Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач ПАТ „Страхова компанія „Український страховий стандарт звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначило, що 15.08.2012 року в м. Тульчин Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „ВАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля „ВАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобілю „ВАЗ, державний номер [NUMBER], було завдано механічні ушкодження, у звязку з чим [PERSON] отримав до відповідача право вимоги на відшкодування завданої шкоди. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „Український страховий стандарт за полісом обов'язкового страхування АВ/4940705. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2013 року у справі № 148/157/13-ц, позивача було зобов'язано сплатити на користь [PERSON] 3 398,49 грн. страхового відшкодування. 28.10.2014 року відділом державної виконавчий служби Оболонського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45225690 про примусове виконання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2013 року у справі № 148/157/13-ц. 04.11.2014 року платіжним дорученням № 2227 позивачем на рахунок відділу державної виконавчий служби Оболонського РУЮ в м. Києві на користь [PERSON] було сплачено борг в сумі 3 398,49 грн. Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідачем, як страхувальником, винною особою та учасником дорожньо-транспортної пригоди не було повідомлено позивача, за договором обов'язкового страхування, про настання страхового випадку, позивач має до відповідача право регресної вимоги на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок настання даної дорожньо-транспортної пригоди, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу суму у розмірі 3\~398 грн. 49 коп., а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. У звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до положень ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15.08.2012 року в м. Тульчин Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „ВАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля „ВАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в наслідок якої автомобілю „ВАЗ, державний номер [NUMBER] було завдано механічні ушкодження, у звязку з чим [PERSON] отримав до відповідача право вимоги на відшкодування завданої шкоди. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „Український страховий стандарт за полісом обов'язкового страхування АВ/4940705 (а.с. 8). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2012 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2013 року у справі № 148/157/13-ц, з ПАТ „Страхова компанія „Український страховий стандарт було стягнуто на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3 398,49 грн. (а.с. 32-35). 28.10.2014 року відділом державної виконавчий служби Оболонського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45225690 про примусове виконання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2013 року у справі № 148/157/13-ц (а.с. 36). 04.11.2014 року платіжним дорученням № 2227 позивачем на рахунок Відділу державної виконавчий служби Оболонського РУЮ в м. Києві на користь [PERSON] було сплачено борг в сумі 3 398,49 грн. (а.с. 37). З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 04.12.2014 року позивачем до відповідача було надіслано відповідну вимогу, яка залишена відповідачем без задоволення (а.с. 43-44). Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач, як страхувальник, винна особа та учасник дорожньо-транспортної пригоди не повідомив позивача, за договором обов'язкового страхування, про настання страхового випадку. Відповідно до п. 33.1.2. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, учасники ДТП зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Проте, в порушення вимог Закону, відповідачем не було повідомлено позивача про ДТП у встановлені строки, чим порушено його право на взяття участь у розслідуванні причин та обставин настання страхового випадку та встановлення розміру збитку. Відповідно до ч. ґ) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1 ст. 33 цього Закону. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. ПАТ „Страхова компанія „Український страховий стандарт, як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат, зокрема витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved