Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP20150285 від 14.07.2005 [PERSON] цього ж дня отримав кредит у розмірі 934,94грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк, у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування з ЗАТ КБ Приватбанк на ПАТ КБ Приватбанк, про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за даним Договором виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №DNH4KP20150285 від 14.07.2005. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобовязань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобовязань. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 13.11.2015 має заборгованість 13367,14грн., яка складається з наступного: 2609,63грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10757,51грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13367,14грн. за кредитним договором №DNH4KP20150285 від 14.07.2005, а також судові витрати у розмірі 1218,00грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за дорученням [PERSON] не зявився. До початку судового засідання подав заяву з проханням проводити судове засідання без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 14.07.2005 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KP20150285, за умовами якого відповідач отримав строковий кредит в сумі 934,94грн. на термін 4 місяці (по 14.11.2005 включно), зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме, - надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.2. договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця у період сплати, за який приймається період з 10 по 17 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 246,25грн. для погашення заборгованості за даним договором, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками, а також інші витрати банку відповідно до п.п. 3.9., 3.17. Пунктом 3.1 договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у п. 1.1 договору. Згідно із ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п. 1.1, 1.2. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00 на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п. 3.2. договору). Нарахування відсотків здійснюється, починаючи з дати списання коштів з кредитного рахунку, до дати повного погашення кредиту. Відсотки нараховуються по фактичному залишку заборгованості на кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом і 360 днів у році. Відсотки нараховуються щомісяця, за період з першої дати попереднього періоду сплати по дату, що передує першому дню поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше повного погашення суми кредиту (п. 3.6. договору). Відповідно п. 3.6 договору, при непогашенні кредиту в строки, зазначені в п. 1.1., 1.2. цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 3.2. даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Пунктом 3.10. договору визначено, що при порушенні позичальником кожного із зобовязань, передбачених п.п. 1.1., 1.2., 2.1., 3.2., 3.7., 3.9. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Відповідач не надавав своєчасно до банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором. Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобовязань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобовязань. Відповідач умови договору, щодо обовязку повернути кошти в строк, не виконує, внаслідок чого, станом на 13.11.2015 має заборгованість 13367,14грн., яка складається з наступного: 2609,63грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10757,51грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання кредитного договору №DNH4KP20150285 від 14.07.2005, - недійсним чи розірваним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України). Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обовязки та надав відповідачу кредит в розмірі 934,94грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач, взяті по договору обовязки не виконав, відсотки за користування кредитом та інші витрати відповідно до умов договору не повернув, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 13367грн. 14коп. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк слід стягнути судові витрати в сумі 1218грн. 00коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved