Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кам'янобрідського районного суду м. Луганська із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 12.10.2009 року між сторонами був укладений договір №LGXRF912720169 відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 3056,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 30.10.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19142,04 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 2249,11 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1,44 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 15503,77 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 887,72 гривень. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до його початку подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду пред'явленого до неї позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2009р. між сторонами був укладений договір №LGXRF912720169 відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 3056,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік (0,1% на місяць) на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 12.08.2010 року. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Згідно умов укладеного кредитно-заставного договору, останній складається з Заяви позичальника №LGXRF912720169 (а.с.5), тарифів (а.с.13-14) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт) (29-36). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 305,66 гривень для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Заява позичальника підписана відповідачем, підписання окремо також і Умов не передбачено договором. Навпаки в ньому зазначено про те, що відповідач погоджується з тим, що заява і запропоновані позивачем Умови та тарифи і складають кредитний договір. При укладені договору відповідач [PERSON], як уже зазначалося вище, надала згоду на те, що заява разом із запропонованими позивачем Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між Позичальником та Банком кредитно-заставний договір. Вищезазначену згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом. Відповідно п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Poзcтpoчкa») (Стандарт), сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитом до 5 років, що не заборонено ст. 259 ЦК України. Кредитно-заставним договором №LGXRF912720169 передбачено, що Банк надає Позичальнику строковий кредит на строк 10 місяців по 12.08.2010р. включно. На виконання умов договору, ПАТ КБ «Приватбанк» перерахував грошові кошти у сумі 2779 гривень на відповідний рахунок ДП ООО «Фокстрот», що підтверджується відповідним меморіальним ордером від 12.10.2009р.(а.с.26). Крім того, на виконання умов договору, ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано 227,90 гривень в рахунок сплати єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту відповідно до умов договору (а.с. 27). Таким чином судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним договором у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 30.10.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19142,04 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 2249,11 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1,44 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 15503,77 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 887,72 гривень. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 19142,04 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ КБ «Приваитбанк» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved