредиту та сплата процентів здійснюється до останнього дня поточного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту рівними платежами в сумі 416,67 грн. (п.1.6); при надходженні від позичальника коштів у рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним, виконання зобов`язань за договором здійснюється в наступній черговості: 1) плата за розрахунково-касове обслуговування при достроковому погашенні частини основного боргу за кредитом або залишку всієї заборгованості за ініціативою позичальника; 2) погашення прострочених процентів за користування кредитом; 3) погашення простроченої заборгованості за кредитом; 4) погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом; 5) комісійні винагороди, окрім плати за розрахунково-касове обслуговування при достроковому погашенні частини основного боргу за кредитом; 6) погашення строкової заборгованості за кредитом; 7) сплата пені за непогашення в строк процентів за користування кредитом; 8) сплата пені за непогашення в строк заборгованості за кредитом (п.1.7) (а.с.3-4). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 14 грудня 2016 року за кредитним договором № 4694 від 16.06.2007 становить 19\~759,08 грн., а саме: тіло кредиту 13749,71 грн., заборгованість про процентам 2855,39 грн., інфляційне збільшення заборгованості 2712,53 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 441,45 грн. (а.с.7). Банком надано звіт щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 16.06.2007 по 13.12.2016 на загальну суму 31538 грн., а саме інфляційне збільшення заборгованості 2712,53 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 441,45 грн. (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, позивач зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені договором, надав кредит відповідачу, тоді як відповідач покладені на нього зобовязання не виконав і в установленні договором строки внески на погашення кредиту не вносив. Утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу і складає 16615,10 грн., а саме: тіло кредиту 13749,71 грн., заборгованість про процентам 2855,39 грн. Таким чином, встановлено, що відповідач умови кредитного договору в частині своєчасності сплати боргу не виконав, допустив невиконання вимог закону та порушив право позивача на своєчасне отримання наданого кредиту та виплат, передбачених кредитним договором, тому права позивача підлягають поновленню, а вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, по процентах за користування кредитом підлягає задоволенню, всього на суму 16615,10 грн. Щодо стягнення на користь позивача з відповідача збитків від інфляції за час виникнення заборгованості в сумі 2712,53 грн. та 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання в сумі 441,45 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2016 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилась антитерористична операція. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (Правова позиція ВСУ № 113 цс 14 від 01.10.2014). Згідно з п.п.3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 №14 інфляційні нарахування на суму боргу та три відсотки річних від суми заборгованості, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання Тому вимоги про їх стягнення теж підлягають задоволенню. Всього на користь позивача з відповідача необхідно стягнути заборгованість у загальній сумі 19 759 грн. 08 коп. Відповідно до ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати: судовий збір у сумі 1600 грн. (а.с.1). Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі - газеті «Урядовий Кур'єр» № 46 від 10.03.2017 в сумі 420 грн. (платіжне доручення № 285077726 від 07.03.2017). Загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача складає 2020 грн.

Outcome: approved