Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись, що відповідно до умов укладеного Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» з Представництвом АС «Олайнфарм» договору страхування № PKS 1600772 від 14 червня 2016 року, Приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхування» застрахувало майнові інтереси Представництва АС «Олайнфарм» пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем [NUMBER], за участю якого в місті Києві на вулиці Сім'ї Хохлових відбувалася дорожньо-транспортна пригода під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], з вини якого вона і сталася внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України, як вбачається із постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року. На підставі страхового акту № 121129 від 12 червня 2017 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 11 694 грн. 14 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10836 від 13 червня 2017 року. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11694,14 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» за довіреністю Бузінський А.В. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та в відповідності до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦАК України). Установлено, що 30 травня 2017 року о 15 год. 45 хв. в місті Києві по вулиці Сім'ї Хохлових, 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження та відповідач [PERSON] постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення п.п. 2,3б, 15.13 Правил дорожнього руху України. Представництво АС «Олайнфарм», якому належить автомобіль [NUMBER] застрахувало свої майнові інтереси у позивача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» згідно договору страхування № PKS 1600772 від 14 червня 2016 року. Відповідно до страхового акту № 121129 від 12 червня 2017 року складеного позивачем Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком. Згідно рахунку ФОП [PERSON] № 1123031420 від 01 червня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 11 694,14 грн. 13 червня 2017 року позивач Приватне акціонерне страхування «ПРОСТО-страхування» перерахував страхове відшкодування Представництву АС «Олайнфарм», що підтверджується платіжним дорученням № 10836 від 13 червня 2017 року. Отже, позивач сплатив страхове відшкодування пов'язане з страховим випадком, який стався з вини відповідача, та відповідно до ст. 1191 ЦПК України має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, і суд його задовольняє. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved