Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», представник позивача [PERSON], звернувся до Купянського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 04.10.2013 року був укладений договір кредиту б/н на суму 2000,00 грн., яку відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 23.05.2018 року склала 34724,90 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1868,84 грн., відсотки за користування кредитом 568,61 грн., пеня 30157,69грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 1629,76 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1762,00 грн., сплачені ним при поданні позову до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився. Направлені на його адресу місця проживання, зареєстровану в установленому законом порядку, судові повідомлення разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів повернулись до суду з відміткою про причини повернення «інші причини». Відповідач не подав відзив. У відповідності до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Так, згідно договору б/н від 04.10.2013 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] виразила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають\~ договір про надання банківських послуг. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послугпозичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань по Договору, відповідно до п.п. 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит і Овердрафт), оплати Винагороди Банку; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.8-24). Таким чином знайшло своє підтвердження, що між учасниками справи склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, а саме те, що за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов'язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 23.05.2018 року склала 34724,90 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1868,84 грн., відсотки за користування кредитом 568,61 грн., пеня 30157,69грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 1629,76 грн. (а.с.5-7), у звязку з чим порушив права, свободи та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення.\~ \~ \~ \~ \~Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України,\~ судовий збір у розмірі 1762,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved