overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] посилаючись на пропуск цього строку з поважних причин та відсутність інших спадкоємців померлої. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили вимоги позивача за підставами вказаними у позові задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в запереченнях наданих до суду просив відмовити у задоволенні вимог позивача. Третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], яка померла 29.03.2015 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Згідно закону спадкоємцем померлої є позивач по справі [PERSON], який в передбачений законом строк не прийняв спадщину після її смерті, інші спадкоємці відсутні. Як встановлено в судовому засіданні, цей строк позивачем [PERSON] пропущено з поважних причин у звязку з юридичною необізнаністю та був в тяжкому матеріальному стані, що підтверджується наданими суду документами та ніким не заперечується. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та в силу ст. 1272 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки за таких обставин порушується право позивача як спадкоємця померлої та підстав для відмови в задоволенні позову суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 30 квітня 2015 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері . До складу спадкової маси входить квартира №78 по вул.Шахтарська у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини мотивований юридичною необізнаністю позивача та фактичним прийняттям спадщини позивачем, його проживанням у квартирі, що належала спадкодавцю, що позивач вважав належним прийняттям спадщини, тому з заявою до нотаріальної контори не звертався. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача за довіреністю, подав суду про розгляд справи без його участі та без участі позивача, на що він має повноваження, відповідно до нотаріально посвідченої довіреності. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджено його свідоцтвом про народження, копія якого є у справі (а.с.8). [PERSON] померла 30 квітня 2015 року у с.Орлянське Василівського району Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі (а.с.9). Належність вказаної вище квартири померлій підтверджена свідоцтвом про право власності на житло від 13 липня 1994 року, копія якого також є у справі (а.с.10). Відповідно до акта перевірки реєстрації від 25 січня 2016 року (а.с.4) та довідки про склад сім`ї та реєстрацію (а.с.3) [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі з 06 грудня 1983 року по 05 листопада 2014 року та була виписана в інтернат. На час смерті спадкодавця фактично у квартирі проживав її син [PERSON] без реєстрації. З повідомлення Василівської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та з заявами про прийняття смерті ніхто не звертався. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, інші спадкоємці, які б зверталися з заявами про прийняття спадщини чи проживали на час смерті разом зі спадкодавцем - відсутні, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини на протязі шести місяців, що необхідно для оформлення спадщини у нотаріальній конторі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24 лютого 2010 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем померлої матері за заповітом, спадкоємцем першої черги за законом є його рідна сестра [PERSON] До складу спадкової маси входить земельна ділянка на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області. Пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини мотивований юридичною необізнаністю позивача та проживанням спадкоємця і спадкодавця за різними адресами. Сторони у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заперечень проти позовних вимог відповідачі не мають, про що суду надали заяви. Третя особа також надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивача. Матір позивача померла 24 лютого 2010 року у с.Лугове Василівського району Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть та довідкою про причини смерті. Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У справі є копія заповіту спадкодавця, який на час смерті не змінений та не скасований, та відповідно до якого [PERSON] заповіла все своє майно синові [PERSON]. Заповіт за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, інші спадкоємці, які б зверталися з заявами про прийняття спадщини чи проживали на час смерті разом зі спадкодавцем - відсутні, інший спадкоємець за законом відповідач у цій справі [PERSON] не заперечує проти позову, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини на протязі шести місяців, що необхідно для оформлення спадщини у нотаріальній конторі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 31 травня 2010 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем померлої матері за заповітом, інших спадкоємців першої черги крім нього не має. До складу спадкової маси входить земельна ділянка на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області. Пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини мотивований юридичною необізнаністю позивача та реєстрацією місця проживанням спадкоємця і спадкодавця за різними адресами. Сторони у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заперечень проти позовних вимог відповідачі не мають, про що суду надали заяви. Третя особа також надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивача (а.с.4). Матір позивача померла 31 травня 2010 року у м.Добропілля смт.Новодонецьке Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.5). Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У справі є копія заповіту спадкодавця, який на час її смерті не змінений та не скасований, та відповідно до якого спадкодавець заповіла все своє майно синові позивачу у цій справі. Заповіт за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства. Належність спадкодавцю земельної ділянки на території Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області підтверджено копією Державного акта про право власності на земельну ділянку (а.с.6). Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, інші спадкоємці, які б зверталися з заявами про прийняття спадщини чи проживали на час смерті разом зі спадкодавцем - відсутні, відповідач не заперечує проти позову, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини на протязі шести місяців, що необхідно для оформлення спадщини у нотаріальній конторі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач просить визначити порядок користування [ADDRESS], і виділити йому в користування дві житлові кімнати площею 13,0 кв.м. і 14,8 кв.м. з балконом, а відповідачці виділити в користування одну кімнату розміром 16,0 кв. м. з лоджією, залишив місця загального користування в спільному користуванні, виділити йому у власність вказані дві кімнати площею 13,0 кв.м. і 14,8 кв.м. з балконом, залишити у власності відповідачці одну кімнату розміром 16,0 кв. м. з лоджією, а міста загального користування: кухня, туалет, ванну кімнату, коридор, вмонтовану шафу, залишити в їх з відповідачкою спільної власності. Вказує, що спірна квартира була приватизована у 1994 році ним, його дружиною [PERSON] і її дочкою [PERSON]. у 2015 році його дружина [PERSON] померла. Належну їй в спірній квартирі 1\\3 частину успадкували в рівних долях він і відповідачка. В квартирі зареєстрований він один. Відповідачка має у власності іншу квартиру в якої і проживає. На теперішній час у нього з відповідачкою є спір з приводу користування квартирою. Остання заселила в квартиру як би своїх родичів, які перешкоджають йому користуватися квартирою. На розділ квартири відповідачка не погоджується. Оскільки відповідачка не мешкає в квартирі, то йому слід виділити дві кімнати, а відповідачці одну. Він згоден сплатити відповідачці вартість за належну їй частину квартири по ринкової ціна, але остання відмовилась. Відповідачка проти позову заперечувала з тих підстав, що вона не згодна віддавати належну їй частку житлової площі позивачу. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є трикімнатна [ADDRESS]. Власниками квартири є сторони по справі, кожному належить по 1\\2 частини квартири, що підтверджується правовстановлюючими документами і поясненнями сторін. В квартирі кімнати роздільні розміром 13,0 кв. м., 14,8 кв. м. з балконом і 16,0 кв. м. з лоджією. Всього житловою площею 43,8 кв. м., загальною площею 65,1 кв.м.. Таким чином на долю кожного власника приходиться 21,9 кв.м житлової площі, або по 32,55 кв.м. загальної площі. Як вбачається з плану квартири в квартирі немає окремих кімнат, які б складали долю кожного власника. Дві кімнати розміром 13,0 і 14,8 кв.м. (загальною площею 27,8 кв. м.) на 5,9 кв. м. більше ніж доля позивача, а відповідачка заперечує проти передачі належної частки житла позивачу. Позивач не надав суду доказів того, що у нього з відповідачкою склався порядок користування спірною квартирою. Наявність у відповідачки у власності іншої квартири не підставою для позбавлення її частки належного їй майна. З урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач просить визначити порядок користування житловим будинком [ADDRESS], виділивши їй та неповнолітній дочці [PERSON],[INFO], в користування кімнати розміром 16,2 м2 та 12,5 м2, кладову розміром 7,8 м2, відповідачу - кімнати розміром 7,2 м2, 13,4 м2 та 7,8 м2, а коридори розміром 6,7 м2, 8,4 м2, 6,9 м2, кладову розміром 7,0 м2, погріб, сарай Б, сарай б, сарай-літню кухню В, сарай в1, туалет Т залишити в загальному користуванні, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано в 2014 році. На даний час в будинку проживає лише відповідач, який чинить їй перешкоди у користуванні будинком. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Сторони з 18.06.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано рішенням Народицького районного суду Житомирської області в 2014 році. Житловий будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади Народицької селищної ради Житомирської області й рішенням виконавчого комітету Народицької селищної ради №27 від 31.05.2002 року наданий для тимчасового проживання сім'ї [PERSON] Зазначені обставини встановлені на підставі пояснень сторін у судових засідання та підтверджуються копією відповідного рішення виконавчого комітету Народицької селищної ради (а.с. 59). Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженим постановою КМ України №106 від 23.07.1991 року, та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.1993 року смт.Народичі Житомирської області віднесено до зони безумовного обов'язкового відселення. Відповідно до ст.12 Закону України «Про правовий режим територій, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зонах відчуження та безумовного обов'язкового відселення забороняється постійне проживання населення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що житловий будинок [ADDRESS] є для сторін житлом для тимчасового проживання, а тому позивач є тимчасовим мешканцем і самостійного права на житловий будинок не набула. Отже, виходячи із загальних засад цивільного судочинства щодо захисту порушеного права, суд вважає, що вимоги [PERSON] є безпідставними, і в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Позивач сплатила судовий збір в сумі 244 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: м.Херсон, вул. Котовського № 24, посилаючись на те, що вона з відповідачем є співвласниками будинку за вказаною адресою та між ними виникають суперечки щодо користування земельною ділянкою. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили заявлені вимоги задовольнити та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно технічної експертизи від 17.11.2015 року за № 41/15. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заявлені вимоги позивача задовольнити та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно технічної експертизи від 17.11.2015 року за № 41/15. