Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 20 031,72 гривень; суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1 600,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 365а5ц-ГЛ, згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 19 червня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Primera», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Daewoo», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «Nissan Primera», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. У зв'язку з названою подією, згідно звіту про оцінку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 21 723,76 гривень. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту № 1.003.16.0009118/АХА2104197, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 20 031,72 гривень. В зв'язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 20 031,72 гривень, що була перерахована позивачем на рахунок станції технічного обслуговування. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Дарницького районного суду м. Києва визнано [PERSON], під керуванням якого перебував автомобіль [NUMBER]. Крім того, в довідці Головне управління патрульної поліції в м. Києві по даному факту ДТП також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 20 031,72 гривень. 30 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано 18 квітня 2018 року, про що свідчить розписка про отримання, а позивачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано 07 травня 2018 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву та заперечення, а позивачем було подано відповідь на відзив, а також заяву про зменшення позовних вимог. Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд: зменшити розмір позовних вимог до 8 369,84 гривень. Таким чином, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, беручи до уваги поданий відповідачем відзив та заперечення, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2016 року о 19 годині 00 хвилин на перехресті вул. Привокзальна та вул. Харківське шосе в м. Києві між автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки № 94672497 про дорожньо-транспортну пригоду від 25 липня 2016 року, складеної УПП НП у м.Києві, під час вказаної ДТП, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження: задня права частина, задня центральна частина (а.с. 17-18). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Станом на день розгляду справи постанова Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 365а5ц-ГЛ від 02 листопада 2015 року (а.с. 5-7, 15-16). 24 червня 2016 року [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 8-10). Згідно висновку № 452/16 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, складеного 18 липня 2016 року судовим експертом [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 19 червня 2016 року, становить 12 586,88 гривень (а.с. 22-24). Відповідно до рахунку-фактури № 16063030 від 30 червня 2016 року, складеного ТОВ «КИЙ АВТО ХОЛДИНГ», вартість ремонту автомобіля [NUMBER] складає 20 956,72 гривень (а.с. 42). Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. В подальшому, на підставі страхового акту № АХА2104197 від 06 липня 2016 року, позивачем до сплати страхувальнику [PERSON] було нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 20 031,72 гривень (а.с. 46-47), що підтверджується платіжним дорученням № 253 436 від 07 липня 2016 року (а.с. 48). Згідно розрахунку страхового відшкодування, проведеного позивачем, останнім було розраховано вказану вище суму страхового відшкодування, виходячи з того, що сума страхового відшкодування = 20 956,72 (сума вартості відновлювального ремонту) * 1,00 (коефіцієнт пропорційності) - 925,00 (франшиза за умовами договору) + 0,00 (додаткові витрати) - 0,00 сума попередніх страхових відшкодувань для вирахування та становить 20 031,72 гривень (а.с. 45). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як вбачається з квитанції № 0.0.916854002.1 від 15 грудня 2017 року, відповідачем було сплачено на рахунок позивача суму регресного платежу у розмірі 12 586,88 гривень. Таким чином, загальний розмір відшкодування в порядку регресу становить 7 444,84 гривень, яка складає різницю між сплаченим страховим відшкодуванням з боку позивача та сплаченими коштами з боку відповідача в рахунок регресного платежу. З огляду на вищевикладене вбачається, що до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у ДТП, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача різниці між виплаченим страховим відшкодуванням з боку позивача та сплаченим відповідачем регресним платежем. Щодо посилань відповідача на перевищення фактичної суми сплаченої на рахунок клієнта СК «АХА Страхування», то суд зазначає, що статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Крім того, посилання відповідача на ігнорування його прохань до страхової компанії щодо повернення пошкоджених запчастин, не являється чинником, що впливає на обов'язок винної особи відшкодувати завдані нею збитки. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: partial