Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 15.01.2014 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договорі № 3914. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 27 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 січня 2017 року. З метою забезпечення повернення кредиту між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки № 3914/1 від 15.01.2014 року та № 3914/2 від 15.01.2014 року, згідно яких останні зобов'язалися відповідати перед кредитором в повному обсязі за зобов'язанням [PERSON] У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 09.11.2016 року наявна заборгованість у розмірі 13 344 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 10 809 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками - 2 535 грн. 18 коп. Крім того, у зв'язку з невиконанням зобов'язання банком в порядку ст. 625 ч. 2 ЦК України нараховані інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості у сумі 10 304 грн. 18 коп. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 979 грн. 60 коп. Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 24 628 грн. 16 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.. До суду надійшли уточнення позовних вимог в яких зазначив, що станом на 17 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором складає 13 926 грн. 75 коп., з них: заборгованість за основним боргом - 10 809 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками - 3117 грн. 55 коп. Крім того, зменшено позовні вимоги щодо нарахованих інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості на суму 2103 грн. 44 коп. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 333 грн. 62 коп. Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 16 363 грн. 81 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № 3914 від 15.01.2014 року, укладеного між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. строком на 36 місяців до 13.01.2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 27 % річних. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 17.02.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 13 926 грн. 75 коп., з них: заборгованість за основним боргом - 10 809 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками - 3117 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача [PERSON] та розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору у зв'язку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. З метою забезпечення повернення кредиту між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та було укладено договори поруки № 3914/1 від 17.01.2014 року з [PERSON] та № 3914/1 від 17.01.2014 року з [PERSON], згідно яких останні зобов'язалися відповідати перед кредитором в повному обсязі за зобов'язанням [PERSON] як солідарні боржники. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів за невиконання зобов'язань та трьох відсотків річних, суд враховує наступне. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд вважає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляції від простроченої суми зобов'язання у розмірі 2103 грн. 44 коп. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 333 грн. 62 коп. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідачі в однобічному порядку не виконали покладені на них договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved