Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 149117,98грн. на відшкодування непокритої страховою виплатою майнової шкоди, завданої йому пошкодженням належного йому на праві власності транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП 2.12.2016р. в м. Бровари, внаслідок зіткнення з автомобілем [NUMBER], належним на праві власності відповідачу, під керуванням водія відповідача, визнаного винуватим у даній ДТП. Розмір шкоди складається з вартості пошкодженого автомобіля 239267грн., визначеної спеціалістом оцінювачем, виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням суттєвих пошкоджень є більшою за вартість автомобіля, (частина даної суми відшкодована страховиком у сумі 100000грн.), а також з понесених позивачем витрат: 1500грн. за оцінку і визначення розміру шкоди, 1300грн. за евакуацію автомобіля з місця ДТП, 750грн.- транспортні послуги , повязані з ДТП, 300грн.- за стоянку автомобіля, крім того понесені судові витрати: по сплаті судового збору за подання позову 1491,18грн., за подання заяви про забезпечення позову 320грн., та витрати на правничу допомогу 6000грн. Відповідач заперечує проти позову, просив у позові відмовити з таких підстав: не оспорює вини відповідача в даній ДТП і факту пошкодження в ДТП автомобіля, належного позивачу; не погоджується з визначенням завданої шкоди у розмірі ринкової вартості автомобіля -239267грн., вважає, що дана сума завищена, і що для визначення розміру завданої шкоди слід брати іншу суму, визначену спеціалістом дійсну вартість автомобіля з урахуванням зносу - 195102,98грн., з яких 100000грн. вже відшкодовані страховиком, а 86300грн. вартість пошкодженого автомобіля - не підлягають відшкодуванню, оскільки автомобіль залишився у позивача, тобто фактично шкода вже відшкодована повністю. Не визнає наданий висновок по визначенню шкоди, і витрати по оплаті такої оцінки, оскільки договір на виконання послуг по визначенню шкоди і акт №1518 від 18.12.2016р. не підписані замовником. Не визнає інші витрати, і вважає, що вони позивачем не доведені і суду не надані належні докази, зокрема: квитанції на 300грн. по оплаті стоянки та 750 грн. транспортні послуги містять у собі посилання на обслуговування авто, але не вказано, яке обслуговування, не вказано прізвище платника, і якого автомобіля; в квитанції про оплату евакуації автомобіля 1300грн. так само не вказано платника і нема підтвердження, що саме автомобіль позивача евакуювався з місця ДТП і відсутні докази неспроможності автомобіля рухатись самостійно, тобто не підтверджена необхідність даних витрат; на правничу допомогу вважає також не обгрунтованими і недоведеними, враховуючи, що надано договір, укладений на ведення справи у іншому суді, акт виконаних послуг складено з іншою особою. З наданих доказів встановлено: З постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 11.01.2017р. встановлено, що 2.12.2016р. о 6-40 в м. Бровари сталась ДТП з участю автомобіля «Шевроле Такума» д.г.з.СВ5218АВ під керуванням [PERSON] і автомобіля «Рено» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON]; водій [PERSON] виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON]., транспортні засоби отримали пошкодження. Даною постановою встановлено вину водія [PERSON], порушення п.12.1 та п.2.3б ПДРУ, водія [PERSON] притягнуто до адмін. відповідальності за фактом даної ДТП за ст.124 КУПАП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля [NUMBER]. (пошкодженого в даній ДТП). Актом огляду даного автомобіля встановлено і зафіксовано пошкодження, заподіяні в ДТП. На підставі договору від 8.12.2016р. між [PERSON] і ФОП Білоус п.1.1- для проведення товарознавчого дослідження автомобіля [PERSON], д.н.[NUMBER], з метою визначення матеріальних збитків , визначення вартості відновлювального ремонту на дату оцінки, визначення вартості майна після ДТП, та за актом здачі-прийняття виконаних робіт по цьому договору від 18.12.2016р., спеціалістом оцінювачем складено Звіт про оцінку КТЗ [PERSON] АА8374ОМ; Згідно даного акту - вартість робіт 1500грн.; за квитанцією від 18.12.2016р. сплачено 1500грн., платник [PERSON], отримувач ФОП Білоус. Згідно Висновку у Звіті про визначення вартості матеріального збитку від 18.12.2016р. №1518: вартість відновлювального ремонту КТЗ за витратним підходом - 314198,11грн.; ринкова вартість КТЗ за порівняльним підходом 239267,98грн.; коефіцієнт фізичного зносу 0,4331; втрата товарної вартості 0,00грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 195102,98грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ , станом на 12.12.2016р. 23926798грн. Згідно Розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та згідно Розрахунку утилізаційної вартості ринкова вартість транспортного засобу (автомобіля позивача) після ДТП 86300грн. (дана вартість пошкодженого автомобіля сторонами не оспорюється). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 статті 14 ЦК України - цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Спірним між сторонами є питання визначення розміру збитку. Як видно з описової і мотивувальної частини Звіту, застосована ціна нового КТЗ- 422042,35грн., ринкова вартість КТЗ з урахуванням зносу 0,4331 239267,98грн. Тобто саме дана ринкова вартість є визначенням вартості конкретного автомобіля ([PERSON], 2011р.в..) станом перед ДТП, тобто у непошкодженому стані, і вона має бути взята до уваги у якості вартості майна. Посилання відповідача на те, що вказана ринкова вартість автомобіля не є його дійсною вартістю, оскільки визначена без урахування зносу автомобіля, є таким, що суперечить наданому доказу, виходячи з його змісту, і є помилковим тлумаченням відповідачем наданого Висновку. Як видно з даного Звіту і Висновку сума 195102грн., на яку посилається відповідач, - є вартістю відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням зносу, а не його вартістю. Законом (статтею 1192 ЦК) визначено декілька способів відшкодування завданої шкоди. Враховуючи принцип повного відшкодування шкоди і забезпечення права потерпілого на повне відшкодування завданої йому шкоди винними діями іншої особи, слід виходити з того, що право вибору способу відшкодування належить потерпілому, тобто позивачу. При розрахунку розміру страхового відшкодування збитків за даним страховим випадком, розмір збитків страховиком був визначений як різниця між вартістю майна до пошкодження і залишковою вартістю майна після пошкодження. Позивач обрав у даному випадку відшкодування вартості фактично знищеного майна. Але при такому способі відшкодування, особа, яка відшкодувала шкоду, має право на отримання залишків цього майна; а у разі якщо залишки майна залишаються у потерпілого, то їх вартість має бути зарахована і відповідно на таку суму має бути зменшено відшкодування. Позивач пошкоджений автомобіль залишив собі. Крім того відповідач не заявив бажання і не надав згоди на отримання собі вказаних залишків після відшкодування завданої шкоди у вигляді відшкодування вартості пошкодженого майна. При таких обставинах розмір відшкодування слід визначати з вартістю майна (до його пошкодження) за мінусом вартості майна після отримання ним пошкоджень - (утилізаційна вартість). Таким чином, позивач має право на відшкодування заданої йому шкоди у такому розмірі: 23926798грн. (ринкова вартість КТЗ з урахуванням зносу, оскільки відновлення автомобіля з цими пошкодженнями недоцільне) мінус 86300грн. (утилізаційна вартість пошкодженого КТЗ, яке залишається позивачу) = 152967,98грн. Суд не вбачає підстав для відшкодування шкоди у розмірі вартості автомобіля без врахування вартості тих утилізаційних залишків майна, що залишаються позивачу. Оскільки позивачем обрано такий спосіб відшкодування, як відшкодування вартості пошкодженого майна, і крім того відновлювальний ремонт є недоцільний, то відсутні підстави для визначення розміру шкоди за вартістю відновлювального ремонту, в тому числі і з урахуванням зносу. Посилання відповідача, що автомобіль може бути відремонтований, тому відсутні підстави для відшкодування його вартості, до уваги не беруться, як такі, що суперечать наданому Висновку; крім того, при визначенні шкоди за вартістю відновлювального ремонту, розмір шкоди, яку відповідач зобовязаний відшивати, вийшов би для нього більшим (195102,98грн.), оскільки у такому випадку нема підстав для зменшення даної суми вартості ремонту) на суму вартості пошкодженого майна. Також до розміру шкоди, завданої позивачу в ДТП, слід віднести витрати на оплату робіт спеціаліста оцінювача по визначенню розміру збитків (яке проводилось в межах вирішення страховиком питання про виплату за страховим випадком), - дані витрати підтверджені квитанцією в сумі 1500грн.; а також витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП, які підтверджені квитанцією, в сумі 1300грн. (Квитанція СПД ФО, Висоцький, м. Бровари, від 2.12.2016р. послуга: евакуація авто [PERSON], АА8374ОМ, вартість послуги 1300грн.). З інформації, зазначеної в квитанції встановлено, що здійснено евакуацію саме автомобіля, належного позивачу (за державним номерним знаком і маркою автомобіля), евакуація мала місце в день ДТП, в місті Бровари, тобто за місцем ДТП, і з переліку пошкоджень автомобіля та їх характеру стає очевидним той факт, що автомобіль потребував евакуації. Заперечення відповідача з цього приводу щодо недоведеності даних витрат і їх необхідності - судом до уваги не беруться. Позивачем також надано квитанцію ПП Приймак, Київ, від 7.12.2016р., транспортні послуги, вартість 750грн.; і Акт виконаних робіт від 7.12.2016р., послуга - стоянка автомобіля [NUMBER] [PERSON], - вартість 300грн., надавач послуги СПД Барабаш , чек про оплату за обслуговування автомобіля 300грн., платник не зазначений, інші реквізити не зазначені. Щодо вказаних витрат (послуги на суму 750грн. і 300грн.), - то вони не підлягають включенню до розміру збитків, які підлягають відшкодуванню; з наданих квитанцій однозначно не можна встановити, що дані витрати понесені позивачем, з приводу даного автомобіля та у звязку з даним ДТП, а інших доказів суду не надано, тому суд погоджується з відповідачем, що вказані витрати позивачем не доведені. Таким чином, відшкодуванню позивачу підлягає шкода у такому розмірі: 152967,98грн. (за пошкоджений автомобіль)+1500грн.(оцінка збитку)+1300грн.(евакуація)=155767,98грн. З наданих страховиком СК «АХА Страхування» документів з страхової справи за даним страховим випадком встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в СК «АХА Страхування». Згідно страховому полісу №АЕ8140417 від 29.04.2016р., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну- 100000грн. Встановлено, що страховик виплатив позивачу страхове відшкодування в максимальному розмірі, передбаченому договором - 100000грн. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у визначеному розмірі шкоди за мінусом страхової виплати: 155767,98грн. 100000грн. = 55767,98грн. Підстав для зменшення даної суми суд не встановив. Щодо відшкодування судових витрат, то суд виходить з наступного: Позивач просить відшкодувати йому витрати на правничу допомогу в сумі 6000грн. Відповідач дані витрати оспорює, посилаючись на те, що в наданих документах зазначено, що дані послуги були надані за договором , укладеним щодо ведення іншої справи у іншому суді, іншою особою не представником позивача у даній справі, і розмір даних витрат не обґрунтований. Позивач подав такі документи: Договір про надання правової допомоги від 9.03.2017р. між [PERSON] і позивачем, п.1.1- предмет договору : надання правової допомоги в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] у Козелецькому районному суді Чернігівської області. п.5.1 гонорар за правову допомогу, зазначену у п.1.1- 6000грн.; Акт прийняття-передачі наданих робіт від 9.03.2017р., згідно якого виконавець надав 9.03.2017р. юридичні послуги відповідно до договору від 9.03.2017р. на суму 6000грн., а замовник прийняв послуги і оплатив їх; (тобто всі послуги було надано 9.03.2017р.); Квитанція від 9.03.2017р., отримувач ФОП [PERSON], м. Бровари, найменування послуги : оплата за по договору від 9.03.2017р., вартість -6000грн., платник не зазначений; Довіреність від ФОП [PERSON], в якій він доручив [PERSON] представляти інтереси ФОП перед [PERSON] при веденні переговорів та укладенні договору про надання юридичних послуг між ФОП [PERSON] та клієнтом, довіреність підписана і посвідчена печаткою ФОП Ілляш; Диплом юриста Яковенка; Виписка з ЄДРПОУ про юридичну особу Адвокатське об,єднання «ЮРКОН», керівник [PERSON] Суд погоджується з тим, що у поданих документах існують невідповідності сторін договору виконавцю робіт, за які здійснено оплату, та особи, якій сплачено кошти, а також підстави оплати певних послуг. Як видно з документів, договір про надання правової допомоги укладений з одною особою (представником у даній справі), а кошти сплачені іншій особі, не повязаній договірними стосунками з позивачем. Крім того, певні послуги за даним договором надавались у справі в іншому суді, і вже були надані в день укладення договору, 9.03.2017р., тобто ще до подання позову до Броварського міськрайонного суду. Договірні відносини позивача з ФОП Ілляш (якому сплачені кошти) не доведені, позовна заява складена [PERSON], однак документів про оплату даної правової допомоги позивачем [PERSON] не надано. Дані невідповідності у своїй сукупності дійсно не доказують той факт, що витрати 6000грн. понесені позивачем саме у звязку з наданням йому правничої допомоги у даній цивільній справі, і що такі послуги надані особою, яка отримала гроші. Крім того, не надано детального розрахунку вказаних витрат - вартості послуг по наданню правничої допомоги, тому дійсно вказана сума не може бути визнана обґрунтованою. Тому суд не вбачає підстав для відшкодування відповідачем позивачу вказаних витрат. Позивачем сплачено судовий збір 1491,19грн. за подання позову і 320грн. за подання заяви про забезпечення позову, всього 1811,19грн. Виходячи з того, що суд задовольняє позовні вимоги на 37%, то відшкодуванню позивачу відповідачем підлягають судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування судових витрат підлягає 37% понесених витрат, тобто 670,02грн.

Outcome: partial