Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся 06.11.2017 р. до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 18515 грн. 30 коп.. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що уклав договір б/н від 03.09.2012 р. з [PERSON], відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодився з тим, що заява на видачу кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регулює правовідносини з укладення договору приєднання. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5. Правил користування платіжною карткою. Банк виконав свої зобов'язання за договором та угодою в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, та інших витрат. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку в односторонньому порядку змінити Тарифи та інші невід'ємні частини Договору, а тому розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позичальник зобов'язаний відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6. цих Умов погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку Відповідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2017 р. склала суму 18515 грн. 30 коп., у тому числі: за кредитом - 1395 грн. 81 коп., процентами - 13061 грн. 62 коп., пенею та комісією - 2700 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 857 грн. 87 коп.. Позивач просив позов задовольнити, і віднести за рахунок відповідача витрати від сплати судового збору. Представник позивача на підставі довіреності, Кіріченко Р.А., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 26.12.2017 р. вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини з обґрунтуванням застосування відповідних правових норм. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 03.09.2012 р. за кредитним договором б/н ПАТ КБ «Приватбанк», надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (360 днів) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони домовились, що договір складає заява клієнта на видачу кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, тобто, у розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (а.с. 5-6). Будь-яких відомостей щодо закінчення терміну дії картки чи припинення строку дії кредитного договору суду надано не було, таких не встановлено під час судового розгляду, а тому суд виходить з правовідносин сторін, які продовжують існувати під час дії кредитного договору. Відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконував, станом на 30.09.2017 р. заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» склала суму 18515 грн. 30 коп., у тому числі: за кредитом - 1395 грн. 81 коп., процентами - 13061 грн. 62 коп., пенею та комісією - 2700 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 857 грн. 87 коп.. (а.с. 3-4). Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення залишку суми кредиту в сумі 1395 грн. 81 коп., яка підтверджена належним розрахунком. При стягненні іншої заборгованості за цим кредитним договором суд керується положенням ст.ст. 634, 1054, 1055 ЦК України та виходить з того, що процентна ставка за кредитом, як плата за користування коштами (ст. 1056-1 ЦК України) є змінюваною, її тип визначається кредитним договором, а саме Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/. Виходячи з положень укладеного між сторонами 03.09.2012 р. кредитного договору (Заява на видачу кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку) відсотки за користування Кредитом відповідач сплачує у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 за користування Кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов'язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Так, згідно 2.1.1.12.2.1 У разі виникнення прострочених зобов'язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобов'язань Клієнта за договором, в т.ч. тих, строк сплати яких не настав. Проте, відповідно до положень ч.4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Таким чином, у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно п. 2.1.1.12.18. «Умов та Правил надання банківських послуг» за користування Кредитом, наданим Держателю, Держатель сплачує Банку фіксовану процентну ставку в розмірі, визначеному в Тарифах. Відповідно до п. 2.1.1.8.7. цих Умов Банк інформує Клієнта про заборгованість за кредитними договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активації продуктів і послуг Банку, а також інших правилах користування платіжною картою і умови кредитного договору, включаючи внесені до них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлень, повідомлень у мобільному додатку «Приват24», персональних повідомлень в Інтернет-банку Приват24, через АТМ, термінали самообслуговування тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише повідомив боржника узгодженими сторонами способами телекомунікацій про зміну умов кредитного договору, а й довів факт такого повідомлення. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 р.. в справі №347/1910/15-ц, яка враховується судом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ст.ст. 76-78 ЦПК України передбачено, що належними та допустимими доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. В матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази на підтвердження та/або посилання на належне повідомлення [PERSON] узгодженими сторонами способами телекомунікацій про зміну умов кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом з 30,00% річних на інший розмір не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка, а тому відсутні підстави щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами в розмірі, збільшеному банком в односторонньому порядку від визначеному сторонами в Умовах кредитування - 30% річних (2,5% в місяць), і з цих підстав задовольняє вимоги про стягнення процентів за користування кредитом частково згідно наданого розрахунку в загальній сумі 36 грн. 87 коп. за період з 25.10.2013 р. до 31.08.2014 р. включно, які обраховані зі ставки - 30% річних за користування кредитними коштами, і у задоволенні решти цих вимог відмовляє. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у загальній сумі 2700 грн. 00 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), з урахуванням яких настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема… сплата неустойки При цьому, визначене в ст. 549 цього Кодексу поняття неустойки включає лише штраф та пеню, що є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 16.11.2016 року №6-174цс16, зазначено, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту. Виходячи саме з цих положень чинного законодавства, суд не вбачає підстав щодо стягнення визначеного у розрахунку спільно нарахованого розміру пені та комісії, які за своєю правовою природою є різними видами плати за користування кредитними коштами, зокрема: пеня - вид неустойки у разі порушення боржником зобов'язання, а комісія - супутня послуга за обслуговування кредиту, тому в цій частині відмовляє. Крім того, статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно враховується судом. Щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина - у сумі 500 грн., процентна складова у сумі 728 грн. 08 коп., суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено у разі порушення боржником зобов'язання він зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до витягу з Умов кредитування використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, а саме 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 6). З урахуванням викладеного суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з відповідача неустойки - штрафу відповідно до положень ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору (витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») у розмірі фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової (5%) - 71 грн. 63 коп. від суми від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (1395,81 + 36,87/100*5), а тому в цій частині задовольняє частково. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б\\н від 03.09.2012 р. доведені та підлягають задоволенню в частині стягнення суми кредиту - 1395 грн. 81 коп., процентів за користування кредитом за період з 25.10.2013 р. по 31.08.2014 р. в сумі 36 грн. 87 коп., штрафу - 500 грн. (фіксована частина), штрафу - 71 грн. 63 коп. (процентна складова), і у задоволенні решти позовних вимог відмовляє. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 173 грн. 20 коп., а інші витрати покладає на позивача. На підставі наведеного, ст. 61 Конституції України, постанови Верховного Суду України №6-174цс16 від 16.11.2016 р., №347/1910/15-ц від 11.10.2017 р., №6-2003цс15 від 21.10.2015 р., ст. ст. 11, 15, 16, 212, 509, 525-526, 530, 549, 599, 610, 611, 615, 629-631, 634, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial