overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що більше шести років проживав однією сімєю з [PERSON] Вона була одинока, дітей у неї не було, тому він здійснював догляд за нею. 08.11.2005 року, [PERSON] померла, після її смерті залишились земельні ділянки, і в даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини, тому він змушений звернутись до суду. В судове засіданні ні позивач ні представник Заболотської сільської Ради Радомишльського району Житомирської області не зявились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була рідною тіткою позивача. Як видно з довідки сільської ради, позивач здійснював догляд за [PERSON], купував їй продукти, ліки та здійснив її поховання. При житті [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2.0078 на території Заболотської сільської ради. Також судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті тітки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину позивач прийняв шляхом користування земельними ділянками. Як розяснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини,яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що будучи зареєстрованим в квартирі № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі, яка є його власністю, з 2014 року там не проживає, звернувся в суд з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі під №1324 придбав квартиру № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі у колишньої дружини [PERSON], яка станом на теперішній час залишається перебувати на реєстраційному обліку по вказаній адресі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, що вбачається з поштових відправлень, повернутих до суду із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2016 року, позивач є власником квартири № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) № 1765 від 17.10.2016 року, виданої дільницею № 7 КП ЖКС «Фонтанський», [PERSON] зареєстрований в квартирі № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі з 2012 року. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, підтвердила, що [PERSON] хоча і зареєстрований в квартирі № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі, але з 2014 року там не проживає. Ст. 319 ЦК України, передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідач є колишнім власником квартири з часу відчуження квартири позивачу є такою, що втратила право користування спірною квартирою. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням:\~\~квартирою № 6, по вул. Тираспольській, 19 в м. Одесі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року за\~ №2019-19\~ /далі Закон/, Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 2006 року за №122 (далі Порядок),\~ Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕ України від 14 березня 2018 року №312 та іншими актами цивільного законодавства; -на сьогоднішній день, в силу ст.6,626631,714 та 526 ЦК України, між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» /далі Позивач/ та [PERSON] /далі Відповідач/ існують договірні відносини, передбачені Законом та ПРРЕЕ; -так, Позивачем заведено на Відповідача особовий рахунок, підключено до своєї електромережі його електроустановку /помешкання/, до якої безперебійно постачається електрична енергія та щомісячно відправляються Відповідачу квитанції на оплату спожитої нею електричної енергії, Відповідач в свою чергу споживає поставлену йому Позивачем електричну енергію; -так, 26 листопада 2020 року, представниками Позивача на підставі Закону та у відповідності до вимог підпунктів 2,3 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ було проведено обстеження електроустановок Позивача щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; -в ході проведеного обстеження електроустановки представниками Позивача у Відповідача по справі було виявлено порушення, а саме: підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, а саме відгалуження від головного вводу поза приладом обліку\~ фазного та нульового проводу\~ до електричної проводки квартири [ADDRESS] ;\~ -таким чином, спожита електрична енергія не враховувалась і не оплачувалась, дане порушення при контрольному огляді виявити неможливо; -по факту виявленого порушення, у відповідності до п. 5.5.5 ПРРЕЕ працівниками товариства було складено Акт про порушення ПРРЕЕ №125574 від 21 січня 2020 року /далі Акт/; -під час складання Акту була присутня голова ОСББ «Сонячне» [PERSON] , яка забезпечила доступ працівникам Позивача до щитової будинку, Позивач доступу до приладу обліку електричної енергії для обстеження електроустановки не забезпечив, один примірник Акту було надіслано споживачу працівниками Товариства рекомендованою кореспонденцією; -давши належну оцінку наявним у Позивача документам, визначивши необхідні вихідні дані для проведення розрахунку обсягу вартості необлікованої електричної енергії по вищевказаному Акту, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав Заяву №б/н від 24 червня 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; -відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг /далі - Договір/; -відповідач зобовязання по вказаному Договору не виконував, у звязку з чим станом на 23 квітня 2017 року має заборгованість - 24364грн.40коп., яка складається з наступного: 8022грн.64коп. тіло кредиту; 7389грн.08коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 7316грн.28коп. нараховано пені; 500грн. штраф /фіксована частина/; 1136грн.40коп. штраф /процентна складова/, звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 24364грн.40коп. за кредитним договором №б/н від 24 червня 2013 року та судові витрати у розмірі 1600грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши до суду заяву /а.с.32/, згідно якої позов підтримав та просив розглянути справу в суді без представника позивача на підставі наявних доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.38/, згідно якої позов визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутність представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно платіжного доручення №PROM4B0QI9 від 24 травня 2017 року /а.с.29/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -відповідач звернулася до нього з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 22 грудня 2017 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; -відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг /далі - Договір/; -відповідач зобов`язання по вказаному Договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15 липня 2019 року має заборгованість 35916.15 грн., з яких: 18571грн.89коп. заборгованість за тілом кредиту; 14001грн.01коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1156грн.50коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 500грн. штраф /фіксована частина/; 1686грн.48коп. штраф /процентна складова/, звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 35916грн.15коп. за кредитним договором №б/н від 22 грудня 2017 року та судові витрати у розмірі 1921грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду клопотання\~ /а.с.37/, згідно якого позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в суді без представника позивача на підставі наявних доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.44/, в якій просила розглядати справу у її відсутність та повністю визнала суму заборгованості за кредитнм договором. Ніяких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачі не виконали умови кредитного договору, не повернули банківський кредит та належні проценти за його користування, тому просить суд стягнути з [PERSON] (позичальника) та [PERSON] (як поручителя), грошові кошти в сумі 15 656 гривні 55 коп. заборгованості по кредиту, в солідарному порядку та сплачений позивачем судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі. Відповідачі в судовому засіданні пояснили суду, що сплачувати кошти за кредит не мали можливості через відсутність роботи. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.08.2015 року між КС „Оберіг» та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір №103к9, згідно якого КС «Оберіг» надала їй кредит в сумі 9 600 гривень, а Позичальник зобовязався повернути кредит до 21.08.2016 року та сплатити 0.1808 відсотки річних за користування кредитними коштами, однак зобовязання належним чином не виконав. Відповідно до договору поруки від 21.08.2015 року укладеним між КС «Оберіг» та [PERSON] (як поручителя за договором), остання виступила в якості поручителя по своєчасному та в повному обсязі поверненню кредитних коштів згідно Договору. Згаданим договором Поруки визначено, що Поручитель, як фізична особа, зобовязується відповідати перед Кредитором (Банком) за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником за вищевказаним Договором в тому ж обємі, що і Позичальник, тобто в солідарному порядку. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.625 ЦК України боржник, який просрочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, а також три проценти річних від просроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що неповернена сума кредиту станом на 22.09.2016 року складає основну суму заборгованості по кредиту 8 303 грн. 89 коп., та заборгованність по відсотках 7 352 грн. 66 коп., яку суд стягує з відповідачів в солідарному порядку. Порушення відповідачами законних прав позивача є підставою до задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім судовий збір в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що відповідачі не виконали умови кредитного договору,не повернули банківський кредит та належні проценти за його користування,тому просить суд стягнути з відповідача-Комашко Т.В. (позичальника),та відповідачки-Комашко О.В.(поручителя) грошові кошти в сумі 784 гривень 17 коп., та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився,надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без участі їх представника. Відповідачі в судове засідання не з»явились,про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.05.2013 року між КС «Оберіг» та [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір №178-К3, згідно якого позивач надав йому кредит в сумі 2000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов»язався повернути кредит до 23.05.2014 року та сплатити 0,1315 відсотків за один календарний день за користування кредитними коштами,однак зобов»язання належним чином не виконав. Відповідно до договору поруки від 23.05.2013 року укладеним між КС «Оберіг» та [PERSON], остання виступила в якості поручителя по своєчасному та в повному обсязі поверненню кредитних коштів згідно Договору. Пунктом 3.1 вищевказаного договору Поруки визначеного Поручитель, зобов'язується солідарно відповідати перед Кредитором (Банком) у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань [PERSON] У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів. Згідно ст.533 ЦК України,за договором поруки,поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 згаданого Кодексу в разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася та сплати процентів. Відповідачі не надали суду будь-яких доказів про обставини що мають для них істотне значення,не звертались з клопотанням до суду про застосування ст.551 ЦК України. Наявність порушення відповідачами законних прав позивача є підставою до задоволення позовних вимог останнього. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] є її батьками, які взагалі не дбають про неї та не надають ніякої матеріальної допомоги, а з дванадцяти років вона повністю знаходиться на утриманні бабусі, тобто її батьки повністю ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідачів аліменти на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідачів, щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.02.2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином /а.с.34-35/. Заяв про розгляд справи у їх відсутність від відповідачів не надходило. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1993 року по 18 листопада 2008 року та мають неповнолітню дитину - позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями паспортів відповідачів та свідоцтвом про народження /а.с.7-14/. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач правомірно звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачів на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідачів, щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обовязків, будь-якої участі в вихованні дітей не приймають, тому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодилась, пояснила суду, що стала на шлях виправлення, алкогольних напоїв не вживає, в будинку навела порядки, надає дітям посильну допомогу, і займається їх вихованням. Відповідач [PERSON] також пояснив суду, що допомагає [PERSON] у вихованні дітей. В судовому засіданні сільський голова с.Борщів, свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно відповідачі стали на шлях виправлення, зробили в будинку ремонт, спиртними напоями не зловживають, вихованням дітей приділяють належну увагу, тому вважає, що дітей можливо залишити з батьками. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що старші діти [PERSON] навчаються в її класі, діти розумні, добре навчаються. останнім часом вони стали виглядати охайніше, своєчасно нагодовані, і видно що батьки вихованням дітей приділяють належну увагу, тому також вважає, що дітей можливо залишити з батьками. В розмові з дітьми, про направлення їх в інтернатний заклад, діти категорично відмовились від поміщення їх в інтернат і заявили, що будуть проживати з батьками. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] від двох шлюбів має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] проживає в громадському шлюбі з [PERSON] Як видно з характеристик сільського голови с.Борщів, відповідачі вихованням дітей не займаються, стояли на обліку як сімя з ризиками. В матеріалах справи знаходяться акти перевірки матеріально-побутових умов місця проживання відповідачів, але вони датовані 2010-2016 роками. Як пояснив сільський голова, останнім часом відповідачі змінили на краще своє відношення до дітей, створили в будинку дітям належні умови для проживання, тому суд враховуючи думку сільського голови, сільського вчителя, думку самих дітей, вважає, що орган опіки та піклування не використав всіх можливостей для перевиховання відповідачів, і вважає, що позов до суду про позбавленя відповідачів батьківський прав поданий передчасно,і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed