Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER], право власності на будинок [ADDRESS], 09264 загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 38,3кв.м., загальною вартістю 121 199 грн. з господарськими спорудами, а саме: погріб під а, вартістю 10 456 грн., сарай під Б, вартістю 4 204 грн., сарай під В1, вартістю 6 159 грн., погріб під В1, вартістю 9 141 грн., убиральня Ж, вартістю 2 240 грн., ворота h і огорожа h1, вартістю 3 550 грн., колодязь L, вартістю 19 227 грн., інвентаризаційна вартість будинковолодіння 176 176 грн., обґрунтовуючи позов наступним. Він, [PERSON], проживає у будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Шубівка, вул. Фалкова 54а/2 з листопада 1993 року по даний час. Відповідно довідки Шубівської сільської ради і акта депутата Шубівської сільської ради у вищевказаному будинку по вул.Фалкова у с. Шубівка позивач проживає вже більше, ніж десять років. Позивач сплачує комунальні платежі. На сьогоднішній день він, як позивач, продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки з листопада 1993 року фактично проживає у с. Шубівка за вищевказаною адресою. Обставини щодо проживання та користування будинком більше 10 років згідно довідки Шубівської сільської ради. Також, вказані обставин можуть підтвердити свідки. Позивач неодноразово звертався до Шубівської сільської Ради з метою вирішення питання про передачу позивачу у власність будинок, яким він користується та в якому проживає на даний час проте, Шубівська сільська рада відмовляла позивачу, мотивуючи це тим, що житловий будинки по вул. Фалкова у с. Шубівка не знаходяться на балансі сільської ради. Згідно ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом Отже, оскільки позивач протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє квартирою, за позивачем може бути визнано право власності на квартиру за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного Кодексу України. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визначається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визначається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сигнувальним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем(правонаступником)вона є (частина друга статті 344ЦК) Згідно п.11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року враховуючи положення статей 335 і 344ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі(а не особі, яка заявляє про давність володіння),а також на безхазяйну річ. Згідно п.13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідач Шубівська сільська рада Кагарлицького району Київської області свого представника на підготовче судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Суд, вислухавши позивача, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Довідкою виконавчого комітету Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 661 від 26 грудня 2017 року підтверджується факт, що [PERSON] про те, що він проживає за адресою [ADDRESS] з 2000 року, зареєстрований по [ADDRESS] з 13.11.1993 року по даний час, а підстава погосподарські книги Шубівської сільської ради за 1993-2017 роки. Актом від 26.12.2017 року, складеного секретарем виконавчого комітету Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської В складі [PERSON], вуличного депутата Шубівської сільської ради [PERSON], сусіда [PERSON] про те, що цього числа було проведено обстеження , проживання гр. [PERSON], [INFO] про місце проживання та реєстрації за вище вказаною адресою, а саме: відповідно до по господарських книг Шубівської сільської ради встановлено: [PERSON] [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] з 2000 року, зареєстрований по [ADDRESS] з 13.11.1993 року по даний час. Виписками з погосподарських книг Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області встановлено наступне: погосподарська книга № 5 за 2000 рік, господарство № 369 сторінка 3 - [PERSON], [INFO], власник; погосподарська книга № 4 за 2001-2005 роки, господарство № 329 сторінка 94 - [PERSON], [INFO], власник; погосподарська книга № 4 за 2006-2010 роки, господарство № 183 сторінка 180 - [PERSON], [INFO], власник; погосподарська книга № 2 за 2011-2015 роки, господарство № 121 сторінка 54 - [PERSON], [INFO], власник; погосподарська книга № 2 за 2016-2020 роки, господарство № 115 сторінка 34 - [PERSON], [INFO], власник. Рішенням виконавчого комітету Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 21 від 27 травня 2018 року було вирішено питання про передачу у власність [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що виготовлений ФОП [PERSON] 24 листопада 2017 року, житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] має такі технічні характеристики: будинок житловий, 1980 року забудови, а також на господарські будівлі та споруди: прибудова, два сараї, погріб, навіс, ворота з хвірткою, огорожа, ганок, колодязь питний. Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач надав суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved