Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - належною їй квартирою №157 в б.33 по пр.Ювілейному в м.Запоріжжі, оскільки відповідач в ній з липня 2016 року не проживає без поважних причин, відповідач квартиру продала та зобов»язалась сама знятись з реєстрації, проте свої зобов»язання не виконала. Відповідач у судове засідання два рази не з»явилась, про їх час повідомлялась належним чином рекомендованими листами з повідомленнями, та через оголошення у газеті «Запорізька правда» №42 від 27.10.2016 року, заперечень проти позову суду не надала. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. За клопотанням позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2016 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. В квартирі на даний час зареєстрована колишня власниця Пустовалова /до шлюбу Копєіна/ [PERSON]. Згідно п.9 договору купівлі-продажу від 25.07.2016 року, продавець квартири зобов»язалась звільнити та передати квартиру покупцю, а також знятись з реєстраційного обліку вказаної квартири. Проте, на даний час відповідач свої зобов»язання за договором не виконала. Зі змісту договору купівлі-продажу від 25.07.2016 року вбачається, що від імені відповідачки квартиру продавала [PERSON], а сама відповідач є громадянкою РФ, зареєстрована в [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідачка дійсно не проживає в квартирі позивача з моменту її придбання [PERSON], вона громадянка [PERSON], там вона зареєстрована і проживає. Квартиру продавала мати відповідачки, саму відповідачку ніколи не бачили, її речей в квартирі немає, вона там не проживає. Вислухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном. При цьому, у відповідності до п.4 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. У відповідності до ст.ст.526,530 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином та у строк, зазначений в договорі. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набула право власності на квартиру [ADDRESS]. Пустовалова /Копєіна/ М.О., як колишня власниця, передала позивачу своє право власності на вказану квартиру, таким чином, втратила і право користування квартирою. Відповідач, крім того, не виконала вимоги п.9 договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2016 року, відповідно до якого вона не тільки зобов»язалась звільнити та передати квартиру покупцю, але і знятись з реєстраційного обліку вказаної квартири. З боку відповідача не надійшло будь-яких заперечень проти позову та вказаних обставин, та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та пояснення свідків. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог та визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою.

Outcome: approved