Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» 13.08.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 933,70 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.12.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] була підписана заява № ODXRFX11320591, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 390,94 грн., зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, [PERSON] в заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між нею та Банком - Договір, про що свідчить її підпису у заяві. Позичальниця зобов'язалася погашати кредит, сплачувати відсотки за його користування та інші платежі передбачені цим договором. Однак, в порушення умов договору свої зобов'язання вона належним чином не виконала у зв'язку з чим у неї перед Банком, станом на 22.07.2014 року, виникла заборгованість у розмірі 10 933,70 грн.. На даний час позичальниця ухиляється від виконання своїх зобов'язань, заборгованості за договором не погашає, чим порушує права Банку. В судове засідання 22.10.2014 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Гоцул Д.О. (діє на підставі довіреності від 26.06.14) не з'явився, але 25.09.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що проти винесення рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але 21.10.2014 року від неї до суду надійшла заява від 17.10.2014 року в якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого, відповідно до п. 1.1. Статуту у новій редакції, є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі позивач, кредитор, позичальник) та [PERSON] (надалі відповідачка, позичальник, боржник) була підписана Заява № ODXRFX11320591 від 24.12.2008 року (надалі заява), відповідно до якої остання отримала строковий кредит у розмірі 3 390,94 грн., на строк з 24.12.2008 року по 24.12.2009 року включно, на придбання товару, а також у розмірі 191,94 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсоткової ставки у розмірі 1 % на місяць, яка нараховується на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 81,38 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка-Стандарт» (оборот а.с.4). В заяві зазначено, що відповідачка ознайомившись з Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка-Стандарт» (надалі умови) та Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір. Також в заяві зазначено, що відповідачка ознайомлена з умовами надання кредиту, які їй були надані у письмовій формі та своїм підписом підтверджує цей факт. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений у п. 5.1. умов за кожний день прострочки. Щомісячна комісія становить 3 %. З матеріалів справи вбачається, що зазначений кредит відповідачка отримала для часткової сплати рахунку-фактури № 53241 від 24.12.2008 року, за яким вона придбала у ПП «Домотехгіка-Одеса» системний блок PHILIPS Mk.3 E4400/2048/320/8500GT/DW, вартість якого 3 999 грн. (а.с.5-6). Відповідно до пп. 3.1.1. умов Банк зобов'язується надати кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у заяві. Згідно п. 3.2. позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, які зазначені у заяві, погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. 4.1. умов, сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, заяви та умов, погасити заборгованість по кредиту в повні сумі та сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку. Згідно п. 4.1. умов за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Відповідно до п. 5.1. умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки але не менше 1 гривні. Згідно п. 5.3. умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно Свідоцтва серії А01 № 054809 про державну реєстрацію юридичної особи, зареєстрований як юридична особа ПАТ КБ «ПриватБанк» (оборот а.с.13), згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, перебуває на обліку у Головному управлінні статистики у Дніпропетровській області (а.с.11), згідно Банківської ліцензії за № 22 від 05.10.2011 року має право надання банківських послуг, визначених частиною 3 ст. 47 Закону України «Про Банки і Банківську діяльність» (а.с.13), тобто має всі необхідні документи щодо здійснення діяльності пов'язаної з послугами надання кредитів, тощо. З позову вбачається, що зобов'язання по кредитному договору позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 3 390,94 грн.. Відповідачка в свою чергу зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу у зв'язку з чим у неї перед позивачем, станом на 22.07.2014 року, виникла заборгованість за кредитом загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, становить 10 933,70 грн., з яких: - заборгованість по комісії за користування кредитом - 304,04 грн.; - пеня - 9 632,82 грн.; - штрафи відповідно до п. 5.3. умов 500 грн. (фіксована частина) та 689,63 грн. (процентна складова). Розрахунок заборгованості наведений в позові та міститься у матеріалах справи (а.с.2-3). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. На момент розгляду справи доказів про погашення відповідачем кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду немає. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу (комісій), заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним договором та діючим законодавством. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачка порушила не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст. 1050 ЦК України. Відповідачка визнала позов у повному обсязі надавши суду відповідну заяву. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № IHB93В0PHS від 23.07.2014 року (а.с.15) Отже, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають ці витрати. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved