Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2009 року; -від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні та вихованні; -відповідач без поважних на то причин покинув сімю та добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає; -відповідач працює сезонним робітником, має мінливий дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей; -ніяких інших утриманців відповідач не має, звернулася до суду з позовом та просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, по 1000грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.18/, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №52-53 (4369 4370) від 16 травня 2015 року /а.с.24/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача без фіксування судового процесу. 21 травня 2015 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб /а.с.4/, свідоцтвами про народження дітей /а.с.5,6-9/ та довідкою виконкому Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області /а.с.11/. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вказала позивач у своєму позові - їй відомо, що відповідач ніяких інших утриманців не має; працює сезонним робітником, має мінливий дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, але жодних доказів того, що у теперішній час відповідач десь працює, отримує заробітну плату та яку саме, позивач суду не надала. Крім того, позивач не надала суду ніяких доказів щодо свого матеріального стану. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для їх нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року 1032грн., а з 1 грудня 2015 року 1167грн.; -жодних доказів про місце роботи, дохід відповідача та свій дохід позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі 1800грн. на утримання трьох дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial