Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-В00/071/2007 від 28 вересня 2007 року. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до зазначеного договору, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], позивач надав останній кредит в сумі 87987,00 доларів США зі строком повернення до 29 вересня 2025 року. Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти та сплатити відповідну платню за користування кредитом. Погашення частини кредиту та нарахованих процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені договором. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 28 вересня 2007 року укладено договір поруки № SR-В00/071/2007, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Позичальник взяті на себе зобовязання не виконує. Станом на 14 серпня 2015 року заборгованість становить 52 026,41 доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом 46153,01 доларів США, заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами становить 5873,40 доларів США. Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість станом на 14 серпня 2015 року за кредитним договором в розмірі 52 026,41 доларів США, що еквівалентно 1\~113\~167,47 грн. та сплачений розмір судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ «ОТП Банк» [PERSON] не зявилась, натомість до суду подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані положеннями Глави 48 ЦК України щодо виконання зобовязань, Глави 49 ЦК України щодо забезпечення виконання зобовязань, Глави 71 ЦК України щодо кредитних правовідносин. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір № ML-В00/071/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 87987,54 долари США для придбання нерухомого майна строком до 29 вересня 2025 року із сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотку, розмір якого становить 4,49% річних та FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб, що розміщені в банку на строк 365 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати ануїтетних платежів. Графік платежів встановлений Додатком №1 та є невідємною частиною договору (а. с. 6-10). Відповідно до меморіального ордеру №1 від 28 вересня 2007 року [PERSON] отримала 87987,54 долари США (а. с. 31). Додатковим договором №1 від 26 березня 2009 року, укладеним між банком та позичальником, сторони домовились, зокрема, що з 06 квітня 2009 року по 04 травня 2009 року діє фіксована процентна ставка в розмірі 7,0% річних, а з 04 травня 2009 року до виконання боргових зобовязань діє плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку, розмір якого становить 4,59% річних та FIDR. Сторони виклали графік платежів Додаток №1 в новій редакції. Крім того, банк надано право достроково вимагати виконання боргових зобовязань в цілому або в частині у випадку невиконання боргових зобовязань чи інших умов договору (а. с. 12-13). Додатковим договором №2 від 02 червня 2009 року, укладеним між сторонами договору, останні домовились, зокрема, що з 04 червня 2009 року по 04 лютого 2010 року діє фіксована процентна ставка в розмірі 6,85 % річних, а з 04 лютого 2010 року до виконання боргових зобовязань діє плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку, розмір якого становить 5,68% річних та FIDR. Сторони виклали графік платежів Додаток № 1 в новій редакції. (а. с. 14-15). Додатковим договором від 29 вересня 2009 року позичальник взяв на себе зобовязання надавати оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату страхового платежу (а. с. 11). Додатковим договором №3 від 03 березня 2010 року укладеним між банком та позичальником, сторони домовились, зокрема, що з 04 березня 2010 року по 05 липня 2010 року діє фіксована процентна ставка в розмірі 9,71% річних, а з 05 липня 2010 року до 04 січня 2011 року діє плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку, розмір якого становить 5,92 % річних та FIDR. Сторони виклали графік платежів - Додаток №1 в новій редакції та визначили, що у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 30 календарних днів, дата остаточного повернення кредиту переноситься на останній календарний день строку дії прострочки (а. с. 16-18). Додатковим договором №3 від 04 серпня 2011 року, укладеним між сторонами, останні домовились, зокрема, що з 04 серпня 2011 року по 04 листопада 2011 року діє фіксована процентна ставка в розмірі 10,02% річних, а з 04 листопада 2011 року до 04 травня 2012 року діє фіксована процентна ставка в розмірі 12,03% річних, а з 04 травня 2012 року до виконання боргових зобовязань діє плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку, розмір якого становить 6,03 % річних та FIDR. Сторони виклали графік платежів - Додаток №1 в новій редакції (а. с. 19-21, 23-26). Додатковим договором №4 від 26 жовтня 2012 року позичальник, зокрема, зобовязувався надавати оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату страхового платежу (а. с. 22). Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. 28 вересня 2007 року в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] по кредитному договору від 28 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-В00/071/2007. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобовязався відповідати за повне і своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань, поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники. Порукою забезпечено зобовязання по поверненню основної суми кредиту, сплати відсотків, пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу (а. с. 27-28). Додатковим договором №1 від 02 червня 2009 року до договору поруки, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], сторони внесли зміни, зокрема, в розділ «визначення термінів», де термін «Кредитний договір» виклали в наступній редакції: «кредитний договір - кредитний договір № ML-В00/071/2007 від 28 вересня 2007 року з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками». В разі зміни розміру боргових зобовязань, останні забезпечуються в повному розмірі без укладання додаткових договорів (а. с. 28). Додатковим договором №3 від 03 березня 2010 року до договору поруки, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], сторони,зокрема, виклали розділ щодо розміру зобовязань в новій редакції та доповнили розділ «Договірне списання» (а. с. 29). Додатковим договором №3 від 04 серпня 2011 року до договору поруки, сторони цього договору,зокрема, погодили та виклали розділ щодо розміру зобовязань в новій редакції, а також доповнили розділ «Договірне списання» (а. с. 30). Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання виконав. Позичальник свої зобовязання не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 14 серпня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 52026,41 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 46 153,01 доларів США, відсотки за користування кредитом в період з 04 жовтня 2014 року по 12 серпня 2015 року 5873,40 доларів США (а. с. 60). Досудовими вимогами від 14 серпня 2015 року № 14081503 та № 14081504, направленими позивачем на адресу відповідачів, банк вимагав достроково виконати зобовязання за кредитним договором в повному обсязі в продовж 30 днів (а. с. 57-58). Зазначені вимоги направлені 20 серпня 2015 року, що підтверджується відміткою поштового відділення «Вінниця-50» в списку рекомендованих поштових відправлень (а. с. 59). На момент розгляду справи судом не встановлено виконання цих вимог. Отже, судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти. Натомість, [PERSON] свої зобовязання передбачені умовами кредитного договору та графіком погашення заборгованості (Додаток №1) виконує неналежним чином, та станом на 14 серпня 2015 року має заборгованість на загальну суму 52026,41 доларів США, що еквівалентно 1113167,47 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема і випискою з особового рахунку (а. с. 32-56), а тому права позивача є порушеними та підлягають захисту шляхом стягнення суми цієї суми заборгованості. Щодо стягнення вказаної заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до умов договору поруки поручитель зобовязувався відповідати перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Суд відмічає, що договір поруки від 28 вересня 2007 року містить положення про дію договору до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором (п.4.1), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, тому в даному випадку є підстави розглядати можливість застосування положень ч.4 ст.559 ЦК України. Як установлено судом, боржник, а відтак і поручитель, взяв на себе зобов'язання повернути кредит не пізніше дати остаточного повернення кредиту ( 29 вересня 2025 року) та відповідно до умов встановлених ст.1.5 договору (повернення щомісячної частини кредиту здійснюється щомісяця та в строки, визначені графіком, а проценти сплачуються одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. У звязку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України та умовами договору право про дострокове повернення кредиту та своєчасно звернувся до суду з вимогою до поручителя щодо основної суми заборгованості по тілу кредиту (46 153,01 доларів США, що еквівалентно станом на 14.08.2015 року 987\~499,03 грн.), предявивши позов 27 серпня 2015 року. Тому вказана сума підлягає стягненню з солідарно з поручителем. Разом з тим, щодо стягнення процентів, які за умовами договору сплачуються щомісячно, то з аналізу ст.559 ЦК України слід дійти висновку, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати 04 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач предявив вимогу про сплату процентів за період з 04.10.2014 року по 12.08.2015 року, однак до суду звернувся 27.08. 2015 року, а тому позовна вимога в частині солідарного стягнення з поручителя заборгованості по процентам підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2685,25 доларів США, тобто лише в частині заборгованості за процентами в період з березня 2015 року по серпень 2015 року. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача розмір судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial