Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 16.11.2007 року між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит в сумі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка не виконала в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість. Станом на 31.12.2014 року сума заборгованості складає 26088, 72 гривні, з яких: 5888, 59 гривень - заборгованість по кредиту; 14224,91 гривня - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5975, 22 гривні - заборгованість по комісії. Від цієї заборгованості віднімається сума в розмірі 6480, 54 гривні, яка була стягнута за судовим наказом від 11.02.2009 року і різниця становить 19608, 18 гривень. Також, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи: 250 гривень - штраф (фіксована частина) та 980,41 гривня - штраф (процентна складова). Добровільно відповідачкою сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 20838, 59 гривень, а також відшкодувати понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагувала, проігнорувавши виклик до суду, проігнорувавши виклик до суду. 26.02.2015 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.11.2007 року між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит в сумі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-16), пізніше сума ліміту була збільшена за згодою відповідачки. Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачка зобов»язалась сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка [PERSON] не виконувала зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 31.12.2014 року складає 26088, 72 гривні, з яких: 5888, 59 гривень - заборгованість по кредиту; 14224,91 гривня - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5975, 22 гривні - заборгованість по комісії. Від цієї заборгованості віднімається сума в розмірі 6480, 54 гривні, яка була стягнута за судовим наказом від 11.02.2009 року, різниця становить 19608, 18 гривень. Також, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачці було нараховано штрафи: 250 гривень - штраф (фіксована частина) та 980,41 гривня - штраф (процентна складова), отже, загальна сума заборгованості складає 20838, 59 гривень, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.6-9). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитним договором передбачено, що позивач має право достроково вимагати повернення усієї суми заборгованості у разі неналежного виконання відповідачем своїх обов»язків, тобто прострочення сплати заборгованості. У зв»язку з тим, що відповідач не сплачує кошти за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право достроково стягнути суму заборгованості, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень (а.с.1). Дані витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved