Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк», яке в подальшому було перейменоване в Акціонерне товариство «Ідея Банк», звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу. До початку розгляду справи по суті позивач змінив предмет позову, та звернувся з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12 листопада 2012 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №910.19603, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 118100,80 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 15,49% згідно встановленого графіку щомісячних платежів, що є невід`ємним додатком до кредитного договору. Строк дії договору визначено до 22 листопада 2018 року. Кошти було отримано відповідачем на придбання транспортного засобу HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . 16 січня 2013 року, в забезпечення кредитного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . В подальшому [PERSON] продав заставний автомобіль, і станом на час розгляду справи актуальним власником заставного автомобіля є [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] зобов`язання по кредитному договору не виконує, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі в сумі 156923 грн. 06 коп., з яких: основний борг\~39058,59 грн., прострочений борг\~43344,68 грн., прострочені проценти\~70077,23 грн., строкові проценти -1490,04 грн., інші штрафні санкції\~2952,52 грн. Крім того, посилаючись на те, що застава зберігає силу, якщо майно, що становить предмет застави, переходить у власність іншої особи, позивач просить звернути стягнення на предмет застави автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , власником якого на даний час є відповідач [PERSON] , та вилучити у нього автомобіль, передавши його ПАТ «Ідея банк» на період до його реалізації, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору (т.ІІ, а.с.128-131). 18\~березня 2019\~року від\~відповідача [PERSON] \~надійшов відзив\~на позов,\~в якому\~зазначає,\~що відповідно\~до кредитного\~договору №\~910.19603\~від 22\~листопада 2012\~року,\~укладеного між\~позивачем та\~ [PERSON] \~п.\~2\~параграф 1\~банк надає\~позичальнику кредит\~у сумі 118100,80 грн. Згідно п. 2 81 договору, кредит надається для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу: марки HYUDAI, моделі AccentRB1.4, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] . П. 1 8 параграф 3 договору визначено, що «забезпечення виконання зобов`язань за даним договором є: застава ТЗ, вказаного п. 2 81 договору, згідно з договором застави ТЗ, який укладається сторонами. Крім того, «лише» позичальник несе відповідальність за даним договором всім своїм майном». Згідно п. 1 85 договору, за дорученням позичальника кредитні кошти перераховуються банком, після надання позичальником забезпечення згідно з 83 договору та підписання ним договору застави ТЗ і договору страхування ТЗ. Проте чомусь, кредитний договір укладений 22 листопада 2012 року, договір застави укладений 16 січня 2013 року заставодавцем від імені якого по довіреності посвідченій 04 грудня 2012 року діяла [PERSON] , а проведений меморіальний ордер № 910.19603 від 05 грудня 2012 року про сплату [PERSON] 114660,00 грн. за призначенням платежу за авто HYUDAI Accent згідно рахунку фактури від 19 листопада 2012 року. А згідно відповіді № 31/1728 від 29 січня 2018 року Головного сервісного центру первинна реєстрація автомобіля HYUDAI, Accent RB, 2012 року випуску, колір білий, кузов [NUMBER] здійсненна для індивідуального власника [PERSON] 22 листопада 2012 року. [PERSON] вчинялись правочини в період, коли він це мав зробити за письмової згоди дружини та вказаний автомобіль належав в той час [PERSON] та його дружині на праві спільної сумісної власності. Йому на підставі свідоцтва [NUMBER] про реєстрацію т/з належить автомобіль HYUDAI, Accent, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; особливі відмітки - перереєстровано за принципом єдиного вікна на підставі д/р [NUMBER] від 06 вересня 2014 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції чинній станом на 06.09.2014), затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів. Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів. Він придбав транспортний засіб, вчинив всі передбачені законом дії, були проведені всі необхідні перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспіекції й будь-яких даних щодо заборони відчуження автомобіля не було, він діяв добросовісно, так як не знав і не міг знати про те, що існує обтяження у вигляді застави вказаного автомобіля. Він, купуючи автомобіль у [PERSON] , звернувся до компетентного державного органу Центру ДАІ № 5901 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, до повноважень якого належить перевірка наявності заборони на відчуження та право відмови у реєстрації автомобіля на нового власника у разі наявності такої заборони. Цей орган в день укладання угоди перевірив відсутність будь-яких обмежень чи заборон відчуження автомобіля та можливості оформлення його на нового власника та здійснив його перереєстрацію. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею (відчуження рухомого майна боржником, який не мав на це права), вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Позивач не обґрунтовує та не надає доказів того, що він знав чи міг знати на момент купівлі автомобіля про наявність договору застави та про наявність кредитного договору між позивачем та відповідачем. Він лише вчинив правомірний правочин, за яким набув право власності, з особою ( [PERSON] ) при відсутності письмової згоди заставодержателя, про яку він також знав чи міг знати, так як не був стороною ні договору застави, ні кредитного договору. Посилаючись на вказане, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (т.ІІ а.с.14-20). 16\~травня 2019\~року від\~представника АТ\~«Ідея Банк»\~надійшла відповідь\~на відзив,\~в якій зазначає, що 18 січня 2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис за №13483531, згідно якого зареєстровано обтяження AT«Ідея Банк» на вище вказаний Транспортний засіб з терміном дії 18 січня 2018 року, який в подальшому було подовжено до 15 листопада 2022 року. Вказане підтверджується наявною у справі належним чином засвідченою копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №39765030 від 18 січня 2013 року, а також витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованим станом на дату відправлення до суду даного позову. Відповідач [PERSON] належним чином власних зобов`язань за Кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 13 лютого 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 156923,06 грн., стягнення якої є предметом позову у даній справі. Зважаючи на наявну прострочену заборгованість за Кредитним договором AT«Ідея Банк» було вимушене вжити заходів задля захисту власних порушених прав та інтересів шляхом звернення до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на Предмет застави, в рахунок погашення існуючої заборгованості за Кредитним договором, його вилучення. Разом з тим, в процесі розгляду даної справи стало відомо, що 15 серпня 2014 року Предмет застави без згоди AT«Ідея Банк» було знято [PERSON] з обліку, який в подальшому 06. вересня 2014 року зареєстрований за новим власником - [PERSON] . Вказане підтверджується наявним серед матеріалів справи листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05 липня 2018 року №31/10960, з додатком до нього. У даному випадку наголошує, що обтяження Банку на Предмет застави зареєстровано ще 18 січня 2013 року, термін дії якого спливає лише 15 листопада 2022 року, в той час коли транспортний засіб за [PERSON] було зареєстровано 06 вересня 2014 року, тобто під час дії вище вказаного обтяження. З цих же підстав у АТ «Ідея Банк» відсутні підстави для оскарження операції по відчуженню транспортного засобу, оскільки Позивач у даному випадку вправі задовольнити власні вимоги за рахунок Предмету застави, не зважаючи на зміну його власника. Зазначає, що не заслуговують на увагу доводи [PERSON] щодо необхідності згоди дружини [PERSON] на укладення 16 січня 2013 року Договору застави, оскільки станом на дату укладення вище вказаного договору [PERSON] не перебував у шлюбі. Викладене підтверджується копією заяви [PERSON] , посвідченої 04 грудня 2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Таранушич В.В., що зареєстрована в реєстрі за №2886, за змістом якої [PERSON] підтвердив той факт, що на момент набуття у власність транспортного засобу в зареєстрованому шлюбі та у фактичних сімейних відносинах ні з ким не перебував. Вказане узгоджується із відміткою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Таранушича В. В., викладеною у тексті вище вказаної заяви, згідно якої вказано, що: «факт, викладений у заяві перевірено по Рішенню Зарічного районного суду - м. Суми від 22 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 02 листопада 2012 року (справа №1805/8174/2012) про розірвання шлюбу». По-друге, жодним чином не спростовують позовних вимог AT «Ідея Банк» у даній справі доводи [PERSON] , що стосуються дати видачі кредитних коштів, первинної реєстрації Транспортного засобу та укладення Договору застави, оскільки такі стосуються виключно хронології вчинення вище вказаних дій, що жодним чином не спростовують їх чинності чи законності. У даному випадку слід черговий раз звернути увагу на ту обставину, що факт первинної реєстрації Транспортного засобу за [PERSON] підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року, а також листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05 липня 2018 року №31/10960, з додатком до нього. Докази, які б це спростовували, відсутні. Задля усунення будь-яких сумнівів щодо відповідності розміру заборгованості за Кредитним договором, стягнення якої, серед іншого, є предметом позову у даній справі, вважає за можливе надати суду детальний розрахунок по кредиту №910.19603, виконаний АТ «Ідея Банк» станом на 13 лютого 2018 року. Останні відображає порядок обчислення розміру заборгованості за Кредитним договором в розрізі кожного місяця її утворення. В доповнення до вказаного розрахунку надає також докази підвищення відсоткової ставки за Кредитним договором починаючи з 23 травня 2014 року та 01 липня 2015 року. За таких обставин, вважає, що відповідачем [PERSON] не спростовано позовних вимог АТ «Ідея Банк», заявлених у даній справі, просить суд задовольнити позов у повному обсязі (т.ІІ, а.с.47-52). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2020 року прийнято відмову від частини позовних вимог позивача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучення транспортного засобу звернення стягнення на предмет іпотеки; закрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучення транспортного засобу звернення стягнення на предмет іпотеки в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави, в наступній частині: «шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/'їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу - власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо)». Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2020 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задоволено, стягнуто з [PERSON] , на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором№910.19603 в сумі 156923, 06 грн.В рахунок погашення кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №910.19603, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] у сумі 156923,06 грн., звернути стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави, який належить [PERSON] , а саме на автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; вилучено у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» , на період до його реалізації. 29 січня 2020 року від представника [PERSON] адвоката Стеценка В.М. надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року заяву представника [PERSON] про скасування заочного рішення задоволено. Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2020 року у зазначеній справі скасовано, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 28 квітня 2020 року о 15 год. 30 хв. 28 квітня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 16 липня 2020 року у зв`язку з неявкою представника позивача та відповідача [PERSON] . Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В. звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2020 року прийнято провадження по вказаній справі суддею Сидоренко А.П., призначено підготовче засідання на 29 вересня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 27 січня 2021 року. 27 січня 2021 року у зв`язку із зайнятістю головуючого суді Сидоренко А.П. у розгляді кримінальної справи №589/4488/16-к , розгляд справи відкладено до 06 травня 2021 року. 06 травня 2021 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. у розгляді кримінальної справи №591/2101/19, розгляд справи відкладено до 03 серпня 2021 року. 03 серпня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Стеценка В.М. для надання часу для підготовки клопотання про закриття справи за строками позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Стеценко В.М. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись, крім іншого, також на пропуск позовної давності банком, оскільки оплата по кредитному договору не здійснювалася взагалі, а тому з вказаним позовом позивач мав звернутися не пізніше 22 листопада 2018 року. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що 22 листопада 2012 року між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № 910.19603, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 118100,80 грн. Кредит надавався для фінансування купівлі транспортного засобу автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 22 листопада 2018 року. Згідно п.1 Кредитного договору відповідачу [PERSON] грошові кошти надано в користування зі сплатою відсоткової (процентної) ставки у розмірі 15,49% та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору (т. І а.с.11-12). Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів (т. І а.с.13-14). Оскільки відповідач [PERSON] не виконував зобов`язання за кредитним договором, станом на 13 лютого 2018 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 156923 гривні 06 коп., з яких: основний борг\~39058,59 грн., прострочений борг\~43344,68 грн., прострочені проценти\~70077,23 грн., строкові проценти -1490,04 грн., інші штрафні санкції\~2952,52 грн. (т.І, а.с.24). В забезпечення виконання кредитних зобов`язань між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним\~товариством «Ідея\~Банк» було укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , який належав відповідачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т. І а.с.25-26). На підставі договору застави, укладеного з відповідачем [PERSON] , 16 січня 2013 року обтяження на вказаний транспортний засіб зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. За умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою Заставодержателя. З копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на автомобіль легковий, HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , накладено обтяження застава рухомого майна на підставі Договору застави транспортного засобу транспортного засобу 39, 16 січня 2013 року приватним нотаріусом Львівського МНО Лаврик Я.М. (т. І а.с.29-30, 31-32). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль легковий, HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] 22 листопада 2012 року зареєстровано на ім`я [PERSON] (т. І а.с.33). Відповідно до наданої інформації Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ від 29 січня 2018 року за №31/1728, станом на 26 січня 2018 року згідно з інформацією з бази даних Єдиного державного реєстру МВС автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] : - 22 листопада 2012 року зареєстрований (первинна реєстрація) за [PERSON] , - 15 серпня 2014 року знято з обліку для реалізації [PERSON] , - 06 вересня 2014 року - вторинна реєстрація транспортного засобу за [PERSON] (т. І а.с.46д). Відповідно до наданої інформації Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ від 05 липня 2018 року за №31/10960, станом на 03 липня 2018 року згідно з інформацією з бази даних Єдиного державного реєстру МВС автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] , [INFO] (т. І а.с.93). З виписки погашення заборгованості за кредитним договором за період з 01 грудня 2012 року по 28 січня 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] здійснив останнє погашення 29 квітня 2016 року на суму 2500 грн. (т. ІІ а.с.54-56). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. За ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦПК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 3, 4 ст.\~577\~ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За умовами п. 1 параграфу № 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодовець може відчужувати заставлене майно, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержавтеля. Згідно ст.\~589\~ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Під час судового розгляду встановлено, що в порушення зазначених вимог договору застави та законодавства, транспортний засіб, що є предметом застави, було перереєстровано на відповідача [PERSON] , що підтверджується довідкою наданою Регіональним сервісним центром МВС України в Сумській області (т. І а.с.93). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. А тому відповідно до чинного законодавства та враховуючи, що транспортний засіб, який переданий у заставу в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, перейшов у власність відповідача без припинення обтяження, застава зберігає силу і для нового власника цього майна, яким є відповідач. Зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання по поверненню кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею, за рахунок предмету застави. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України). Згідно з частиною другої\~статті 586 ЦК України\~заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. У\~Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~визначено правовий режим обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Пунктом 1 частини першої\~статті 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6\~глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. За змістом\~статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:\~\~ 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження;\~\~5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Згідно із частиною першою\~статті 589 ЦК України\~у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частини першої\~статті 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом\~статті 20 Закону України «Про заставу»\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Частинами першою, третьою\~статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом (стаття 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Судом встановлено, що\~відомості про оформлення застави було внесено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна\~18 січня 2013 року, та на момент відчуження предмета застави без згоди банка 06 вересня 2014 року, було чинним та діяло зареєстроване у встановленому законом порядку обтяження рухомого майна у виді заборони відчуження. Посилання відповідача [PERSON] та його представника адвоката Стеценка В.М. про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірного автомобіля, який він придбав та зареєстрував у спосіб та порядок, що передбачені чинним законодавством, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до\~статті 27 Закону України «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Питання дотримання порядку реєстрації транспортних засобів під час здійснення неодноразових відчужень автомобіля без згоди заставодержателя, банку, не спростовує його права на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна. Згідно з частиною першою\~статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388 ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Таким чином,\~\~оскільки до Державного реєстру обтяжень рухомого майна\~18 січня 2013 року внесено запис про відповідне обтяження спірного автомобіля на підставі договору застави із забороною здійснення його відчуження, то суд вважає, що вимоги Банку підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на те, що звернення стягнення на предмет застави з одночасним стягненням заборгованості за кредитним договором, не відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду у справі №591/3250/16-ц від 06 листопада 2019 року, згідно якої звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. А задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, тому що домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Статтею 257 ЦК України\~передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки, а відповідно до положень ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~вона може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.1, 4\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Так, згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останнє погашення за кредитним договором здійснено позичальником 22 квітня 2016 року в розмірі 2500 грн. 00 коп., згідно графіку щомісячних платежів, який є додатком до кредитного договору укладеного між позивачем та [PERSON] 22 листопада 2012 року, позичальник мав обов`язок сплачувати платежі до 22 числа кожного місяця. Таким чином з 22 травня 2016 року позичальником допущена прострочена заборгованість. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 26 лютого 2018 року, з вказаного часу трирічний строк позовної давності банком не пропущено. З огляду на вказане позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучення транспортного засобу та звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved