Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить зобовязати відповідача внести зміни в матеріали технічної інвентаризації шляхом визначення самочинного будівництва, а саме: виконати вимоги нормативів п. 3.2 Інструкції у відповідності з визначеними у розділі 2 типами обєктів, що підлягають технічній інвентаризації у відношенні багатоквартирних житлових будинків, а не одноквартирних (садибних) житлових будинків; надати інформацію про самочинне будівництво та повідомити про них органи архітектурно-будівельного контролю та місцевого самоврядування. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 14 червня 2017 року він звернувся до КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» із заявою про виправлення помилок у технічному паспорті квартири № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82, власники якої померли та просив внести до інвентаризаційної справи та технічного паспорту на будинок № 82 за вищевказаною адресою всі самовільні будівлі на прибудинковій земельній ділянці; виключити самовільні будівлі з частки вартості будинку та змінити ідеальні частки трьох співвласників квартир будинку за належністю законних будівель відповідно до цін 1982 року, а саме: квартира № 1 2322 руб. (25,66%)[ADDRESS] 3599 руб. (39,77%) та квартира № 3 - 3129 руб. (34,57%); при оформленні довідки-характеристики на квартиру № 1 вказати конкретно тільки законні приміщення в будинку та їх частку у вартості будинку, задля виключення спорів в майбутньому. 11 вересня 2017 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» надіслало відповідь на заяву позивача, в якій самовільні будівлі на прибудинковій земельній ділянці визнані законними. Позивач не згоден з вказаною відповіддю, вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, виходячи з наступного. У 1992 році виник конфлікт між співвласниками квартир № 1,2,3 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82 з приводу того, що власники квартири № 1 самовільно збудували будівлю, що призвело до перекриття виходу на вулицю власникам квартири № 3, у звязку з чим останні вимушені обходити біля квартири позивача близько 60 метрів замість 15; накидання снігу на стіни квартири позивача, і як наслідок просів фундамент, порушений цоколь та стіни, загноїлися поли грибком, обрушилася частина кладки підвалу, виникла погроза обвалу стін. При цьому власники квартири № 3 ігнорували прохання позивача не кидати сніг на стіни його квартири, перекривали загальний прохід під вікнами позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості потрапити до свого гаража. Крім того, позивач позбавлений двору, не має доступу до свого водопровідного колодязя з водоміром, до вводу газопроводу, засипаний його дворовий туалет. Звернення до органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів результатів не дали. Відповідно до акту інспекції ДАБК у Харківській області від 15 грудня 2011 року встановлено, що на прибудинковій земельній ділянці за вищевказаною адресою всі будівлі крім житлового будинку збудовано самовільно та надано припис про усунення порушень вимог законодавства, але власники квартир № 1 та № 3 вказані вимоги не виконали. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року позивачу повернуто заяву про забезпечення його позову. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечував, в раніше поданих письмових запереченнях вказав наступне. Станом на 01 вересня 2017 року обєкт розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Бібліотечна № 82 складається з триквартирного житлового будинку літ. «А-1», площею 63,30 кв.м., житловою площею 173,10 кв.м., сараїв літ. «Б», «Е», «О», «П»; погребу літ. «В», вбиралень літ. «Ж», «Н»; гаражів літ. «Л», «М»; навісів літ. «Р», «С»; зливних ям літ. «К1», «К2»; огорожі « 1-6; водопроводу літ. «К», «К3», в тому числі самочинно зведені гараж літ. «М», вбиральня літ. «Н», сарай літ. «П», навіси літ. «Р», «С», сарай літ. «О». Вищевказані самочинні будівлі зведені в період 1988-2003 років, при проведенні їх інвентаризації 13 жовтня 2003 року було надіслано відповідне повідомлення органу місцевого самоврядування, відповідно до діючих на той час вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року. В подальшому інспекції ДАБІ було надіслано лист № 1483 від 17 листопада 2011 року щодо наявності вказаного самочинного будівництва. В довідці № 1369 від 04 вересня 2017 року, наданій за запитом Першої держнотконтори Харківського району Харківської області № 2352/02-14 від 05 липня 2017 року, для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] вказано про самочинне будівництво, але [PERSON] в своїх заявах адресованих КП «ХРБТІ» наполягає на визначенні, на його думку, самочинними сараю літ. «Б» та прибудови літ. «А2», які складаються з приміщень (1-4), площею 8,90 кв.м. та ІІ площею 3,20 кв.м. та відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 12 липня 1991 року нотаріусом Першої держнотконтори Харківського району Харківської області, реєстр № 1-1309 ввійшли до складу 83/250 частин житлового будинку, які [PERSON] купила у Харківської швейної фабрики ім. Тінякова, тим самим оспорюючи право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу та зареєстровано в БТІ 04 березня 1992 року. При цьому, первинну реєстрацію права власності на житловий будинок за вищевказаною адресою зареєстровано за Харківською швейною фабрикою ім. Тінякова в цілому, згідно реєстраційного посвідчення, виданого ХМБТІ 29 січня 1991 року на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів № 49 від 23 січня 1991 року; ідеальну частку 83/250 частин обєкту визначено згідно переліку приміщень, будівель та споруд, що відчужувались. Також, представник відповідача подав суду заяву та просить про застосування строків позовної давності, оскільки вимоги позивача стосуються правовідносин, які виникли в період 1991 1992 років. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 червня 2017 року [PERSON] звернувся до КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» з заявою про внесення до інвентаризаційної справи та в технічний паспорт на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна (колишня Комінтерна), 82, всі самочинні будівлі на земельній ділянці за вказаною адресою. Листом № 426 від 21 серпня 2017 року Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» повідомило [PERSON] наступне. З матеріалів технічної інвентаризації та правової реєстрації БТІ, встановлено, що на земельній ділянці будинку № 82 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна самочинно зведені в період з 1981 року до 1990 року льох літ. «В», сарай літ. «Е», гараж літ. «Л», гараж літ. «Д», зливна яма літ. «К1» та «К3»; в період з 1990 року до 2003 року - гараж літ. «М», вбиральня літ. «Н», сарай літ. «П», навіс літ. «Р», навіс літ. «С», сарай літ. «О», які відображені в матеріалах інвентаризації в штампах затвердженого зразку збудовано самочинно з 13 жовтня 2003 року. Дозвіл на будівництво та прийняття в експлуатацію прибудов літ. «А-1» та літ. «а2», зведених до 1991 року до житлового будинку за вказаною адресою в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні, але приміщення вказаних прибудов, а саме літ. «А1-1» 2-3, площею 10,90 кв.м., 2-4 площею 6,60 кв.м., 2-5 площею 5,50 кв.м та та літ. «а2» 1-4 площею 8,90 кв.м., І площею 3,20 кв.м. включені до договорів купівлі-продажу, відповідно, посвідчених Першою Харківського району держнотконторою 12 липня 1991 року, реєстр № 1-1312 та реєстр № 1-1309, відповідно яких швейна фабрика ім. Тінякова продала, а [PERSON] та [PERSON] купили частини будинку з відповідно вказаними прибудовами. При цьому, відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, зведені в період з 1981 року до 1990 року - льох літ. «В», сарай літ. «Е», гараж літ. «Л», гараж літ. «Д», зливна яма літ. «К1» та «К3», а також прибудови літ. «А-1» та літ. «а2» до категорії самочинного будівництва не відносяться. Щодо розрахунку часток співвласників будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна, 82, то такий розрахунок виконується за заявами всіх співвласників обєкту нерухомого майна. При цьому, БТІ не є органом, що уповноважений здійснювати реєстрацію прав на нерухоме майно та внаслідок цього не має доступу до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Також в якості доказів суду надано: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, сформований 15 грудня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, відповідно до даних якого за результатами перевірки, проведеної за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, 82, встановлено факт наявності обєктів будівництва господарчих будівель та споруд. Домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності та розділено на три частки, які зареєстровані за [PERSON] (квартира 1); [PERSON] (квартира 2), [PERSON] та [PERSON] (квартира 3). Згідно технічного паспорту, розробленого КП «ХРБТІ», реєстр № 29-3998 від 07 серпня 2009 року на території домоволодіння знаходяться самовільно збудовані: льох літ. «В», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», зливна яма літ. «К1» та «К2», гараж літ. «М», вбиральня літ. «Н», сарай літ. «П», навіси літ. «Р», літ. «С», сарай літ. «О». А також власниками не надано документів на введення в експлуатацію прибудов літ. «А-1» та літ. «а2», сарай літ. «Б», льох літ. «В» та відповідної дозвільної документації; припис № 2270 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт), виданий 15 грудня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області [PERSON] Євлампієвичу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] щодо усунення порушень виявлених 15 грудня 2011 року в ході перевірки господарчих будівель та прибудов за вищевказаною адресою та приведення обєктів будівництва у відповідність до норм чинного законодавства; рішення виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області № 49 від 23 січня 1991 року про оформлення права власності на житловий будинок за адресою: смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82, про те, що з 1933 року житловий будинок за вищевказаною адресою перебуває на балансі швейної фабрики ім. Тінякова; у період з 1945 року до 1970 року вказаний будинок використовувався швейною фабрикою як піонерський табор; у період з 1970 року до 1990 року вказаний житловий будинок розподілений на три житлові кімнати, які здані квартиронаймачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 1369 від 04 вересня 2017 року, відповідно до даних якого згідно архівних матеріалів станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна (колишня Комінтерну), будинок 82 зареєстровано в 83/250 частках за [PERSON] згідно договору купівлі продажу, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 12 липня 1991 року, реєстр № 1-1309, зареєстровано в бюро 04 березня 1992 року в книзі № 29, реєстр № 3998, в тому що в користування переходить квартира № 1; в 43/125 частках за [PERSON] Євлампієвичем, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 12 липня 1991 року, реєстр № 1-1312, зареєстровано в бюро 21 липня 1992 року в книзі № 29, реєстр № 3998 в тому що в користування переходить квартира № 2; в ? частках на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації 11 лютого 2000 року, зареєстровано в бюро 04 березня 2000 року в книзі № 29, реєстр № 3998/3 та в ? частці за [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 09 жовтня 2000 року, реєстр № 2041, зареєстровано в бюро 13 жовтня 2000 року в книзі № 29, реєстр № 3998/3 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 17 березня 2009 року № 2-541, зареєстровано 24 вересня 2009 року в книзі № 29, реєстр № 3998/3 квартира 3; сума часток співвласників не складає цілої одиниці (83/250 + 43/125), так як право власності на частину будинку яка залишалась оформлено як на окрему одиницю (квартира № 3) шляхом приватизації житла; договір купівлі продажу 83/250 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82, укладений 12 липня 1991 року між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені Харківської швейної фабрики ім. Тінякова та [PERSON], посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 12 липня 1991 року, реєстр № 1-1309, зареєстрований 04 березня 1992 року в книзі № 29, реєстр № 3998; договір купівлі продажу 43/125 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82, укладений 12 липня 1991 року між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені Харківської швейної фабрики ім. Тінякова та [PERSON] Євлампієвичем, посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 12 липня 1991 року, реєстр № 1-1312, зареєстрований 21 липня 1992 року в книзі № 29, реєстр № 3998; план будинку № 82 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна; лист виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 227 від 27 травня 2005 року; лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 197 від 23 березня 2006 року; лист швейної фабрики ім. Тінякова № 354 від квітня 1991 року; довідка МСЕК серії МСЕ № 30776 серії 2-18 А3 на імя позивача, видана 31 липня 1997 року відповідно до даних якої [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 01 серпня 1997 року безстроково за загальним захворюванням. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною другою статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, при цьому суд, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи докази по справі, норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, суд, приходить до висновку, що вимоги позивача про зобовязання відповідача внести зміни в матеріали технічної інвентаризації шляхом визначення самочинного будівництва відповідно до норм, що регулюють питання інвентаризації багатоквартирних будинків задоволенню не підлягають за їх безпідставністю, оскільки позивач помилково вважає будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Комінтерну, будинок 82, багатоквартирним, тоді як він за договором купівлі-продажу є власником частки у спільній власності із визначенням придбаних приміщень, а не власником квартири під певним номером у багатоквартирному будинку, про що свідчить копія договору купівлі продажу від 1991 року і позивачем не надано доказів, що належне йому житлове приміщення є окремою одиницею у праві власності, тому відсутні підстави вважати, що з боку позивача мало місце порушення вимог законодавства при проведення інвентаризації будинку, як не доведено позивачем, що з боку відповідача мало місце порушення будь яких прав позивача, тому суд повністю відмовляє в задоволенні заявлених вимог. При вирішенні справи суд також враховує, що з пояснень та доказів, що надані у судовому засіданні вбачається, що вимоги позивача фактично стосуються усунення перешкод в користуванні належними йому на праві власності 43/125 частин житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вулиця Бібліотечна (колишня Комінтерну), будинок 82, яка руйнується в наслідок розташування на прибудинковій земельній ділянці будівель, які на думку позивача є самовільними, але вимоги про усунення перешкод в користуванні належним йому нерухомим майном не висуває, а суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі наданих доказів. Враховуючи вищевикладене суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні заявлених вимог.

Outcome: dismissed