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони були співвласниками жилого будинку розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Котовського 24, позивач [PERSON] власником 18/100 частини вказаного будинку та відповідач [PERSON] власником 82/100 частини вказаного будинку відповідно, та після розподілу домоволодіння самостійним домоволодінням присвоєно окремі поштові адреси згідно рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 15.09.2015 року за № 345, а саме самостійному домоволодінню позивача [PERSON], розташованому на земельній ділянці, орієнтованою площею 246,0 кв.м., яке складається з житлового будинку літ.»М», загальною площею 105,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., хвіртки № 4, воріт № 5 присвоєно поштовий адрес: м. Херсон, вул. Котовського, 24, а самостійному домоволодінню відповідача [PERSON], розташованому на земельній ділянці, орієнтованою площею 878,0 кв.м., яке складається з житлового будинку літ.»С», загальною площею 355,1 кв.м., житловою площею 134,7 кв.м., сараю літ. «Г», гаражу літ.»Ж», навісу літ.»М»,водопроводу № 1, водопроводу № 2, хвіртки № 6, хвіртки № 7 присвоєно поштовий адрес: м. Херсон, вул. Котовського, 24-а. Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами справи та сторонами не заперечуються. Фактично сторони не заперечують проти визначення порядку користування земельною ділянкою на якій розташовані будинки за склавшимся між ними порядком користування цією земельною ділянкою згідно технічної експертизи від 17.11.2015 року за №» 41/15, яка не суперечить технічним нормам, архітектурним, будівельним, санітарним і протипожежним правилам й не порушує інтереси співвласників будинку. За вказаних обставин вимоги позивача, в силу ст. 88 ЗК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач просить визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], між чотирма співвласниками порівну, оскільки не визначені частки в спільному майні, домовленостей щодо розподілу часток не було, а їх відсутність не дозволяє оформити спадкові права. Позивач позов підтримала, відповідач [PERSON] позов визнав повністю, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1997 року, видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням №1291 від 16.05.1997 року. Право власності на квартиру зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 28 квітня 1998 року за реєстровим №18367. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП №054352 [PERSON] помер 18 серпня 2007 року, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Як вбачається із спадкової справи №101/2008 рік до майна померлого 18 серпня 2007 року [PERSON], його сини [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки спадщини на користь дружини померлого [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 02.02.2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову частку квартири після смерті чоловіка [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа. Відповідно до\~ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). За змістом ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Враховуючи, що один із співвласників помер, укладення договору про поділ квартири є неможливим, та виходячи з презумпції рівності часток та відсутністю обставин, які б давали підстави для відступлення від рівності часток, збільшення чи зменшення їх розміру, позовні вимоги підлягають задоволенню із визначенням рівних часток співвласників. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., з кожного по 320,00 грн. На підставі ст. ст. 25, 355, 368, 372 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач просить визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, яка придбана за договором міни, між чотирма співвласниками порівну, оскільки домовленостей щодо розподілу часток не було, а їх відсутність не дозволяє оформити спадкові права. Представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні, відповідачі у судове засідання не з'явились, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно із рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.05.2016 року, яке набуло законної сили 27.05.2016 року, визнано дійсним договір міни, укладений між [PERSON], [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені якого діяла [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON]\~ з іншої сторони, зареєстрований 03.04.1998 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» за № 1157. Листом від 04.05.2015 року комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомлено позивача, що станом на 28.12.2012 року квартира [ADDRESS] належала в частці 1/1 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни /1157/03.04.1998/Універсальна Товарна біржа «Віконт-Т». [PERSON] померла 06.02.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 20.02.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції. [PERSON] змінила прізвище на «Сурілова» після реєстрації шлюбу 19.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2652. Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 19.03.2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову частку квартири після смерті матері [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа. Відповідно до\~ч.1 статті 355 Цивільного кодексу України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). За змістом ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Враховуючи, що один із співвласників помер, укладення договору про поділ квартири є неможливим, що позбавляє позивача можливості визначення розміру належної їй та спадкодавцю [PERSON] часток у праві спільної сумісної власності, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню із визначенням рівних часток співвласників. На підставі ст.ст.25, 355, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved