Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач, ПАТ «Укрсоцбанк», звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 708910,61 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 825/2-40/1/8-036. Загальними зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 45000,00 доларів США. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. П 1.1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.06.2017 року має заборгованість на загальну суму 708910,61 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають із Основного договору, 07.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки 1 № 825 СІ70080403001-ПОР. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають із Основного договору, 17.01.2011 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки 2 № 825/17П/11-001. Відповідно до умов Договорів поруки [PERSON] та [PERSON] як поручителі поручаються за виконання Позичальником [PERSON] обов'язків на підставі основного договору, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачам була направлена повідомлення-вимога про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви повідомлення-вимога не виконана. В зв'язку з чим банк був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через свого представника подав заяву про застосування позовної давності про стягнення заборгованості на суму 28251,86 грн. та про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 76285,79 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив в задоволенні позову щодо нього відмовити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.04.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 825/2-40/1/8-036 за яким позичальнику у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання надані грошові кошти у сумі 45000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % відсотків річних із щомісячним погашенням заборгованості по 375,00 доларів США, та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.04.2018 року. Кредит був наданий на споживчі цілі. В забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] була передана в іпотеку банку квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9) відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати пені у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений термін, а також достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити штрафні санкції у випадках, визначених кредитним договором. У разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем обов'язків визначених пп. 3.3.7, 3.3.8 договору кредиту, протягом більше ніж 90 календарних днів, відповідно до 4.4 договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно відповідач зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичне використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 10.11.2008 року укладеної між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] внесені зміни до кредитного договору № 825/2-40/1/8-036 від 03.04.2008 року та з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 15 % річних. Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 03.07.2008 року укладеної між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] внесені зміни до кредитного договору № 825/2-40/1/8-036 від 03.04.2008 року внесені зміни щодо пролонгації кінцевого терміну користування кредитом, відстрочки сплати основного боргу та збільшення ліміту кредитування. Розмір кредиту почав становити 46579,58 доларів США, кінцевий термін повернення 02.04.2023 року. Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 17.01.2011 року укладеної між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] внесені зміни до кредитного договору № 825/2-40/1/8-036 від 03.04.2008 року, сторони підтвердили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення додаткової угоди складає 42950,60 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 3301,97 доларів США. З 01.01.2011 року процентна =ставка встановлені в розмірі 15,87 %. Кінцевий термін повернення кредиту 02.04.2028 року. Станом на 20.06.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором складається з: -Сума заборгованості за кредитом - 475244,75 гривень -Сума заборгованості за відсотками - 198434,27 гривень -Розмір інфляційних витрат за кредитом - 11650,85 гривень -Розмір інфляційних витрат за відсотками - 23580,74 гривень. На 20.06.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить - 25016,08 грн., на 20.0.6.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить - 50653,48 грн. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором № 839/3/27/38/7-527 від 01.11.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» виконав своєчасно та належним чином, надавши позичальникові грошові кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 825/2-40/1/8-036 від 03.04.2008 року [PERSON] належним чином не виконує. Боржнику був направлений лист щодо необхідності погашення заборгованості, однак зазначені порушення не усунуті. Крім того, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконуються належним чином і по теперішній час. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають із Основного договору, 07.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки 1 № 825 СІ70080403001-ПОР. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають із Основного договору, 17.01.2011 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки 2 № 825/17П/11-001. Відповідно до умов Договорів поруки [PERSON] та [PERSON] як поручителі поручаються за виконання Позичальником [PERSON] обов'язків на підставі основного договору, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-87/11542 від 20.06.2017 року останній платіж [PERSON] був зроблений 27.11.2014 року в розмірі 1000,00 грн. Оскільки кредитним договором передбачено, що платежі вносяться кожен місяць, таким чином з 27.12.2014 року право позивача на повернення кредитних коштів було порушено та почався перебіг позовної давності. Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зі збігом строку дії поруки жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Строків, встановлених як ч. 4 ст. 559 ЦК України, банк не дотримався, оскільки звернувся до суду лише 25 липня 2017 року . З цього часу до поручителів банком вимоги щодо повернення кредиту висунуті не були, таким чином сплив строк пред'явлення позову до поручителів. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом укладених між сторонами договорів поруки поручитель і боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. При цьому умовами цих договорів не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Судом встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник за окремим договором. Крім того, умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо поручителю. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідачем [PERSON] було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов'язання. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з довідки № 10.1-87/11542 від 20.06.2017 року останній платіж [PERSON] був зроблений 27.11.2014 року в розмірі 1000,00 грн., який був сплачений для погашення основної заборгованості. Позивач звернувся до суду з позовом 25.07.2017 року, тобто у межах строку позовної давності, таким чином викладені в заяві відповідача [PERSON] щодо застосування до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 28251,86 грн. не обґрунтовані. Щодо застосування позовної давності по відсотках суд зазначає наступне. Згідно з довідки № 10.1-87/11542 від 20.06.2017 року останній платіж [PERSON] на погашення відсотків був зроблений 16.09.2013 року у розмірі 0,77 грн., таким чином заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню. Розмір на який застосовується строк позовної давності становить 76285,79 грн. за період з 16.09.2013 року по 25.06.2014 року. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 9485,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial