Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач подав до суду позов, в якому просив суд стягнути зі[PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» вособі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №17/08-9 від 07.05.2008р. у сумі 123648 доларів США 77 центів, та пені у сумі 822186 грн.44 коп. , та стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» понесені судові витрати. В обгрунтування вимог позивач посилався на те, що міжбанком та відповідачем 07 травня 2008року був укладений Кредитний договір №17/08-9 (надалі - Кредитний договір). З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі начальника Відділення №9 Харківської філії АБ «Укргазбанк» Жукова Олексія Михайловича та громадянином України [PERSON] 07 травня 2008року був укладений Кредитний договір №17/08-9 (надалі - Кредитний договір). На вимогу п.5 Розділу XVII Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-17 від 17.09.2008 року та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 29 травня 2009 року (протокол № 3) Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» офіційно змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк (далі позичальник) «Укргазбанк». Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Державну реєстрацію змін до статуту банку було здійснено 12 червня 2009 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» видане державним реєстратором Солом'янської РДА у м. Києві 12.06.2009 року. Згідно статуту повне найменування банку українською мовою: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», а скорочене найменування: АБ «Укргазбанк» (надалі-Банк). Інші реквізити банку не змінювались. Згідно до Положення, затвердженого протоколом правління АБ «Укргазбанк» від 12.03.2011року № 07 Харківська філія АБ «Укргазбанк» була перетворена у Харківську обласну дирекцію, яка є структурним підрозділом головної установи банку, не має статусу юридичної особи та самостійного балансу. Тому, з врахуванням вищевикладеного, позивачем у справі є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.1.1. кредитного договору, Банк повинен надати [PERSON] кредит у сумі 75000,00 доларів США (Сімдесят п'ять тисяч доларів США) на строк з 07 травня 2008 року по 06 травня 2038 року на придбання двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно п. 3.3.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язався повернення суми кредиту здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з червня 2008р. по 10 квітня 2038 року в розмірі не менше 1/360 від суми отриманого кредиту, що становить 328,00 доларів США, а 06 травня 2038 року 328,00 доларів США. Згідно п. 3.3.4. щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору , з врахуванням п.4.1. цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.1. цього договору, на рахунок в ХФ АБ «Укргазбанк», МФО 350448, тобто у розмірі 12,6 % річних. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору, тобто у розмірі збільшеному на 1%, а саме 13,6% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п. 5.3. Кредитного договору, за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником зобов'язань, Банк має право, зокрема, відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір, при цьому Позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених Банком за цим договором, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим договором. Право Банку достроково вимагати погашення всієї суми кредиту також витікає з вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки №17/08-9 від 07 травня 2008 року без оформлення заставної , згідно якому в іпотеку надано придбано за кредитні кошти двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 07 травня 2008 року за реєстровим №2276. На відчуження квартири накладено заборону, що підтверджено відповідним написом на Договорі іпотеки. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, реєстраційний №8105979, що підтверджено Витягом від 23.10.2008р. №21423000. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Судом встановлено, що відповідачем неодноразово порушувались умови кредитного договору в частині своєчасного погашення кредиту згідно графіку,позичальник не виконував умови кредитного договору, починаючи з жовтня 2008 року припинив погашення кредиту, не здійснює погашення процентів за користування кредитними коштами з грудня 2008 року. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки Позичальник порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що встановлені Кредитним договором, Банк отримав право вимагати погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та визнати всю заборгованість по кредиту простроченою, тобто перенести її на рахунки прострочених платежів. тому станом на 09.12.2013р. утворилась прострочена заборгованість Позичальника по кредиту у сумі 73935,64 дол. США, прострочена заборгованість по процентах у сумі 49713,13 дол. США, нарахована пеня у сумі 822186,44 грн. Частино2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з вищевикладеного, Позичальником порушені вимоги ст. 526, 530, 536, 549, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України. З метою уникнення від відповідальності по кредитному договору Позичальник [PERSON] порушив справу про банкрутство ФОП [PERSON]. Постановою Господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом від 12 грудня 2011 року по справі №5023/9521/11 ФОП [PERSON] визнано банкрутом. З дня прийняття постанови підприємницьку діяльність припинити, строк виконання всіх грошових зобов'язань, та зобов'язань щодо плати податків і обов'язкових платежів вважати таким, що настав, припинити нарахування неустойки, відсотків та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості, вимоги за зобов'язаннями банкрута, що виникли під час проведення процедури банкрутства, пред'являються в межах ліквідаційної процедури. Оскільки для ведення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької діяльності окреме майно не виділяється, тому у процедурі банкрутства реалізується все майно, яке належить боржнику як фізичній особі та одночасно як фізичній особі - підприємцю. При цьому у відповідності до вимог абзацу 2 пункту 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції яка діяла на час визнання боржника банкрутом, майно банкрута, яке є предметом застави , включається до ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Згідно вимог частини другої пункту 6 ст.14 вищезгаданого Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності .- згідно з даними обліку боржника, а також окремо внести до реєстру відомості про майно, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Саме з цієї причини заставні кредитори змушені звертатись до ліквідатора з відповідними заявами у справу про банкрутство фізичної особи підприємця. В даному випадку банк також звернувся з Заявою про внесення до реєстру вимоги кредитора, забезпеченої заставою від 11.01.2012року №228/11-108. Листом від 02 березня 2012 року б/н ліквідатор банкрута Фомін Г.В. повідомив заставного кредитора про те, що його вимоги включені до реєстру у третю чергу у відповідності до вимог ст.47- 49 Закону про банкрутство. На даний час ліквідаційна процедура триває, предмет іпотеки - квартира реалізована, але ліквідатор та Боржник не надають у справу документи щодо продажу квартири, що підтверджено Ухвалами Господарського суду Харківської області від 27 березня 2013р., 24 квітня 2013року, 26 червня 2013 року, 20 серпня 2013 року, 29 жовтня 2013 року, 03 грудня 2013 року. Зважаючи на те, що кредит отримано громадянином України [PERSON] для придбання квартири, що ніяким чином не пов'язано з веденням підприємницької діяльності ФОП [PERSON], тому наявність справи про банкрутство щодо ФОП [PERSON] не може бути перешкодою для стягнення заборгованості по Кредитному договору з відповідача - громадянина України [PERSON]. Правомірність такого стягнення витікає з вимог ст.1 Закону про банкрутство, зокрема в редакції що діяла на час визнання боржника банкрутом, якою передбачено, що боржник - суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами. Стаття 1 вищезгаданого Закону, в редакції що набрала чинності з 12 січня 2013 року також визначає боржника, як суб'єкта підприємницької діяльності ( юридичну особу або фізичну особу-підприємця), неспроможного виконати протягом трьох місяців грошові зобов'язання після настання строку їх виконання. Фізична особа - підприємець є боржником лише за зобов'язаннями, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Крім того, Банк просив суд врахувати, що увідповідності до статті 2 Закону України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Порядку участі держави у капіталізації банків, затвердженого постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 04 листопада 2008 року №2008 та на підставіпропозиціїнаціонального банку УкраїниПостановоюКабінетуМіністрівУк раїнивід 10 червня 2009 року №567 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» капіталізовано шляхом придбання державою в особі Міністерства фінансів України акцій додаткової емісії зазначеного банку в сумі 5.000.000,00 грн. З огляду на вищевикладене, станом на 27.03.2012 року найбільшимбенефіціарнимвласникомПубл ічногоакціонерноготоваристваакціонер ний банк «Укргазбанк» є держава в особіМіністерствафінансівУкраїни, щоволодіє 92,9998 % статутного капіталу банку. За таких обставин,невиконання кожним позичальником зобов'язань по кредитному договоруспричиняєзбиткидержаві в особіМіністерствафінансівУкраїни та негативно впливає на станДержавного бюджетуУкраїни. Стягнення суми заборгованості у іноземній валюті обґрунтоване пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 30 березня 2012 року №5, яким передбачено що « У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої ст.533 ЦК України». Відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1054 ЦКУ в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користуваннякредитними коштами сплачуютьсящомісячно до дня повернення кредиту. Позичальник користуєтьсякредитними коштами до цього часу, тому процентибудутьнараховуютьсяаж до погашення кредиту у повномуобсязі, відтак позивач має право уточнити суму позову. Отже, чинному законодавству України не суперечить стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом з тим, слід зазначити, що вказана норма діє лише за умови наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому порядку. АБ «Укргазбанк» має належним чином оформлену банківську ліцензію №123 на право здійснювати банківські операції. Суду не надано належних та допустимих доказів,які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності позичальника за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача суд також стягує витрати позивача на оплату судового збору по справі у сумі 3441,00 грн.

Outcome: approved