Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «Універсал банк», [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Староміського В ДВС Вінницького МУЮ про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №VIW3AE00002236, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 21 772,02 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором сторони уклали договір застави автотранспортного засобу №VIW3AE00002236 від 21.08.2007 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки легковий седан-В, модель: 520і, 1999 року випуску, тип т/з: BMW, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Однак, позивачу нещодавно із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2014 року стало відомо, що вищезазначений транспортний засіб, який знаходиться у заставі перебуває у розшуку та на останній накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі: - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Сауляк І.В. від 04.10.2010 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці №2-1081 від 19.11.2009 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 135 200,49 грн.; - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 13.11.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/12162/13-ц від 07.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» кредитної заборгованості в сумі 353 180,87 грн.; - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 29.11.2013 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/12162/13-ц від 07.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» кредитної заборгованості в сумі 353 180,87 грн.; - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 26.03.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці №2-2761/09 від 09.06.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк» кредитної заборгованості у розмірі 29 493,25 грн. А тому, з метою захисту своїх прав як заставодержателя та кредитора позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю Молодецький О.С. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Оверковський В.І. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПАТ «Універсал банк», відповідач [PERSON], представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Староміського В ДВС Вінницького МУЮ до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №VIW3AE00002236, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 21 772,02 дол. США (а.с.6-10). В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором сторони уклали договір застави автотранспортного засобу №VIW3AE00002236 від 21.08.2007 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки легковий седан-В, модель: 520і, 1999 року випуску, тип т/з: BMW, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Однак, як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2014 року (а.с.20-23), вищезазначений транспортний засіб, який знаходиться у заставі перебуває у розшуку та на останній накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі: - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Сауляк І.В. від 04.10.2010 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці №2-1081 від 19.11.2009 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 135 200,49 грн., згідно довідки Староміського В ДВС Вінницького МУЮ від 11.04.2014 року №6749/10-35 (а.с.19); - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 13.11.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/12162/13-ц від 07.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» кредитної заборгованості в сумі 353 180,87 грн. (а.с.17); - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 29.11.2013 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/12162/13-ц від 07.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» кредитної заборгованості в сумі 353 180,87 грн. (а.с.18); - постанови старшого державного виконавця Староміського В ДВС Вінницького МУЮ Кадученко М.О. від 26.03.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці №2-2761/09 від 09.06.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк» кредитної заборгованості у розмірі 29 493,25 грн. (а.с.16). Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, та ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Зі змісту ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вбачається, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту. Як вбачається з матеріалів справи право застави у позивача виникло 21.08.2007 року, а постанови про накладення арешту та оголошення розшуку були винесені у 2010-2014 роках, тобто після укладення договору застави, що дає достатні підстави вважати, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет застави на користь стягувачів, які не є заставодержателями, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved