Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1 березня 2011 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; -причинами розпаду сім'ї послужили їх характери, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, непорозуміння та втрата поваги один до одного, просила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки він існує формально; -неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає; -вона самостійно не в змозі належним чином забезпечити дітей, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною; -відповідач працює по найму, інших утриманців не має, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати зареєстрований 01.03.2011 року у виконкомі Ізянської сільської ради, за актовим записом №11, шлюб, між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000грн. на кожного окремо, щомісячно, до досягнення ними повноліття, з дня подачі позову до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву /а.с.23/, згідно якої свій позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - шляхом вручення йому особисто судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи /а.с.19,22/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.5/, свідоцтвами про народження дітей /а.с.6-7/ та довідкою виконавчого комітету Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області №1545 від 28.07.2016 року /а.с.11/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вказує, що причинами розпаду сім'ї послужили їх характери, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, непорозуміння та втрата поваги один до одного. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач примиритися з відповідачем не бажає, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітніх дітей сторони не заявляють. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Позивач у своєму позові взагалі не вказала про стан здоров'я дітей, про стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, не надала суду жодних доказів цих обставин. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для їх нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суму з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; -жодних доказів про обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково - у твердій грошовій сумі - у розмірі 1300грн. на двох дітей, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в цій частині підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial