Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач просить позбавити батьківських прав батька неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки батько дитини жодного з покладених на батьків законом обов'язків не виконує, матеріальної допомоги не надає та участі у вихованні дитини не приймає. Позивач, його представник та представник органу опіки і піклування позов підтримали в повному обсязі, відповідач у судове засідання не з'явився. [PERSON] пояснив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька, адже у його вихованні батько не приймає участі взагалі, близько чотирьох останніх років він його не бачив. За змістом ст. ст. 152, 155, 164 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі прав дитини та її людської гідності, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків є підставою до позбавлення їх батьківських прав. Зокрема, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з нею. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ЖКП ММР «Південь» від 30.08.2016 року №3657 місце проживання дитини зареєстроване разом з матір'ю. Згідно розрахунку Інгульського відділу ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області заборгованість батька зі сплати аліментів станом на 01.07.2016 року становила 23281,19 грн. Відповідно до характеристики Миколаївської загальноосвітньої школи №27, де з 1 по 9 клас навчався [PERSON], батько дитини не приділяв уваги вихованню сина, не цікавився життям дитини ні в школі, ні в побуті. Згідно з характеристикою на учня вищого професійного училища №21 м.Миколаєва [PERSON], батько дитини у вихованні сина не приймає участі. В абзаці 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 вказаної постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Згідно із висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.12.2016 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON]. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оскільки він підтверджується іншими доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.164, СК України,

Outcome: approved