Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

позивач Приватне підприємство «Шериф-ГБР» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання послуг охорони. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів №1359-ОС/К-Н. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач прийняв під охорону на пункт централізованого спостереження приміщення за адресою: м.Київ, вулиця Драгоманова, 31в. Відповідно до п.7.1. договору вартість послуг позивача не залежить від фактичного часу охорони та становить суму 500 грн. за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць. Відповідно до п.п.8.1-8.3 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 року. Якщо за 15 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна з сторін не надає іншій стороні письмового повідомлення про припинення або переукладання договору, то договір вважається пролонгований, а строк дії продовжений на один рік. Посилаючись на те, що починаючи з 01.12.2016 року відповідач переслав виконувати свої зобов`язання по договору та не здійснив жодної оплати, позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги в розмірі 12500 гривень, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 565,56 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1899,02 гривень та пеню, відповідно до умов договору, у розмірі 4230,48 гривень. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Станом на момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів №1359-ОС/К-Н. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач прийняв під охорону на пункт централізованого спостереження приміщення за адресою: м.Київ, вулиця Драгоманова, 31в. Згідно з п.7.1. договору вартість послуг позивача не залежить від фактичного часу охорони та становить суму 500 грн. за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць. Відповідно до п. 7.3. оплата за цим договором здійснюється на мовах передплати і проводиться щомісячно, в термін перших п`ятнадцяти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Оплата відбувається шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок. Крім того, п.п.8.1.-8.2. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна зі Сторін не надасть іншій стороні письмового повідомлення про припинення або переукладання договору, договір вважається пролонгований, а строк дії продовжений на один рік. Згідно підпункту п.8.5. кожна із сторін має право достроково розірвати Договір, попередивши інші сторону за 15 днів. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідні послуги в повному обсязі. Проте, Відповідачем не виконуються грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих Позивачем послуг. В зв`язку з тривалим невиконанням Відповідачем грошових зобов`язань по сплаті вартості послуг, починаючи з 31 грудня 2018 року послуги, що передбачені умовами Договору, Виконавцем не надаються на підставі п.8.5. Договору. Станом на 18 липня 2019 року загальна заборгованість Відповідача за Договором складає 19195,05 грн., з яких заборгованість за надані послуги в розмірі 12 500 гривень, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 565,56 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1899,02 гривень та пеню, відповідно до умов договору, у розмірі 4230,48 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Відповідно ч.1ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1ст.903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Приписами ст. 978 ЦК України встановлено, що за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. За правиламист.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПП «Шериф- ГБР» є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з невиконанням належним чином відповідачем своїх зобов`язань за договором. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00грн.

Outcome: approved