Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 5149 грн.15 коп., середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку за період затримки з 28.01.2013 року по 27.03.2015 року в розмірі 62695 грн. 74 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.01.2014 року він був звільнений з роботи, однак відповідач ні в день звільнення, ні до цього часу не провів з ним кінцевий розрахунок по зарплаті. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивач просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що позивач [PERSON] знаходився з відповідачем в трудових правовідносинах, працюючи у нього на посаді інженера-економіста 1 категорії. Зарплата йому була встановлена в розмірі 2650 грн. 28.01.2014 року [PERSON] звільнився з роботи за згодою сторін. За відпрацьований період з 01.09.2013 року по 28.01.2014 року заробітна плата відповідачем [PERSON] не виплачувалася і на день звільнення також не була виплачена. Заборгованість за серпень-листопад 2013 року була стягнута з відповідача на підставі судового наказу. Залишок заборгованості за грудень 2013 року та січень 2014 року була стягнута з відповідача на користь [PERSON] рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.02.2015 року. Вказаним рішенням суду з відповідача на користь [PERSON] також було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку за період з 28.01.2014 року по 03.11.2014 року. Викладені вище судом обставини підтверджуються постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.6), копією рішення суду від 17.02.2015 року (а.с.7), запереченнями відповідача на позов (а.с.14-16). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що стягнуті з відповідача за вказаними вище судовими рішеннями кошти йому фактично не виплачені. Представник відповідача також не надав суду докази того, що остаточний рахунок з позивачем [PERSON] проведено в повному обсязі. Таким чином, затримка кінцевого розрахунку по зарплаті триває і по даний час. Згідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження відсутності вини підприємства у затримці розрахунку з позивачем. Приймаючи до уваги викладене, що заборгованість по зарплаті [PERSON] до цього часу не виплачена по вині відповідача, суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку за період з 04.11.2014 року по 27.03.2015 року. При цьому суд враховує, що позивач в своєму позові просив стягнути середній заробіток за період з 28.01.2014 року по 27.03.2015 року. Зважаючи на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.02.2015 року з відповідача на користь [PERSON] вже було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку за період з 28.01.2014 року по 03.11.2014 року разом із зарплатою в сумі 17869 грн. 08 коп., то суд і стягує середній заробіток не з 28.01.2014 року, а з 04.11.2014 року. Кінцевий строк затримки позивачем визначено до 27.03.2015 року, а тому суд не виходить за межі заявлених позовних вимог. Середній заробіток позивача складає - 2650 грн., як це визначено в рішенні суду від 17.02.2015 року. Суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що в рахунок середнього заробітку слід брати зарплату позивача за грудень 2013 року і січень 2014 року, тому що в розрахунок береться зарплата за 2 останні повні місяці роботи, а в січні 2014 року місяць роботи був не повним, бо позивач був звільнений з роботи 28.01.2014 року. Затримка розрахунку має місце з 04.11.2014 року по 27.03.2015 року, що складає 3 повних місяців і 54 календарних днів. Таким чином, суд стягує середній заробіток в розмірі - 12719 грн. 82 коп. (Розрахунок: (2650 грн. х 3 місяці + 4769 грн.82 коп. за 54 календарні дні); Позовні вимоги про стягнення компенсації в сумі 5149 грн. 15 коп. за затримку виплати заробітної плати підлягають задоволенню виходячи із наступного. Згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» №2050-111 від 19.10.2000 року, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Згідно з положеннями пунктів 2, 3, 4 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001р. №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяці ( після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Таким чином, обґрунтованими є вимоги і розрахунки позивача [PERSON] щодо стягнення компенсації за порушення строків виплати зарплати. Заборгованість по зарплаті, на яку позивач просить нарахувати компенсацію, складає - 9645 грн.34 коп. за період з 01.08.2013 року по 01.12.2013 року, 3474 грн. 46 коп. і 1184 грн. за грудень 2013 року і січень 2014 року. Ця заборгованість до даного часу не виплачена позивачу [PERSON], а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Наведений позивачем [PERSON] в позовній заяві розрахунок компенсації, заслуговує на увагу і є достатньо обґрунтованим, а тому суд стягує з відповідача компенсацію за затримку виплати зарплати в загальному розмірі 5149 грн. 15 коп. Розрахунок: 9645.34х36.24% +3474.46х35.56% +1184х35.29% =5149.15 Всього з відповідача на користь позивача [PERSON] суд стягує 17868 грн.97 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial