Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ Кредобанк звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 18.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 35838 owncash, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 16 840, 26 грн., на строк до 17.08.2016 року зі сплатою 9,99 % річних, а відповідач в свою чергу зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі. Позивач стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 20 897,38 грн., з яких 16 201,95 грн. неповернута сума кредиту, 1087,66 грн. прострочені відсотки, 2 943,92 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 663,85 грн. пеня. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у звязку з неявко всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням обставин справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подану відповідачем заяву про визнання позову та приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та відповідають фактичним обставинам справи, а позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що 18.08.2014 року між Публічним акціонерним Товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35838 owncash. Згідно п. 1 кредитного договору, Банк зобовязується надати у власність позичальника грошові кошти (кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається виключно на поточні потреби. Згідно п.2.1.-2.3, 3.1 кредитного договору, банк надає кредит в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, в розмірі 16 840,28 грн., дата видачі кредиту 18.08.2014 року, термін кредитування до 17.08.2016 року, за користування кредитом позичальник сплачує проценти 9,99% річних. Відповідно до п. 5.1- 5.2. договору позичальник зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені кредитним договором. Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом , сплачує проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу розмір якого становить 1149,00 грн. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши кредит у визначено розмірі, що підтверджується меморіальним ордером № 25664551 та № 25664498 від 19.08.2014 року. Відповідач свої зобовязання за договором не виконував належним чином, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість. Пунктом 5.8 Кредитного договору встановлено, що банк у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів. Комісій та інших платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. З метою досудового врегулювання спору ТДВ «Інтер-Ріск», який діє за дорученням та від імені ПАТ «Кредобанк», на адресу відповідача були надіслані претензії про усунення порушень зобовязань та необхідності сплати заборгованості за кредитним договором. Однак станом на 13.07.2015 року відповідач свої зобовязання не виконав. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 10.06. 2015 року становить 20 897,38 грн., з яких 16 201,95 грн. неповернута сума кредиту, 1087,66 грн. прострочені відсотки, 2 943,92 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 663,85 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлю но, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved