Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідача за адресою: [ADDRESS]. Покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач не виконував належним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість. Крім того вважає, що відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з 01.08.2016 року по 01.01.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 19\~149,34 грн. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2019 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. 13.12.2016 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка є споживачем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», не оплатила в повному обсязі надані послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у звязку з чим, за період з 01.06.2016 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість в сумі 15 920,10 грн. За період з 01.08.2016 року по 01.01.2019 року нараховано індекс інфляції в сумі 2511,62 грн та 3% річних в сумі 717,62 грн. Загальна сума заборгованості в розмірі 19 149,34 грн. Розмір заборгованості підтверджується доданими до позову розрахунками (а.с. 6-9). При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Оскільки відповідач покладені на нього як споживача обовязки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2016 року по 01.01.2019 року в сумі 15 920,10 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з такого. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобовязаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. На підставі\~викладеного суд\~вважає обґрунтованими\~та такими,\~що підлягають\~до задоволення\~позовні вимоги\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~за надані\~послуги з\~врахуванням індексу\~інфляції та\~3%\~річнихв загальному розмірі 19 149 гривень 34 коп. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову в розмірі 1921 грн. (а.с. 1,2,3).

Outcome: approved