Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що з 13 вересня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Однак, дані шлюбні відносини фактично припинено, їх поновлення не можливе, так як подружжя має різні погляди на життя, шлюб і сімю, що в свою чергу викликає виникнення у сімї непорозумінь і конфліктних ситуацій. На даний час малолітня дитина проживає разом з позивачем, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зменшила заявлені нею позовні вимоги, а саме просила суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що з 13 вересня 2008 року сторони у справіперебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб [PERSON] 1-КГ № 039217 видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 13 вересня 2008 року. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КГ № 080786 видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 12 лютого 2009 року.Однак, на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, їх поновлення не можливе, так як подружжя має різні погляди на життя, шлюб і сімю, що в свою чергу викликає виникнення у сімї непорозумінь і конфліктних ситуацій. Малолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON], окремо від відповідача [PERSON], у звязку з чим перебуває на утриманні позивача [PERSON], про що свідчить довідка видана житлово-експлуатаційною організацією комунальним підприємством «Дніпровський» виконавчого комітету Херсонської міської ради 07 квітня 2016 року № 566. Спорупро місце проживання дитини та поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У звязку з вище викладеним, враховуючи положення ст. 112 СК України, суд вважає можливим задовольнити позов в частині розірвання шлюбу так як судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позов і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У звязку з чим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позовної вимоги про розірвання шлюбу в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, а також стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 551,2 грн.

Outcome: approved