Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1» загальною площею 45,40кв.м., житловою площею 16,40кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», літню кухню літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральню літ. «Е», сарай літ. «І», сарай літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «О», огорожа № 1, № 2, які розташовані в сел. Манченки по вул. Садовій, № 1, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 13 липня 2015 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 1984 року. 13 липня 2015 року батько позивача - [PERSON] помер. Після смерті батька [PERSON] залишилася спадщина яка складається з житлового будинку «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1» загальною площею 45,40кв.м., житловою площею 16,40кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», літню кухню літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральню літ. «Е», сарай літ. «І», сарай літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «О», огорожа № 1, № 2, які розташовані в сел. Манченки по вул. Садовій, № 1, Харківського району Харківської області та належать батькові позивача на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 1989 року [PERSON], державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори. Позивач спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем та звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2016 року, [PERSON], державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, відмовила Позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в звязку з тим, що Договір купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] не зареєстрував в бюро технічної інвентаризації. Вищевикладені обставини спонукали останнього звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.29). Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, згідно яких просили справу розглянути за їх відсутністю та проти позовних вимог не заперечують (а.с.30, 31). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у відповідності до копії Договору купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 1989 року [PERSON], державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в сел. Манченки по вул. Садовій, № 1, Харківського району Харківської області (а.с.6-7). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 1 в сел. Манченки по вул. Садовій, № 1, Харківського району Харківської області розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1» загальною площею 45,40кв.м., житловою площею 16,40кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «І», сарай літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «О», огорожа № 1, № 2 (а.с.8-10). Відповідно до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 224 ЦК України в редакції 1963 рокуДоговір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. 13 липня 2015 року батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 505279, виданого виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 16 липня 2015 року (а.с.16). Спадкодавець помер, але в установленому порядку не зареєстрував право власності в відповідних державних органах. Позивач спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем та звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2016 року, [PERSON], державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, відмовила Позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в звязку з тим, що Договір купівлі-продажу [PERSON] житлового будинку не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, що підтверджується копією Будинкової книги та копією Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2016 року (а.с.11-14, 15). У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні відносини позивача зі своїми батьком підтверджуються копією Свідоцтва про народження [PERSON], де в графі батьки вказаний батьком - [PERSON] (а.с.4). Інші спадкоємці (відповідачі по дійсній справі) від спадщини відмовилися на користь Позивача, що підтверджується повідомленням Другої держнотконтори від 29.04.2016р. за № 642/01-16 (а.с.39). Оскільки вищевказане будівництво не являється самочинним та відноситься до спадкової маси, а позивачем в установлений законом строк було подано до відповідної держнотконтори заяву про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, оскільки спадкодавець прийняв майно і сплатив за нього певну грошову суму за Договором купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 1989 року [PERSON], державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved