Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому просить визнати факт його постійного проживання з батьком [PERSON], померлого [INFO] на час відкриття спадщини та визнати за ним, право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вищевказана квартира належить на праві власності його батьку [PERSON], який помер [INFO]. Він являється спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців не має. Спадщину після смерті батька він прийняв, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки він не був зареєстрований з батьком за однією адресою, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника. У судове засідання позивач не з'явився, від представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] Дергачівського райну належить [PERSON]на підставі свідоцтва про право власності, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Русько-Лозівської сільської ради від 07.12.2004 згідно розпорядження від 27.01.2004 №153, що підтверджується довідкою КП Технічної інвентаризації «Інвенрос». [PERSON] помер [INFO], про що мається копія свідоцтва про смерть. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, ч.2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що заповіт від імені [PERSON] відсутній, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), має місце спадкування за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, їх родинні відносини підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.11). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 22.09.2017 року за № 841/01-16, заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] не надходило, спадкова справа не заводилась. Заповітів від імені [PERSON] нею не посвідчувалось. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. після смерті [PERSON], померлого [INFO], згідно витягу зі спадкового реєстру №49201757 від 22.09.2017 спадкова справа не заводилась. Враховуючи, що на час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один, тому [PERSON] являється таким, що спадщину не прийняв. Як роз'яснено в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до акту депутата Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 14.09.2017, [PERSON] проживав разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент смерті (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: approved