Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути з останньої в свою користь заборгованість за кредитним договором за № б/н від 22.03.2011 року в розмірі 11966,89 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] 22.03.2011 року було укладено кредитний договір за № б/н., згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач ПАТ КБ «Приват Банк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3900,00 грн. на встановлених кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Відповідач уклавши з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитний договір, скориставшись кредитом та отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим за останньою станом на 31.10.2015 року наявна заборгованість у розмірі - 11966,89 грн., яка складається з 3768,62 грн. - заборгованості за кредитом, 5402,23 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1750.00 грн. - заборгованості за пенею та комісії, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 546,04 грн. - штрафу (процентної складової). Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює жодних дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задоволити. Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву у якій просить дану справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, зазначивши, що у разі не явки відповідача, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду причин своєї неявки, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про можливість розгляду справи у її відсутності не надала. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON], 22.03.2011 року було укладено кредитний договір за № б/н., згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privarbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг». Позивач ПАТ КБ «Приват Банк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 3900,00 грн. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а/с4-5) за договором № б/н від 22.03.2011 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, станом на 31.01.2015 року, вбачається, що за відповідачем наявна заборгованість у розмірі - 11966,89 грн., яка складається з 3768,62 грн. - заборгованості за кредитом, 5402,23 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1750.00 грн. - заборгованості за пенею та комісії, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 546,04 грн. - штрафу (процентної складової). Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н від 22.03.2011 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач систематично порушує свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору №б/н від 22.03.2011 року передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved