Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач подала позов до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. В позові зазначила, що 11 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них 14 грудня 2012 року народилася донька, [PERSON], яка знаходиться в неї на утриманні. З липня 2015 року з відповідачем вона проживає окремо, подала позовні заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. За цей час відповідач не надав матеріальної допомоги. Вона не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, отримує допомогу на дитину, якої не вистачає на її утримання. Позивач також потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює і не може себе забезпечити. Чоловік працює і може надавати таку допомогу. 20 серпня 2015 року подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд стягувати аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, суду пояснила, що на даний час вона не працює і перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 14 грудня 2015 року. Додаткових доходів в неї немає, а допомоги по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. їй не вистачає на прожиття. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він офіційно працює на залізниці черговим по ст. Ярмолинці і до 6 липня 2015 року, коли вони разом проживали, то він забезпечував дружину. Потім він лікувався і йому не вистачало грошових коштів. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини своєї заробітної плати. Представник відповідача також позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що його довіритель згідний сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1/8 частини його доходів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що з 11 листопада 2011 року сторони перебувають у зареєструваному шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від спільного проживання в них 14 грудня 2012 року народилася донька, [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком записано відповідача [PERSON] (а.с. 7). Донька проживає разом з дружиною (позивачем). Ця обставина підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради (а.с. 8). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією наказу Ярмолинецької РДА (а.с. 9). Відповідач по справі, [PERSON], працює офіційно черговим по станції 3 класу Жмеринської дирекції залізничних перевезень та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 08.09.2015р. (а.с. 31). Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А частина 4 статті 84 СК України передбачає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу, з якою проживає малолітня дитина, тому, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд визначає аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], аліменти на утримання дружини, [PERSON], [INFO], жительки смт. Ярмолинці, вул. Чапаєва, 2 в[ADDRESS], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 6 серпня 2015 року і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років (14 грудня 2015 року). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. А згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. З 1 вересня 2015 року відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягає сплаті судовий збір в розмірі не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати 487 грн. 20 коп. Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved