Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов, посилаючись на ту обставину, що з 08.06.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду із позовом позивач та відповідач разом не проживають. Дитина проживає та перебуває на утриманні позивача. Згоди про утримання дитини подружжя у досудовому порядку не дійшли. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини добровільно не надає, чим ставить позивача у тяжке матеріальне становище, за умов якого вона не може в повному обсязі забезпечити дитині належний розвиток та утримання. Крім того, відповідач несе обов'язок по сплаті аліментів на утримання іншої дитини від іншого шлюбу. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі визначеному законом. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 216. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], про що в свою чергу свідчить свідоцтво, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №491. Дитина перебуває на утриманні позивача та проживає разом із матір'ю. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. В матеріалах справи також наявна заява відповідача про визнання позовних вимог, якою останній надав згоду на стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина, [PERSON], [INFO] року у частці від його доходу у розмірі встановленому законом. Вирішуючи питання, щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032 гривні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, необхідність у забезпеченні її належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від матері, яка забезпечує дитину всім належним та необхідним чого вона потребує у цьому віці(належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, яка не отримує матеріальної допомоги від чоловіка і позбавлена можливості належним чином забезпечити дитину матеріально, матеріальний стан відповідача який належної стабільної допомоги своїй сім'ї не надає, враховуючи його можливість та письмову згоду сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя дитини, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved