Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська страхова компанія» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в сумі 20580,73 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем було укладено кредитний договір №10846с від 07.08.2013. Згідно з умовами договору відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в розмірі 10000 грн. строком на 24 місяці з 07.08.2013 по 07.08.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів №17 від 02.09.2013. Згідно з додатком № 1 до договору добровільного страхування, кредитний договір №10846с від 07.08.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26450 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №10846с від 07.08.2013 належним чином не виконав. Позивачем складено страховий акт №530кр та 11.10.2019 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20580,73 грн. Відповідно до п.5.7 договору добровільного страхування кредитів до ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. В суд сторони не з`явилися: представник позивача у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.7). Відповідач [PERSON] належно повідомлена про розгляд справи (а.с.50) в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 07.08.2013 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10846с, на виконання умов якого на підставі рішення кредитного комітету № 878 від 06.08.2013 КС «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000 грн. строком на 24 місяців з 07.08.2013 по 07.08.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних (а.с.14). Перерахування визначених кредитним договором № 10846с від 07.08.2013 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням № 23204 від 07.08.2013 (а.с.16). Встановлено графік повернення кредиту (а.с.15). Крім того, між КС «Українська кредитна спілка» та ПАТ «Українська страхова компанія» укладено договір добровільного страхування кредитів № 17 від 02.09.2013. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору, предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останньому внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Згідно із п. 1.3. договору, ПАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем (а.с.21-22). У відповідності з Додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 17 від 02.09.2013 кредитний договір № 10846с від 06.08.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26450 грн. (а.с.23). 10.10.2019 КС «Українська кредитна спілка» до ПрАТ «Українська страхова компанія» направлено заяву про здійснення страхової виплати за кредитним договором №10846с від 06.08.2013 в розмірі 20580,73 грн. (а.с.24). Згідно з випискою по рахунку позичальника [PERSON] всього отримано страхових виплат 20580,73 грн. (а.с.25). 11.10.2019 позивачем складено страховий акт №530кр (а.с.26). Згідно з довідкою вих. № 2971 від 19.08.2019 та платіжним дорученням №1238 від 11.10.2019 ПрАТ «Українська страхова компанія» здійснила страхову виплату по акту №530кр від 11.10.2019 по договору №17 в розмірі 20 580,73 грн. (а.с.27,28). ПАТ «Українська страхова компанія» зареєстроване як юридична особа, має ліцензію, статут (а.с.8-10, 11-12,29). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа. що одержала страхове відшкодування. має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що ПАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів обов`язки до КС «Українська кредитна спілка», та до ПАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 20 580 грн. 73 коп. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в загальній сумі 20 580 грн. 73 коп. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 1921 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 612, 979-980, 993, 1191 ЦК України,

Outcome: approved