Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просила суд, скасувати в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна наступні заборони та інші обтяження відносно житлового будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], а саме: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4140793, зареєстрована 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова б/н від 29.11.2006 року; заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4142285, зареєстрована 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова №1-1252 від 29.11.2006 року; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8328067, зареєстрований Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №012554 від 24.12.2008 року Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.2006 року вона є власником житлового будинку літ.А-1 з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м.Харкова №131 від 06.06.2006 року «Про виділення житлових будинків із складу домоволодіння по [ADDRESS]». У вересні 2018 року позивач маючи намір внести до нового електронного Державного реєстру інформацію щодо належного їй права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за зазначеною адресою, звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою для проведення державної реєстрації права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Звернувшись до приватного нотаріуса ХМНО Непочатих В.В., вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №148025632 від 04.12.2018 року, відповідно до якої на об'єкті нерухомого майна за адресою [ADDRESS] містяться обтяження. Позивач вважає, що всі заборони і арешти було вжито не по відношенню до її майна, а по відношенню до майна третьої особи [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Представник відповідача 11-ї ХДНК в судове засідання не з'явився. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили рішення постановити на розсуд суду. Представник відповідача 4-ї ХДНК в судове засідання не з'явилася. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки не відома. Представник третьої особи МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова А.В.Ісаєнко у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м.Харкова №131 від 06.06.2006 року залишено під житловим будинком (літ.А-1) з обслуговуючими будівлями: гараж (літ.М),навіси (літ.Р, літ.П), льохи (літ. К, літЛ), споруди №1,3,5,8,9, які є власністю [PERSON] та поштову адресу: [ADDRESS] та закріплено норму земельної ділянки площею 400,0 кв.м. Виділено житловий будинок (літ.Б-1) з обслуговуючими будівлями: сарай (літ.Б), льох (літ.И), вбиральня (літ О), споруди №4,7,10, які є власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] із складу домоволодіння, закріплено за ними норму земельної ділянки 404,0 кв.м. і присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Вирішено видати свідоцтво про право власності: на житловий будинок (літА-1) з надвірними будівлями по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] в цілому; на житловий будинок (літБ-1) з надвірними будівлями на [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частин кожному. (а.с.5) Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.2006 року вбачається, що житловий будинок лі.А-1 з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, частка 1/1, загальна площа 99,5 кв.м., житлова площа 70,8 кв.м. Що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з відповіді Департаменту економіки та комунального майна КП «ХМБТІ» від 20.04.2011 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за [PERSON] в цілому. З рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43206236 від 26.09.2018 року вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 24.09.2018 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] виявлено інформацію щодо наявності заборон і арештів на зазначений житловий будинок. З Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачаються наступні заборони та обтяження щодо житлового будинку [ADDRESS], а саме: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4140793, зареєстрована 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова б/н від 29.11.2006 року, власник [PERSON]; заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4142285, зареєстрована 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова №1-1252 від 29.11.2006 року, власник [PERSON]; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8328067, зареєстрований Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №012554 від 24.12.2008 року Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, власник [PERSON] Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Заборони та арешт було вжито не по відношенню до її майна, а по відношенню до майна третьої особи [PERSON], якому на підставі рішення Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м.Харкова №131 від 06.06.2006 року виділено житловий будинок літ. Б-1 та присвоєно поштову адресу:[ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оскільки житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], суд приходить до висновку, що заборони та арешт майна порушує право позивача, як власника, у зв'язку з чим позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved