Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] на його користь неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів з 03.08.2011 року по 26.09.2013 року в сумі 38612,00грн.; послуги за друкування оголошення про розгляд справи в газеті «Слобітський Край» в сумі 249,00грн; послуги банку в сумі 03,00грн, а також обмежити [PERSON]. у можливості тимчасового виїзду за межі України до врегулювання питання щодо сплати аліментів . В позові [PERSON] вказав, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 03.08.2011 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на його користь в розмірі 200,00грн. Однак станом на 01.09.2012 року за відповідачем виник борг по сплаті аліментів в сумі 1400,00грн і тільки 26.09.2013 року, згідно чека за № 259 було погашено заборгованість. Оскільки заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача , він має право стягнути неустойку (пеню) за весь період прострочки по день фактичного погашення боргу, що складає 38612,00грн. Також вважає, до врегулювання питання щодо сплати аліментів, обмежити відповідача у можливості тимчасового виїзду за кордон. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу за його відсутністю, стягнути з відповідача витрати, пов'язані з розміщенням оголошення в газеті «Слобітський край» та послуги банку, а також ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі. Третя особа: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Нагорна К.В. в судове засідання не з'явилася хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. (а.с. 15) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст..ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 03.08.2011 року з [PERSON] на утримання непрацездатного батька [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 200,00грн., щомісячно. (а.с. 16) Відповідач своєчасно не сплачував аліменти позивачу, в зв'язку з чим виникла заборгованість на 01.09.2012 рік в сумі 1400,00грн. (а.с. 3 об) Заборгованість було погашено 26.09.2013 року, що підтверджується чеками. (а.с. 6) Позивач надав розрахунок неустойки (пені) за період з 03.08.2011 року по 26.09.2013 року, що складає 38612,00грн. (а.с. 1 об) Суд не погоджується з таким розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно рішення апеляційного суду Харківської області відповідач повинен сплачувати відповідачу аліменти у твердій грошовій сумі - по 200,00грн, щомісячно. Розмір неустойки за кожен місяць прострочення становитиме 30% суми несплачених аліментів. Одже неустойка за один місяць становила 60,00грн. (200,00грн х 30% :100). Сукупна сума, належна до сплати за один місяць, становить 260,00грн. Сума боргу за один місяць не додається до заборгованості за наступний місяць. Відповідно і неустойка буде нараховуватися із суми 200,00грн, а не із загальної суми основного боргу. Таким чином, за кожен місяць прострочення з відповідача може додатково до суми аліментів стягуватися неустойка (пеня) по 60,00грн. Отже, з 03.08.2011 року по 26.09.2013 року час прострочки становить 26 місяців. А сума неустойки (пені) за цей період складає 6760,00грн. Вказану суму суд стягує з відповідача на користь позивача. За розміщення судового оголошення в газеті «Слобітський край» позивач сплатив 249,00грн та надані банком послуги в сумі 3,00грн, а всього 252,00грн, що підтверджується квитанціями. (а.с. 24) Вказану суми суд стягує з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги щодо обмеження відповідача тимчасового виїзду з межі України, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Таким чином, подання державного виконавця про тимчасове обмеження у справі виїзду за межі України стосовно [PERSON] до суду не надходило. Оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи (а.с. 3) судовий збір у сумі 243,60грн. суд стягує з відповідача, в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial