Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач - ПАТ «УкрСиббанк» 18.11.2013 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 208675,85 грн., що виникла за договором про надання споживчого кредиту №11235003000 від 16.10.2007 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 16.10.2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11235003000. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2. договору банк надав [PERSON] (далі - відповідач 1) кредит у сумі 29639,50 доларів США, що еквівалентно 149679,48 грн., а відповідач 1 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Згідно п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача 1 за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] (далі - відповідач 2), 16.10.2007 року укладено договір поруки № 150024. Відповідно до умов договору поруки, відповідач 2 зобов'язався відповідати перед позивачем за невиконання відповідачем 1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №11235003000 від 16.10.2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність відповідача 1 та відповідача 2 є солідарною. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач 1, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином станом на 13.06.2013 року заборгованість відповідача 1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 208675,85 грн. з яких: 166233,94 грн. - заборгованість за кредитом; 25143,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 15158,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2139,92 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. З метою виконання умов договору, відповідачу-1 та відповідачу-2 позивачем було надіслано вимоги про сплату заборгованості. Однак, з боку відповідачів не було здійснено жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні 27.03.2014 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач 1 у судовому засіданні 27.03.2014 року заперечував проти позову, зазначивши зокрема на те, що вимоги банку є необґрунтованими про що зазначив в письмових запереченнях (а.с.91-92). Відповідач 2 у судовому засіданні 27.03.2014 року заперечував проти позову зазначивши на безпідставності позову позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до частини 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до частини 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Абзацом 2 п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], 16.10.2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11235003000, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав у ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 29639,50 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на день укладення даного договору 149679,48 грн., строком користування до 16.10.2014 року зі сплатою 13% відсотків за користування кредитом, та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими договором та додатком №1 до нього (а.с. 41-50, 57-58). 16.10.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11235003000 (а.с. 51). Відповідно до умов якої було внесено зміни та додатки №2 (Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту) (а.с. 53-56) та додаток №3 (Тарифи банку) (а.с. 52). Судом встановлено, що Банк виконав повністю свої зобов'язання, у відповідності до умов кредитного договору та надав відповідачу 1 кредит у сумі 29639,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату видачі коштів становило 149679,48 грн., (а.с. 93), а останній не виконав свої зобов'язання перед Банком. Окрім того, судом встановлено, що 16.10.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 150024. Відповідно до умов договору поруки, відповідач 2 зобов'язався відповідати перед позивачем за невиконання відповідачем 1 усіх його зобов'язань, що виникли з договору №11235003000 від 16.10.2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути. Відповідальність згідно п. 1.4 вказаного договору поручителя та боржника є солідарною (а.с. 62-63). Уклавши з позивачем зазначені договори та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачі порушили свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином станом на 13.06.2013 року заборгованість відповідача 1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 208675,85 грн. з яких: 166233,94 грн. - заборгованість за кредитом; 25143,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 15158,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2139,92 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 1043,38 грн. з кожного, що сплачена позивачем згідно платіжного доручення № 0009394862 від 04.11.2013 року (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved