Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 04.02.2016 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що між ним та відповідачкою було укладено Кредитний договір №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року, відповідно до умов якого Позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 22652,50 доларів США на термін до 03.06.2028 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлені договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Відповідачка повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Проте, у порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. В звязку з цим, станом на 28.12.2015 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 87749,90 доларів США, з яких: - 20\~278,32 доларів США заборгованість за кредитом; - 17\~259,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6319,79 доларів США заборгованість за комісією; -39703,59 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - \~4 188,86 доларів США сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина - 10,81 доларів США та процентна складова 4178,05 доларів США. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 87749,90 доларів США. В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не зявився (а.с.45, 47). У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, повторно не зявилася (а.с.44, 48). У поданих до суду письмових заявах від 28.03.2016 року (а.с.26-28) відповідачка зазначила, що позовні вимоги не визнає, просила суд розглянути справу у її відсутність, та до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності представника позивача та відповідачки. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обовязок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК України відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК). Матеріалами справи встановлено, що 03.06.2008 року між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України укладено Кредитний договір №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року (а.с.8-10), згідно якого банк зобовязався надати відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 22662,50 доларів США на термін до 03.06.2028 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленими договором (п.7.1. договору). У п.4.3. кредитного договору (а.с.9) сторони угоди передбачили, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.27). Свої договірні зобовязання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, що підтверджується копією Ордеру розпорядження про видачу споживчого кредиту №006/2008 від 05.06.2008 року (а.с.11), а також Розрахунком заборгованості за договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року станом на 28.12.2015 року (а.с.4-6). Разом з тим, свої договірні зобовязання за Кредитним договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року відповідачка [PERSON] належним чином не виконує, оскільки, станом на 28.12.2015 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору, а саме: - 20\~278,32 доларів США заборгованість за кредитом; - 17\~259,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6319,79 доларів США заборгованість за комісією; -39703,59 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В звязку з цим, відповідно до п.4.3. кредитного договору (а.с.9) відповідачці позивачем нараховано штраф за порушення строків платежів у розмірі 4 188,86 доларів США, а саме: фіксована частина - 10,81 доларів США та процентна складова 4178,05 доларів США. Зазначені обставини підтверджуються Розрахунком заборгованості за договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року станом на 28.12.2015 року (а.с.4-6). Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наявні правові підстави, передбачені законом та договором. Разом з тим, вирішуючи питання чи підлягає задоволенню заявлений цивільний позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ч.1 ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За змістом ч.1 ст.259 ЦПК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно умов п.4.5. Кредитного договору №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року (а.с.9) сторонами правочину передбачено, що строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів договором установлюються тривалістю пять років. Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з дослідженого судом Розрахунку заборгованості за договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року станом на 28.12.2015 року (а.с.4-6), останній платіж на виконання грошових зобовязань за вказаним договором, відповідачкою [PERSON] було здійснено 03.03.2010 року (а.с.4). Таким чином, з врахуванням вимог п.7.1. договору щодо необхідності оплати позичальником щомісячного платежу у розмірі 292,39 доларів США, починаючи з 01.05.2010 року розпочався перебіг позовної давності тривалістю у пять років, в межах якої Позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за Кредитним договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року. Враховуючи відсутність даних про те, що перебіг зазначеного строку позовної давності зупинявся чи переривався, суд дійшов до висновку, що на момент звернення Позивача до суду з даним позовом, який звернувся до суду 04.02.2016 року, сплинув встановлений п.4.5. Кредитного договору №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року (а.с.9) пятирічний строк позовної давності. За змістом положень ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Таким чином, оскільки відповідачкою зроблено заяву про застосування позовної давності щодо вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №NKQWGL0000000001 від 03.06.2008 року (а.с.26-27), суд дійшов до висновку, що у задоволенні цивільного позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити, у звязку зі спливом позовної давності відповідно положень ч.4. ст.267 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed