Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, де просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору у сумі 1618,25 грн. та покласти на відповідача обов'язок відшкодувати сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 29.02.2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-16073-290212, згідно якого позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти у сумі 1245 грн. на придбання майна/товарів, які відповідач зобов'язався повернути протягом 12 місяців, проте не пізніше 27.02.2013 року. Також відповідно до умов договору, позичальник зобов'язався сплатити 0,01% на рік за користування кредитом, 2,30% в місяць за ведення кредитної справи, комісії у розмірі 7% від частини суми кредиту, що надавався на придбання майна. Позивачем було надано відповідачу грошові кошти у сумі 1245 грн. Проте відповідач зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Отже, позовні вимоги вважає обґрунтованими та просить задовольнити. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено кредитний договір №001-16073-290212, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 1245 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, плати за обслуговування кредитної лінії у розмірі 2,30% в місяць та комісії у розмірі 7% від частини суми кредиту, що надавався на придбання майна. Кредит було надано строком на 12 місяців, кінцевою датою повернення якого є 27 лютого 2013 року. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Пунктом 2.8. кредитного договору визначено, що за надання кредиту позичальник сплачує кредитору комісію, розмір якої зазначено у п. 1.1.3. цього договору, що складає 7% від частини суми кредиту, зазначеної у п. 1.1.1. цього договору, що надається на придбання позичальником майна. Згідно з п. 3.1.кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені договором. Пунктом 3.7. кредитного договору, у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.3.8. кредитного договору, в разі порушення позичальником будь-якої з умов цього договору, що за погодженням сторін вважається істотним порушенням умов цього договору, останній зобов'язується на вимогу кредитора, у порядку та строки, передбачені п.6.3. договору, достроково виконати прийняті на себе зобов'язання, в тому числі повернути у повному обсязі кредит шляхом сплати у повному обсязі наявної заборгованості за кредитом, сплатити нараховані проценти за його користування та плату за обслуговування кредитної заборгованості, а також можливі штрафні санкції. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов'язання за договором, що підтверджується меморіальним ордером №9593317 від 01.03.2012 року, відповідач [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернув та допустив заборгованість за кредитом в сумі 1240,67 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Також за користування чужими грошовими коштами боржник, в силу ст.536 ЦК України, зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Дельта Банк» станом на 08.04.2014 року сума заборгованості [PERSON] за відсотками становить 0,06 гривень, заборгованість за комісіями становить 377,52 гривень, що підтверджується письмовими доказами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved