Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, яку в подальшому уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 гривень, щомісяця та врахувати, що в період з березня 2020 року по 04 січня 2021 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 25000,00гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 24 квітня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та потребує постійного догляду та значного матеріального утримання. Відповідач аліменти нікому не платить, працює приватним підприємцем та отримує заробітну плату, тому змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2020 року відкрито провадження по справі. Представник відповідача - адвокат Брек Л.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03 лютого 2021 року, подала суду відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючи на те, що обставини викладені в позові є надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Так, позивачем не надано жодного доказу, що спільна дитина [PERSON] знаходиться виключно на її утримані, та не надано доказів щодо витрат, які понесла [PERSON] на утримання дитини. В свою чергу відповідач регулярно раз на місяць надає грошову допомогу на утримання дитини. Грошові кошти направляє через «ПриватБанк». Крім того, 16 вересня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «ІТ-Univer» укладено договір щодо навчання [PERSON] та відповідач щомісяця сплачує за навчання своєї дитини. Також. 06 грудня 2020 року [PERSON] було придбано смартфон для [PERSON] . В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач працює та отримує заробітну плату, однак дане твердження не відповідає дійсності. На даний час [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] 1936 року народження, за адресою: [ADDRESS] та починаючи з 2018 року у зв`язку із похилим віком та віковими хворобами [PERSON] утримує свою бабусю. Крім того, заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з останнього аліменти в розмірі Ѕ частки заробітку щомісячно, починаючи з 19 березня 2020 року протягом строку інвалідності [PERSON] . Таким чином, у зв`язку із тим, що відповідач самостійно та добровільно сплачує аліменти на дитину, оплачує її навчання, має на утриманні свою бабусю, не має жодного рухомого та нерухового майна, та позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували витрати на дитину просить відмовити в задоволенні позову. Позивача у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано, спільно не проживають з 28 лютого 2018 року і відповідач грошові кошти не надавав, тому у березні 2020 року вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Визнала, що після звернення до суду, в період з березня 2020 року по січень 2021 року відповідач надав грошові кошти у розмірі 25000,00 гривень, але сплати відбувались нерегулярно, різними сумами. Представник відповідача - адвокат Брек Л.О. в судовому засідання вказала, що її довіритель визнає уточнені позовні вимоги про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 3500,00 гривень, щомісячно. Та просила врахувати суд, що відповідачем в період з березня 2020 року по січень 2021 року було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 25000,00 гривень. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2004 року у місті Лозова Харківської області, актовий запис № 89 від 24 квітня 2004 року, що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , що видано 24 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 18 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1190 від 18 грудня 2007 року. Також, суду в якості доказів надано: договір № 89 з наданням консультаційних послуг від 16 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ІТ-Univer»; квитанції до прибуткового касового ордеру № 45/09 від 16 вересня 2018 року, № 243/09 від 30 вересня 2018 року, № 201/1 від 20 січня 2019 року, № 113/4 від 07 квітня 2019 року, № 214/10 від 28 жовтня 2018 року, № 77/12 від 02 грудня 2018 року; квитанції на сплату [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на загальну суму 35500,00гривень; чек на придбання смартфона Xiomi Redmi Note/Pro 6/128 G Green на загальну суму 6796,00гривень; копія паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] ; довідка № 282051 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на ім`я [PERSON] ; пенсійне посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний її утримувати, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 3500,00 гривень, щомісячно, на утримання доньки не заперечував, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Враховуючи, що [PERSON] в період з березня 2020 року, тобто з дня пред`явлення позову, в добровільному порядку перечислювалися на рахунок позивача грошові кошти в рахунок сплати аліментів, що визнала позивача, суд вважає, що грошова сума у розмірі 25000,00 гривень сплачена [PERSON] в період з 19 березня 2020 року підлягає зарахуванню в рахунок сплати аліментів. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved