Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 05 березня 2014 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. В 2015 році позивач [PERSON] Анатолі кизи звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року позовні вимоги було задоволено та стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON]. На підставі Рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків у відношенні дитини, [PERSON] та не цікавиться життям доньки, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому, позивач змушена звернутися до суду з питанням про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просить суд цивільну справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] Анатолі кизи визнає в повному обсязі (а.с.22). Представник Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника служби та позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі (а.с.33). Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить суд цивільну справу розглядати за її відсутності та просила суд задовольнити позов в повному обсязі(а.с.38). Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і представлені в суд докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що позивач по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 березня 2014 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини виданого Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області актовий запис № 312 (а.с.10). На підставі Рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року справа № 635/5680/16-ц, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.15). З квітня 2015 року позивач з відповідачем проживають окремо. На підставі Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року справа № 635/7300/15-ц було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] (а.с.13). Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Інформацією наданою Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 04.10.2016р., підтверджуються ті обставини, що малолітня дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] Анатолі кизи (а.с.11). Актом, складеним депутатом Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, засвідчено, що малолітня донька [PERSON],[INFO], проживає за адресою: [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки виданою «Центром первинної медико-санітарної допомоги м Мерефа Харківського району», зазначається, що батько дитини [PERSON] .на медичні огляди до поліклініки разом з дівчинкою не зявляються, здоровям дитини не цікавитися (а.с.23). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], від 25 травня 2017 року за № 01-19/1411, який складено Харківською районною державною адміністрацією Харківської області, згідно якого Харківська районна державна адміністрація Харківської області встановила, що усунення від виконання батьківських обовязків з боку [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], має місце та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.34-37). Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України - мати, (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Таким чином, з огляду наведеного, враховуючи ставлення відповідача до своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі з 2015 року, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що достовірно підтверджено зібраними у справі доказами, тому позов [PERSON] Анатолі підлягає задоволенню. Таку поведінку відповідача суд розцінює, як винне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, тому необхідно позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved