Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідачів, в якому просить стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором та договорами поруки в сумі 1946196,33 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заявив, що 28.08.2014 року банк уклав договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року зі змінами та доповненнями, та укладеними до нього додатковими угодами, а також за укладеними до вказаного кредитного договору договорами поруки, з ПАТ «Комерційний Банк Хрещатик», тому на даний час у позивача немає правовідносин з відповідачами. Проте, незважаючи на таку позицію, представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав суду заяв або про залишення позову без розгляду, або про відмову від позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник ТОВ «Варазі» в судові засідання двічі не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не надали. Представник відповідача ТОВ «Промислова група «Омега» в судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити, оскільки на цей час ПАТ «Райффайзен Банк аваль» не є позивачем по справі, оскільки відступив право вимоги іншому кредитору, який не бажає виступати в якості позивача по справі, а також ТОВ «Промислова група «Омега» не було стороною додаткових угод, укладених з [PERSON], тому договір поруки вважається припиненим. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] дійсно 28.08.2014 року уклав з ТОВ «Арма Факторинг» договір відступлення прав вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором, але на цей час він не бажає вирішувати свої правовідносини з [PERSON] у судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду /далі -кредитний договір/ №014/17-16/36, за умовами якої відповідач отримав кредитні кошти в загальному розмірі 240000 доларів США в строк до 18.02.2018 року зі сплатою 12,75% річних на споживчі цілі, в порядку і умовах, визначених кредитними договорами в рамках даної угоди, які є її невід»ємними частинами. В рамках Генеральної кредитної угод був укладений кредитний договір №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року з додатками та додатковими угодами. В подальшому між Банком та [PERSON] були укладені додаткові угоди №1 від 10.02.2010 року, №2 від 27.09.2010 року, №3 від 10.02.2010 року, №4 від 27.09.2010 року, №5 від 23.03.2011 року №6 від 24.07.2012 року. Крім того, в якості забезпечення виконання позичальником зобов»язань за вказаним кредитним договором було укладено: договір поруки №014/17-16/36/1/1 від 19.02.2008 року між Банком та [PERSON], договір поруки №014/17-16/36/1/2 від 19.02.2008 року між Банком та ТОВ «Варазі»; договір поруки №014/17-16/36/1/3 від 22.04.2009 року між Банком та ТОВ «Промислова група «Омега»; які зобов»язались виконати зобов»язання позичальника за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року у повному обсязі. 28.08.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ПАТ «Комерційний Банк Хрещатик» договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року зі змінами та доповненнями, та укладеними до нього додатковими угодами, а також за укладеними до вказаного кредитного договору договорами поруки. Суду надані завірені копії договору факторингу від 28.08.2014 року та копія акту прийому-передачі за повідомлень за цим договором. Також, надана копія повідомлення від 28.08.2014 року на ім»я ТОВ «Промислова група «Омега»» від ТОВ «Арма Факторинг» про те, що 28.08.2014 року між ТОВ «Арма Факторинг» та [PERSON] також укладено договір факторингу за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року зі змінами та доповненнями, та укладеними до нього додатковими угодами, а також за укладеними до вказаного кредитного договору договорами поруки. [PERSON] 23.10.2014 року суду заявив, що дійсно укладав договір, за яким придбав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року зі змінами та доповненнями, але не знав про те, що справа розглядається в суді, і не впевнений, що на даний час буде вирішувати свої правовідносини з відповідачем у суді. У судовому засіданні 31.10.2014 року представник [PERSON] суду пояснив, що на цей час [PERSON] не буде вирішувати свої правовідносини за договором факторингу з [PERSON] у судовому порядку та просить за залучати його в якості процесуального правонаступника позивача по цій справі. Ухвалою суду від 31.10.2014 року у задоволенні клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про залучення ПАТ «Комерційний Банк Хрещатик» в якості процесуального правонаступника позивача відмовлено. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволені бути не можуть з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк надає позичальнику грошові кошти /кредит/, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного, особистого немайнового або майнового права, у разі його порушення. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку вбачається, що 28.08.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором факторингу відступив ПАТ «Комерційний Банк Хрещатик» своє право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/17-16/36/1 від 19.02.2008 року зі змінами та доповненнями, та укладеними до нього додатковими угодами, а також за укладеними до вказаного кредитного договору договорами поруки. ПАТ «Комерційний Банк Хрещатик» також скористався своїм правом відступити право вимоги до відповідачів іншим особам, і кінцевим кредитором [PERSON] на цей час є [PERSON], який не бажає підтримувати позовні вимоги до нього у суді. При цьому, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в даному випадку не відмовився від своїх позовних вимог до відповідачів за цим позовом. Проте, в порушення вимог ст.ст.15,16 ЦК України та ст.ст.11,60 ЦПК України ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав суду доказів того, що на даний час будь-яке його право з боку відповідачів за цим позовом порушене та підлягає захисту, а навпаки суду надані докази того, що на даний час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не має жодних правовідносин з відповідачами за вказаним у позові кредитним договором. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог в даному випадку має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed