Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: прийняти рішення про стягнення [PERSON] на користь ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» суму у розмірі 21 304,83 гривень 83 копійки; стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 січня 2014 року о 9 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] по мосту Патона, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. При цьому водій [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року у справі №755/4731/14-п, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ст. 124 КУпАП). На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] від 30 листопада 2013 року, укладеного із ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС». Власник пошкодженого транспортного засобу «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] ТОВ «Перша лізингова компанія», у відповідності до умов укладеного Договору добровільного страхування наземного транспорту, переданого у заставу № 250568281.13 від 03 червня 2013 року отримало від Приватного акціонерного товариства «АСК «ІНГО-Україна» страхове відшкодування в розмірі 21 304,83 гривень. На підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/28728/15 від 13 січня 2016 року із Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» стягнуто страхове відшкодування в розмірі 21 304,83 гривень. Виплату проведено на підставі виконавчого провадження ВП № 50372734 від 02 березня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 3285 від 11 березня 2016 року. Отже, розмір витрат ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» щодо врегулювання майнових вимог потерпілих від ДТП, яке сталося внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди водієм [PERSON], складає 21 304,83 гривень. Водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] не надав ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» письмове повідомлення про ДТП, яка сталася 28 січня 2014 року, чим порушив вимоги підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, виходячи із фактів обґрунтованих законодавчо та підтверджених належними доказами, відповідач має зобов'язання по виплаті позивачу в порядку регресу суми у розмірі 21 304,83 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочного порядку (проти заочного рішення) не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2014 року о 09 годині 10 хвилин на мосту ім.. Патона в м. Києві між автомобілем «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальний збитків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 гривень (а.с.7). На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «АСК «Інго Україна» на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу № 250568281.13, укладеного між ПАТ «АСК «Інго Україна» та ТОВ «Порше лізинг Україна», а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на підставі полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії з 30 листопада 2013 року до 29 листопада 2014 року включно. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В подальшому, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Рішенням Господарського суду м. Києва від 13 січня 2016 року вказаний позов було задоволено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ІНТЕР-ПОЛІС» з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» 21 304 гривень 83 копійки страхового відшкодування в порядку регресу. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що 07 березня 2014 року страхувальник ТОВ «Порше лізинг Україна» звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. В подальшому, на підставі страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», виконуючи свої зобов'язання за договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 21 304,83 гривні. 02 березня 2016 року державним виконавцем Відділу держаної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду м. Києва про стягнення з ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь ПАТ «АСК «Інго Україна» 21 301,83 гривень боргу (а.с.15-16). 11 березня 2016 року позивачем було перераховано страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 3285 від 11 березня 2016 року (а.с.17). Відповідно до п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як учасник дорожньо-транспортної пригоди не звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» із повідомленням про настання страхового випадку, що є порушенням вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем письмових заперечень на позовну заяву подано не було, доказів повідомлення страховика про настання страхового випадку, суду не надано, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, в даному випадку позивач, має право зворотної вимоги (регресу) до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], на користь позивача, Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», страхового відшкодування в сумі 21 304,83 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved