Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2013 року, вказуючи, що 21.01.2013 року відповідач надав позивачу анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами є кредитним договором. Згідно заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1500 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, відповідач в свою чергу не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Таким чином, станом на 22.06.2018 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 15294 грн. 07 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 6315 грн. 93 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 3013 грн. 82 коп., пенею в загальній сумі 4759 грн. 84 коп. та штрафів в загальній сумі 1204 грн. 48 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Ухвалою судді від 05 листопада 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2013 року відповідач звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» та погодився, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1500 грн. на платіжну карту зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним, до 25 числа місяця, наступного за звітним, погашенням кредиту. В порушення п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач не сплачує позивачу гроші в рахунок погашення кредиту та процентів. З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано банком вбачається, що станом на 22.06.2018 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 15294 грн. 07 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 6315 грн. 93 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 3013 грн. 82 коп., пенею в загальній сумі 4759 грн. 84 коп. та штрафів в загальній сумі 1204 грн. 48 коп. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п.1.1.3.2.2. та п.2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору наявність заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, в силу умов кредитного договору б/н від 21.01.2013 року вона підлягає стягненню у судовому порядку, отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved