Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право на земельну частку (пай) члена Колективному сільськогосподарському підприємстві «Батьківщина» розміром 3,6 умовних кадастрових гектари, посилаючись на те, що він, [PERSON], працював в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Батьківщина» та був членом вказаного КСГП. На початку 2017 року він дізнався, що він включений до додаткового списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), однак не отримував сертифікат. Після цього, він звернувся до Відділу ГУ Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області, де йому було надано копію державного акту на право колективної власності на землю та копію списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), в якому під номером 57 записаний він. Під час розпаювання в 1995 році колгоспної землі та видачі державного акту на право колективної власності на землі колгоспу він був включений до основного списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), проте йому не було видано сертифікат на земельну частку (пай), чим було порушено право його на отримання такого земельного паю. Згідно п.п. а) п. 1 Указу Президента України від 03.12.1999 р. № 1529 „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки колективні сільськогосподарські підприємства підлягають реформуванню на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями. Згідно п. 2. Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в України зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Виходячи з вищезазначених норм Указів Президента України право на отримання земельної частки (паю) мають члени сільськогосподарського підприємства, а також пенсіонери, які вийшли на пенсію з підприємства та залишаються його членами. Згідно списку, осіб, які мають право на земельну частку (пай) затвердженого рішенням III сесії XXII скликання Кагарлицької міської ради від 23.06.1995 р. він був включений для отримання земельної частки (паю), проте в свій час відповідний сертифікат та земельної частки (паю) не отримав. Враховуючи те, що він був включений у список на одержання сертифікату на земельну частку (пай), відповідно до п. п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», він має право на отримання земельної частки (паю) та відповідного сертифікату. Однак, як вже зазначалось вище він не отримував сертифікат на земельну частку (пай) КСГП «Батьківщина», чим були порушені права Позивача на отримання земельної частки (паю). Згідно п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюється резервний фонд з якого земельна частка (пай) можуть бути надані тим громадянам, які безпідставно (помилково) не були включені в список-додаток до державного акта на право колективної власності і на час його видачі були членами зазначеного підприємства. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. З огляду на вищевикладене, є всі підстави для задоволення його вимог стосовно визнання за ним права на земельну частку (пай). Представник відповідача в особі - Кагарлицької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи слухати у відсутність представника ради за наявними у справі матеріалами та проти позову не заперечують. Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу ім.. Леніна з 12 листопада 1985 року, де працював водієм. Згідно Кагарлицької міської ради народних депутатів від 23 червня 1995 року ІІІ сесії ХХІІ скликання КСП «Батьківщина» м. Кагарлик було передано у колективну власність 1721,4 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і КСГП «Батьківщина» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серія КВ від 29 листопада 1995 року, згідно якого КСП «Батьківщина» передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1721,4 гектарів землі та затверджено список громадян - членів КСП «Батьківщина» в кількості 427 особи, члени колгоспу які мають право на отримання земельних часток /паїв/ при розпаюванні земель КСП, що стверджується архівним витягом, копією Державного акта на право постійного користування землею та копією Державного акта на право колективної власності на землю , та копією списку громадян-членів КСП «Батьківщина. 29 листопада 1995 року вказані землі були розпайовані й Колективне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» отримав державний акт на право колективної власності на землю. До вказаного Державного акта, у додатку № 1 був доданий список громадян членів КСП. До списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товарного позивач значиться під номером 57. Відповідно до довідки Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі розмір земельної частки (паю) КСП «Батьківщина» становить 3,5 умовних кадастрових гектарів. Згідно п. 2 Указу Президента № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. До вказаного вище додатку списку прізвище позивача [PERSON]В було внесено, оскільки на момент розпаювання земель КСП «Батьківщина» позивач був членом даного сільськогосподарського підприємства. Визнання права на земельну частку /пай/ в землях, які були розпайовані, зачіпає права інших учасників паювання, тому його право має бути захищено у спосіб, якщо земельна ділянка в рахунок земельної частки /пай/ буде надана не за рахунок розпайованих земель, а за рахунок земель запасу та резервного фонду, який відповідно до ст. 5 ЗК України в редакції 1992 року, відповідно до якої були утворені масиви земель резервного фонду, спеціально призначений для подальшого перерозподілу і використання за цільовим призначенням. Земельна частка /пай/ являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах . На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної часки /паю/ є невизначеними. Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, а тому суд визнає за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право на земельну частку (пай) члена Колективному сільськогосподарському підприємстві «Батьківщина» розміром 3,5 умовних кадастрових гектари. На підставі викладеного та

Outcome: approved