Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просить скасувати постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.09.2014 року про відмову у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями літ. А-1, цегловий, який знаходиться в [ADDRESS], житловою площею 108,00 кв.м., загальною площею 156,0 кв.м., з надвірними будівлями - гараж -Б, огорожа №1-2, водопровід -К, зливна яма К-1,зливна яма К-2 та земельної ділянки до будинку за адресою: [ADDRESS], розміром 0,1328 га, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» та здійсненні реєстрації права власності на зазначену квартиру за покупцем - фізичною особою [PERSON], зобов'язати відповідача здійснити нотаріальне посвідчення зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири за покупцем фізичною особою [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2014 року Харківським районним судом Харківської області прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року, а саме звернуто стягнення на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що виникли з кредитного договору, шляхом продажу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижче за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Рішення суду набуло чинності. З метою виконання рішення суду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та покупець - [PERSON], листом від 21.09.2014 року, звернулися до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] для реалізації зазначеного рішення суду, для чого було надано наступні документи: рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2014 року по справі № 635/9901/13-ц; оригінал іпотечного договору № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року; вимога-повідомлення від 29.10.2011; повідомлення про вручення поштового відправлення; звіт з оцінки майна. Постановою нотаріуса від 26 вересня 2014 року відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири та здійсненні реєстрації права власності на квартиру. Відмова мотивована тим, що у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується, а також документів, які підтверджують державну реєстрацію прав на це майно у особи, яка його відчужує. Позивач вважає відмову необґрунтованою, у зв'язку з чим звернувся до суду. Сторони у судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2014 року звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року, а саме звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями літ. А-1, цегловий, який знаходиться в [ADDRESS], житловою площею 108,00 кв.м., загальною площею 156,0 кв.м., з надвірними будівлями - гараж -Б, огорожа №1-2, водопровід -К, зливна яма К-1,зливна яма К-2 та земельної ділянки до будинку за адресою: [ADDRESS], розміром 0,1328 га, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що виникли з кредитного договору № 014/1422/74/90096 від 31.07.2007 року в розмірі 2 355 884,34 грн. шляхом продажу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижче за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Рішення суду набуло чинності. 21.09.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» листом № 2092 і [PERSON] звернулися до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та здійснення реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, для чого надано документи: рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2014 року по справі № 635/9901/13-ц; оригінал іпотечного договору № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року; вимога-повідомлення від 25.10.2011 року; повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.10.2011 року, звіт з оцінки майна, копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], копія Статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», копія виписки з ЄДРЮО, копія витягу з ЄДРЮО ФО, копія довіреності, витяг з наказу про призначення на посаду підписанта. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою від 26.09.2014 року відмовила ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку та здійсненні реєстрації права власності на будинок у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується, а також документів, які підтверджують державну реєстрацію прав на це майно у особи, яка його відчужує, однак суд не погоджується з таким висновком. Відповідно до п.5.1., п.5.4. іпотечного договору № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року в разі невиконання або неналежного виконання боржником кредитного договору, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Позивач має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки продати його від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови Іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Тобто, відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» зазначений іпотечний договір № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року є єдиним та достатнім документом, що підтверджує наявність речового права на квартиру (предмет іпотеки) на підставі якого здійснюється укладання договору купівлі-продажу іпотекодержателем від свого імені, та без необхідності отримання від власника майна, будь-якого окремого документа. З матеріалів справи вбачається, позивачем з метою виконання рішення суду замовлено проведення оцінки предмета іпотеки, відповідно до Звіту з оцінки майна, вартість житлового будинку складає 341 327 грн., який надано відповідачу, відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про іпотеку». Також, відповідно до вимоги-повідомлення від 25.10.2011 року про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року, що отримано особисто іпотекодавцем - [PERSON] 29.10.2011 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснено повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, про що також було повідомлено відповідача з наданням йому зазначених документів. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані відповідачу - приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] документи, а саме: рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2014 року по справі № 635/9901/13-ц; оригінал іпотечного договору № 014/1422/74/90096/1 від 31.07.2007 року; вимога-повідомлення від 25.10.2011; повідомлення про вручення поштового відправлення; звіт з оцінки майна - житлового будинку є належними та достатніми документами для посвідчення договору купівлі-продажу іпотечного майна. Окрім того, за приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v.Ukraine, no.48553/99, параграф 77, від 25.07.2002 року, Ukraine-Tyumen v.Ukraine, no.22603/02, параграфів 42 та 60, від 22.11.2007 року одним із основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Серед основних засад судочинства, у конституції передбачено: обов'язковість рішень суду. Враховуючи, що рішення суду передбачає можливість ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» здійснити продаж іпотечного майна в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», в якій зазначається вичерпний перелік документів для здійснення відчуження іпотечного майна в рахунок сплати заборгованості, яку іпотечне майно забезпечує, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні посвідчення договору з підстав ненадання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується, а також документів, які підтверджують державну реєстрацію прав на це майно у особи, яка його відчужує, ставить під сумнів рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.06.2014 року унеможливлюючи його виконання. Згідно зі ст.5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки, сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов'язки, передбачені законом. Нотаріуси, при здійсненні свої професійних обов'язків зобов'язані сприяти громадянам та підприємствам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, зокрема захисті прав іпотекодержателя на повернення коштів за рахунок іпотечного майна в порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та рішень суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд, з огляду на викладене приходить до висновку, про безпідставність відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії за зверненням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та про наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved