Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 008-Н/11/31/ФО від 12.09.2011 в розмірі 83172,67 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 008-Н/11/31/ФО, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 35000,00 грн. зі сплатою 25 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 11.09.2016 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 008-Н/1131/ФО/S-1 від 12.09.2011 року, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі, однак останній свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, та станом на 12.10.2016 року має заборгованість, яка становить 83172,67 грн. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання умов договорів в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 42). Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Таким чином суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-Н/11/31/ФО, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 35000,00 грн., а відповідач у свою чергу зобов'язався відповідно до графіку погасити кредит, але не пізніше 11.09.2016 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 25 % (а.с. 4-8, 9-11). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 35000,00 грн (а.с. 15). Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 12.10.2016 року кошти у сумі 83172,67 грн., з яких: 22259,71 грн. - заборгованість за кредитом; 14129,80 грн. - проценти за користування кредитом; 34312,54 грн. - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом; 12470,62 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 14), який перевірено судом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 вересня 2011 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 008-Н/1131/ФО/S-1, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. (а.с. 12-13). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: approved