Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що її матері [PERSON] за життя належало право на\~земельну частку\~(пай),\~яка розташована\~на території\~Сербівської сільської\~ради Кодимського\~району Одеської\~області,\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ОД-12\~№ 0076104. [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки сертифікат на земельну частку (пай), яким посвідчене право померлої на цю земельну частку, був втрачений. У зв`язку з цим на теперішній час позивач змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розташовану на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, яке відповідно до втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0076104 належало [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, відповідач також подав до суду клопотання від 29.07.2021 року № 02-17/1333 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Калинівської сільської Ради депутатів трудящих Кодимського району Одеської області 26.07.1952 року (а.с.5). 05.08.1972 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Палацом одруження Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих 05.08.1972 року, актовий запис № 1984 (а.с.6). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0076104, що підтверджується копією вказаного сертифікату (а.с.9) та листом-повідомленням Архівного відділу Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2021 року № 16-02-32/27-Т. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Згідно листа-повідомлення відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.07.2021 року № 98/109-21, [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, взамін сертифікату серії ОД-12 № 0076104 не видавався. При цьому, факт видачі сертифіката на ім`я особи свідчить, що останнього було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 178/982/18-ц (провадження № 61-19801св19). Пунктом 11 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). За життя, а саме 06.08.1996 року, [PERSON] , яка проживала в с. Серби Кодимського району Одеської області, склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона буд мати право по закону заповіла своїй дочці [PERSON] , про що свідчить копія відповідного заповіту посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 84 (а.с.7). Зазначений заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується листом повідомленням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 29.07.2021 року № 02-17/1336. Згідно ч.1 і 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 12.03.2005 року (а.с.8). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] 02.07.2021 року, у додатковий строк визначений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 19.05.2021 року у справі № 503/474/21, яке набрало законної сили 19.06.2021 року (а.с.12-13), строк звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 192/2021, про що свідчать листи-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 02.07.2021 року № 532/02-14 (а.с.14) та від 31.07.2021 року № 604/02-14. Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0076104, внаслідок його втрати, позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується змістом вище вказаного листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 02.07.2021 року № 532/02-14 (а.с.14), яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування та роз`яснено про необхідність звернення до суду для вирішення питання прийняття спадщини. При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц).\~Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц).\~В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved