Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Петровського, №4 у селі Бобрик Броварського району - в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 15.10.2000р., мотивуючи позовні вимоги тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області позов визнав, не оспорював спадкових прав позивача і права власності спадкодавця на вказане у позові нерухоме майно. З наданих доказів встановлено: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15.10.2000р. Згідно свідоцтву про народження позивач є сином [PERSON] Згідно експертному висновку щодо різного написання імен імена Палагея (як зазначено свідоцтві про народження позивача), і [PERSON] (як зазначено свідоцтві про смерть), так само як Параска і Палажка попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, є ідентичними. Як видно з спадкової справи спадкоємець [PERSON] не подавав заяви про відмови від спадщини, подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок у 2016 році. Відомостей про інших спадкоємців, які б спадщину прийняли чи заявили про свої спадкові права- нема. Позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після матері [PERSON] на земельну частку (пай) КСП «Бобрицьке». Свідоцтво видано 6.05.2016р. Згідно довідок [PERSON] сільської ради домогосподарство (жилий будинок) № 4 по вул.Петровського (нова назва Кленова) в с. Бобрик рахувалось за головою домогосподарства [PERSON], будинок збудований в 1960 році, [PERSON] до сільради за оформленням права власності не зверталась, відповідних рішень не приймалось. На день її смерті 15.10.2000р. проживала у вказаному будинку, разом з нею проживав її син [PERSON] Позивач до даного часу проживає за вказаною адресою - у даному житловому будинку. З відповіді КП «Лівобережне БТІ» видно. що відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок №5 по вул.. Щорса в селі Шевченкове. З технічного паспорту, виготовленого в 2016році на даний житловий будинок, видно, що у його складі є житловий будинок і прибудова, ганок 1960 року забудови, а також господарські споруди (сарай, погрібник, погріб, вбиральня, огорожа, колодязь) -1960-1991років забудови. З відповіді нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 6.05.2016р. видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний ним житловий будинок. Підстава відмови - відсутні правовстановлюючі документи і державна реєстрація права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Питання прийняття спадщини станом на день відкриття спадщини (день смерті спадкодавця) були врегульовані Цивільним кодексом УРСР 1963року (який діяв до 1.01.2004р.). Виходячи з того, що спадщина вважається прийнятою в день її прийняття - в день відкриття спадщини, тобто в день смерті спадкодавця, то до даних правовідносин слід застосувати законодавство станом на день відкриття спадщини. Згідно ст.529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги є діти, чоловік\\дружина та батьки. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, з наданих доказів встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після матері, вступивши у володіння і управління успадкованим майном - вказаним будинком, оскільки продовжив у ньому проживати після смерті матері. Тому вважається, що він прийняв спадщину після матері у вигляді всього належного спадкодавцю майна і інших майнових прав. Даний факт підтверджено видачею позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), належну його матері. Щодо вказаного житлового будинку, то суд виходить з наступного: [PERSON] належав на праві власності вказаний житловий будинок з господарськими спорудами; право власності на вказане нерухоме майно дана особа набула при житті з законних підстав, у відповідності до вимог закону, що регулював дані правовідносини на час набуття права власності. Тому дане нерухоме майно належало вказаній особі на праві власності незалежно від того, чи було воно зареєстроване. При цьому суд враховує дату забудови (створення) нерухомого майна і існуючі на той час порядок обліку і прийняття в експлуатацію житлових будинків та оформлення на них прав власності, згідно якого ведення обліку житлових будинків, прав власності на них у сільській місцевості покладався на сільські ради шляхом ведення по господарських книг і внесення до них відповідних поточних записів. Оскільки спадкодавець набув право власності на законних підставах , то дане право власності зберігалось за ним протягом подальшого часу до самої смерті, незалежно від наявності чи відсутності державної реєстрації такого права, і незалежно від подальших змін у законодавстві з цього приводу. Таким чином [PERSON] набула право власності на будинок з законних підстав, дане право не втратила до дня її смерті, дане нерухоме майно у тому ж складі і обсязі, як воно існувало на день смерті власника, увійшло до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина. Встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], який і набув право власності на успадкований будинок на законних підставах, незалежно від того, що дане нерухоме майно і право власності не було зареєстроване у встановленому законом порядку з урахуванням подальших змін у законодавстві. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач може захистити і довести свої спадкові та майнові права шляхом судового захисту. Позов підлягає задоволенню. Разом з тим, розглядаючи цивільну справу, суд дає аналіз виниклим правовідносинам і встановлює певні факти та обставини, надаючи їм правову оцінку. Суд не перебирає на себе повноважень інших державних органів, в тому числі не здійснює висновків щодо технічного наповнення обєкту нерухомості - як обєкту цивільного права. Тому у резолютивній частині свого рішення суд зазначає висновки щодо права власності певних осіб на певні обєкти права в даному випадку обєкт нерухомості за зазначеною адресою, тобто тому вигляді. В якому має здійснюватись у відповідності до вимог закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, без переліку його складових, площ, позначення приміщень та будівель їх кількості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved