Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 40360 грн. 47 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 14.02.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/1040/82/0017410, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 36610,45 грн. на строк до 14.02.2018 року зі сплатою 35,9 % річних на умовах погашення кредиту та процентів відповідно до Графіку щомісячних ануїтентних платежів, що є невід'ємним додатком до Договору. Однак відповідач належним чином не виконує умови договору, та з 14.11.2013 року коштів на погашення кредиту не вносить, внаслідок чого станом на 22.01.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитом в розмірі 40360,47 грн. , що складається з тіла кредиту в розмірі 32534,99 грн., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 812,86 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4562,15 грн. з яких 4306,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 3263,33 грн. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму боргу та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представила. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 14.02.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/1040/82/0017410 ( далі Договір), за умовами якого Банк надав, а [PERSON] отримала кредит в розмірі 36610,45 грн. на строк до 14.02.2018 року зі сплатою 35,9 % річних на умовах погашення кредиту та процентів відповідно до Графіку щомісячних ануїтентних платежів що є невід'ємним додатком до Договору. За умовами Договору датою сплати ануїтентних платежів є 14 число кожного місяця, а сума щомісячного ануїтентного платежу становить 1244,25 грн. Згідно п. 10.3 Договору у разі прострочення грошового зобов'язання Позичальник зобов'язалася сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п.п. 7.1.2,7.2.5, 7.3 Договору у разі порушення Позичальником строків виконання грошових зобов'язань передбачених цим Договором, Кредитор має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів пені на інших платежів відповідно до умов Договору, про, що він повідомляє Позичальника письмовим повідомленням - вимогою. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право на вжиття заходів для стягнення заборгованості відповідно до чинного законодавства України. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 530 цього Кодексу у строки, вказані в договорі . Судом встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав свої зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] вищевказаний кредит. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої грошові зобов'язання перед кредитором по поверненню кредиту та з 14.11.2013 року коштів на погашення кредиту не вносить, внаслідок чого станом на 22.01.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитом в розмірі 40360,47 грн. , що складається з тіла кредиту в розмірі 32534,99 грн., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 812,86 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4562,15 грн. з яких 4306,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 3263,33 грн.. Таким чином, відповідач не виконала зобов'язання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочивла виконання зобов'язань перед кредитором в силу ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позивачем було надіслано відповідачу вимогу про погашення заборгованості по кредиту, яка залишилася без відповіді. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/1040/82/0017410 від 14.02.2012 року в розмірі 40360,47 грн., що складається з тіла кредиту в розмірі 32534,99 грн., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 812,86 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4562,15 грн. з яких 4306,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 3263,33 грн., підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved