Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач, посилаючись на порушення вимог земельного законодавства при наданні Рославичівською сільською радою Васильківського району Київської області земельної ділянки у власність співвідповідачу [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування № 79/8 від 29.05.2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 155301 від 23.05.2011 року на імя [PERSON], кадастровий № 3221487301:01:005:0010, та права власності на спірну земельну ділянку за Рославичівською сільською радою. Представник позивача подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області до суду не з'явився, сільський голова подав заяву про можливість слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову він не заперечував. Співвідповідач [PERSON], будучи належно повідомленою, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки до суду вона не повідомила, заяв про можливість розгляду справи за її відсутності не надіслала. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з вимог ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до вимог ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Положеннями ст. 1 ЗК України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За вимогами положень ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осібвідповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. У відповідності до положень ч. 3 ст. 83 ЗК України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать у тому числі, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо. Порушення порядку набуття права власності на землю є порушенням публічного порядку та інтересів держави. Окрім цього, відповідно до положень ст. 118 ЗК України, державний контроль за використанням та охоронною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель встановлюється законом. За вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із матеріалів справи, 23.05.11 року відповідач [PERSON], на підставі рішення Рославичівської сільської ради № 79/8 від 29.05.07, отримала державний акт серії ЯК № 155301 на право власності на земельну ділянку за рахунок земель загального користування с. Рославичі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], площею 0,2060, кадастровий № 3221487301:01:005:0010. У відповідності до листа Державної сільськогосподарської інспекції у Київській області № 14-07/3231 від 12.07.13, земельна ділянка, що належить на підставі вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], частково відноситься до земель загального користування (проїзду) та перешкоджає вільному доступу до земельної ділянки [PERSON] 15.07.13 року за № 04-11/10 Державною сільськогосподарською інспекцією у Київській області до Рославичівської сільської ради внесено клопотання про приведення у відповідність вимогам земельного законодавства рішення Рославичівської сільської ради № 79/8 від 29.05.07, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] серії ЯК № 155301 від 23.05.2011 року. 13.08.13 року актом земельної комісії Рославичівської сільської ради встановлено факт порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність земельної ділянки [PERSON] та вказано на те, що земельна ділянка по [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], надана останній за рахунок земель загального користування (приватизована під'їзна дорога) з порушенням містобудівних вимог відповідно до Генерального плану с. Рославичі. У відповідності до довідки Рославичівської сільської ради № 4 від 20.02.13 року, під'їзд до земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON], відсутній, оскільки приватизований суміжним землевласником [PERSON] Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені докази по справі, суд прийшов до висновку, що позивач надав суду достатні та допустимі докази на підтвердження належності відповідачу земельної ділянки, яка були надана ї у власність з порушенням вимог чинного земельного законодавства, а також доказів того, що вказана земельна ділянка порушує права інших осіб на володіння, користування та розпорядження майном, а тому позов частині визнання недійсними рішення Рославичівської сільської ради та Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі протиправного рішення, та їх скасування підлягає до задоволення. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем Рославичівською сільською радою, то дані вимоги є такими, що не підлягають до задоволення, оскільки орган місцевого самоврядування, будучи суб'єктом земельних відносин, до повноважень якого в тому числі належить управління та розпорядження землями територіальних громад, може бути лише володільцем, а не власником належної відповідній територіальній громаді землі. Також, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати по справі на користь держави слід стягнути із відповідача Рославичівської сільської ради. На підставі наведеного,

Outcome: partial