Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивача мотивує тим, що на підставі заяви відповідача від 11.10.2012 року, позивачем було відкрито на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та надано для використання платіжну послугу «Ipay». На підставі відповідної заяви, відповідач також погодилася на використання своєї платіжної кратки відповідно до вимог Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак, відповідач порушила Умови та правила надання банківських послуг, що призвело до безпідставного зняття через її картковий рахунок грошових коштів на загальну суму в розмірі 26647 грн. Тобто, у зв'язку із даними неправомірними діями відповідача, позивачу була завдана шкода на суму 26647 грн. У зв'язку із тим, що відповідач добровільно не здійснила повернення відповідної суми коштів, позивачем також було нараховано пеню за прострочення строку повернення суми грошових коштів, розмір якої становить 2124,17 грн. Таким чином, у зв'язку із викладеними обставинами, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] суму завданої шкоди, яка становить 28771,17 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки на час розгляду справи не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглядати дану справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 11.10.2006 року, на підставі заяви [PERSON], позивачем було відкрито на її ім'я картковий рахунок з обслуговування платіжної картки [NUMBER] та надано для використання послугу «Ipay» (електроні платежі). Відповідно до заяви відповідача від 11.10.2012 року, [PERSON] також надала згоду на дотримання та виконання Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» під час використання своєї платіжної кратки та послуги «Ipay» (далі - Умови). Згідно із п. 6.1. Умов, відповідач зобов'язалася не передавати свою карту третім особам, не використувавти картку або внесені до неї дані в цілях, не передбачених договором або законом. Відповідно до п. 8.1 Умов, держатель карти несе відповідальність за всі операції, здійснені з карткою. Як було встановлено судом, у період з 11.03.2013 року по 09.07.2014 року з карти [NUMBER], яка належить відповідачу [PERSON] здійснювалося зняття грошових коштів у мережі платіжних банкоматів ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 26 647 грн. (а.с.7). Однак, після отримання відповідної суми коштів і станом на сьогоднішній день, відповідач не повернула позивачу отриману суму грошових коштів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені), відшкодування збитків. У зв'язку із неповерненням відповідачем отриманої суми грошових коштів, позивачем також було нараховано відповідачу суму пені за порушення нею своїх зобов'язань перед позивачем, яка відповідно становить 2124,17 грн. (а.с. 7). Таким чином, у зв'язку із порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення отриманої суми коштів, а також порушення у зв'язку із цим Умов і правил надання баківських послуг, даними неправомірними діями відповідача [PERSON] було завдано позивачу матеріальну шкоду, яка еквівалентна сумі боргу та нарахованій сумі пені, яка загалом становить 28771,17 грн. (26647+2124,17). Відповідно до п. 8.3. Умов, у разі якщо Держатель надає згоду на проведення с Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання в подальшому. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму завданої матеріальної шкоди, яка становить 28771,17 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved