Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та стягнути з відповідачів на його користь сплачену суму судового збору. Вказує про те, що він є власником житла, а відповідачі, які є вітчимом та тіткою позивача, фактично з 28.02.2006 року без поважних причин не проживають в квартирі, ніяких витрат по утриманню житла не несуть, їхнє фактичне місце проживання та засоби зв'язку позивачу не відомі. Своїми діями відповідачі заважають позивачеві вільно користуватися своєю квартирою та в добровільному порядку виселятися не збираються. Представник позивача надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 28). Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с. 20), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до них документами (а.с. 26), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 19), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з'явилася (а.с. 27), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідачів в розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Позивач згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2006р., [PERSON] з Державного реєстру правочинів та [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.04.2006 року, є одноособовим власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8-10). Як вбачається з довідки ПЖКГ «Донецьке» № 330 від 03.04.2018 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] б. 15-А кв. 56 (а.с. 11). Згідно до акту обстеження від 04.04.2018р. відповідачі за зареєстрованою адресою місця проживання фактично не проживають з 28 лютого 2006 року, що підтверджено свідками: [PERSON] і [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Суд, захищаючи права власності позивача, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст.\~405\~ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не проживають у зазначеній квартирі понад один рік, втратили зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачають право на користування цим житлом. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved