Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач по справі в особі законного представника за довіреністю звернувся до суду з позовом до Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про тлумачення заповіту, визнання права власності на земельну ділянку та майновий пай в порядку спадкування за заповітом, яким просить суд тлумачити заповіт [PERSON] від 15 вересня 2005 року та визнати за ним право на земельну ділянку [NUMBER] площею 6,3481 га з кадастровим [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], а також право на майновий пай АТ КСП ім. Куйбишева з усіма видами компенсації в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки [NUMBER] з кадастровим [NUMBER] на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області; майнового паю ЗАТ КСП імені Куйбишева в розмірі 1 788,24 гривень. За свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала позивачу по справі право на земельну частку (пай) із земель колективної власності АТ КСП імені Куйбишева Шевченківського району Харківської області розміром 7,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та майновий пай з усіма видами компенсацій у будь-якому вираженні. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], позивач отримав відмову в зв'язку з тим, що згідно заповіту померла заповідала позивачу право на земельну частку (пай), але на день смерті у спадкодавця змінилося майно і йому необхідно звернутися до суду за тлумаченням змісту заповіту. Представник позивача по справі у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі - Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог - не заперечують (а.с.22). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини пов'язані з спадкуванням. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2015 року в матеріалах справи (А.С.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки [NUMBER] з кадастровим [NUMBER] площею 6,3481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області; майнового паю ЗАТ КСП імені Куйбишева в розмірі 1 788,24 гривень (а.с.11-12). За свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала позивачу по справі право на земельну частку (пай) із земель колективної власності АТ КСП імені Куйбишева Шевченківського району Харківської області розміром 7,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та майновий пай з усіма видами компенсацій у будь-якому вираженні як зазначено в заповіті в СТОВ «Семенівське» (а.с.9). Позивачем по справі було подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до 7-ї Харківської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1270 ЦК України, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40866741 від 07.07.2015 року. Спадкоємців у [PERSON], померлої [INFO], які б мали право на обов'язкову частку у спадщині - немає. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO], яке було заповідано позивачу згідно заповіту від 15.09.2005 року за реєстровим № №-1967, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно постанови 7-ї Харківської державної нотаріальної контори від 18.09.2015 року № 2784/02-31 (а.с.13) відмовлено було в зв'язку з тим, що згідно заповіту померла заповідала позивачу право на земельну частку (пай), але на день смерті у спадкодавця змінилося майно, а саме з'явилося право на земельну ділянку розміром 6,3481 га на території Семенівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Шевченківською районною державною адміністрацією 05 квітня 2006 року (а.с.11). Відповідно до інформації відділу Держземагентства в Шевченківському районі від 13.08.2015 року № 1998 (а.с.14) підтверджується, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по АТКСП імені Куйбишева сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 7,33 в умовних кадастрових гектарах був виданий на ім'я [PERSON], про що виконано запис в даній книзі за № 59. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР № 841561 від 12.04.2001 року право на земельну частку (пай) перейшло до [PERSON], про що внесено зміни до вищевказаного сертифікату (а.с.29). Відповідно до розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 06.07.2004 року № 219 [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку [NUMBER] площею 6,3481 га, а також виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований за № 010670400002 від 05.04.2006 року взамін сертифікату серії [NUMBER]. Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповітів та заведених спадкових справ після смерті [PERSON] (а.с.24). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлої [INFO], наявний заповіт, який було посвідчено 7-ю Харківською держнотконторою 15 вересня 2005 року за № 3-1967, а також заведено Спадкову справу № 425/2015 7-ю Харківською держнотконторою 07 липня 2015 року (а.с.25-27). Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу положень ст.ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті. В зв'язку з цим суд позовні вимоги позивача в частині тлумачення заповіту задовольняє в повному обсязі, щодо тлумачення заповіту спадкодавця - [PERSON] від 15 вересня 2005 року за реєстровим № 3-1967, згідно якого визначити, що [PERSON] заповідала позивачу по справі земельну ділянку площею 6,3481 га з кадастровим [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області , яка при посвідченні заповіту булав вказана як право на земельну частку (пай) із земель колективної власності АТ КСП ім. Куйбишева Шевченківського району Харківської області розміром 7,33 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі (на місцевості), майновий пай з усіма видами компенсації у будь - якому виражені, який знаходиться у СТОВ «Семенівське» на який вона мала право з пайового фонду ЗАТ КСП ім.. « Куйбішево», Шевченківського району Харківської області, згідно свідоцтва про право власності серії ХА № 236642 виданий 30.06.2015 року Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області. В частині визнання права власності за позивачем на майно спадкодавця суд відмовляє в зв'язку з тим, що позивач отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва лише у зв'язку з тлумаченням заповіту. Проте факт звернення позивача до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав на даний час після рішення суду про тлумачення заповіту не втрачений. В даному випадку суд не може визнавати право власності на спадкове майно, визнання права власності на спадкове майно має застосовуватися в тих випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. ЦК України передбачено порядок оформлення права власності після смерті спадкодавця саме через звернення до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину, суд може визнати право власності на спадкове майно у виняткових випадках у разі якщо подано позов про втрату документів і особа позбавлена права на поновлення втрачених документів. В позивача маються правовстановлюючі документи права власності на померлого в частині земельної ділянки і майнового паю і він не позбавленні права звернутися до нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: partial