Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідача за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з 01.02.2015 року по 01.01.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 31319,43 грн. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 26.04.2019 відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову, вважає ціну позову значно завищеною, внаслідок необґрунтованого та протиправного завищення вартості наданих послуг. Відповідач також вказує, що позивачем не враховано те, що він згідно п.6 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» має право на 50% знижку плати за надання комунальних послуг. Вважає, що сума боргу нарахована за період с 02.2015 р. по 01.2019 р. виходить за межі загальної позовної давності. Посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу підтвердження надання послуг та їх обґрунтованості, враховуючи відсутність між споживачем та виконавцем договірних відносин. Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому вказала, що за період заявлених позовних вимог, нарахування за послугу з централізованого опалення проводилося з 01.02.2015 по 07.10.2015 (включно) з розрахунку за 1 кв. м опалювальної площі квартири, з 08.10.2015 за показниками загальнобудинкового приладу обліку, що відображає фактично спожитий обсяг теплової енергії. Оплата за послуги з урахуванням пільги нараховується з дати їх подання. В квартирі, у якій проживає відповідач відсутній квартирний засіб обліку гарячої води, тому нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води проводиться з розрахунку на одну особу. Відповідач тривалий час не здійснює оплату наданих послуг, тому позивач у листопаді 2018 року звернувся до суду про стягнення заборгованості та судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2018 року у справі №554/8833/18 з відповідача було стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період 01.02.2015 по 01.10.2018 в сумі 21147,95 грн., індекс інфляції в сумі 2942,14 гри., три відсотки річних в сумі 973,02 грн. та 176,20 грн. судового збору. Не погодившись з судовим наказом, боржник звернувся до суду з заявою про його скасування. Ухвалою суду від 20.02.2019 року вказаний судовий наказ скасовано, а підприємству роз`яснено право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Просила позов задовольнити у повному обсязі, оскілки строк позовної давності перерваний зверненням до суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем по наданню послуг з теплопостачання регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Згідно довідки управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 03.04.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання та перебуває у фактичних договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» по наданню послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 50,1 кв.м. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а саме результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Згідно статті 20 цього Закону України споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Стаття 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняв та від їх отримання не відмовився. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Обов`язку споживача про зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, передбаченого до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, кореспондується обов`язок виконавця житлово-комунальних послуг підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно із типовим договором, передбачений п.3 ч. 2 ст. 21 цього Закону. Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 за відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії нарахування за надані послуги проводиться згідно з установленими нормами (нормативами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. м опалювальної площі квартири; з централізованого постачання гарячої води - з розрахунку на одну особу. З 08.10.2015 року житловий будинок по [ADDRESS] обладнано загальнобудинковим приладом обліку, який підприємством взято на комерційний облік. З врахуванням вищевикладеного, за період заявлених позовних вимог, нарахування за послугу з централізованого опалення проводилося з 01.02.2015 по 07.10.2015 (включно) - з розрахунку та 1 кв. метр опалювальної площі квартири, з 08.10.2015 за показниками загальнобудинкового приладу обліку, що відображає фактично спожитий обсяг теплової енергії. В квартирі [ADDRESS] відсутній квартирний засіб обліку гарячої води, тому нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води проводиться - з розрахунку на одну особу. Розмір щомісячної плати визначається з урахуванням 50% пільги відповідно до встановлених тарифів: за послугу централізованого опалення за послуги центрального опалення - 1596,93 грн./Гкал. за місяць протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води 89,54 грн./куб.м. Таким чином, наданий підприємством розрахунок заборгованості в повній мірі відповідає порядку обліку та оплати послуг визначеному п.п. 9 - 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Заперечення відповідача, шо нарахування за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, наданих підприємством, щодо неправомірності застосування встановлених тарифів є необґрунтованими, оскільки постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якими встановлені тарифи, не скасовані, а отже є законними. Згідно розрахунку заборгованості за комунальні послуги за вказаний період, доданого до матеріалів справи, пільгу за вищезазначеною адресою надано на 1 особу, отримувачем пільги - 50% знижки плати за комунальні послуги згідно Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» є відповідач [PERSON] . Відповідно до п. п. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг з централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. м опалювальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. м на сім`ю. Таким чином, в розрахунку за вказаний період вірно зазначено, що пільгова площа на одну особу складає 31,5 кв. м. Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. 02.11.2018 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за спожиті послуги відповідачем звернулося до суду про стягнення заборгованості. Судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2018 року у справі №554/8833/18 з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період 01.02.2015 по 01.10.2018 в сумі 21147,95 грн., індекс інфляції в сумі 2942,14 гри., три відсотки річних в сумі 973,02 грн. та 176,20 грн. судового збору. Не погодившись з судовим наказом, за заявою боржника ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.02.2019 року вказаний судовий наказ скасовано, а підприємству роз`яснено право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Завдання цивільного судочинства відповідно до в статті 1 ЦПК України реалізуються як в наказному, так і в позовному провадженні. Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 22.05.2018 року у справі № 216/5756/15-ц (провадження № 61-13753св18), яка в силу статті 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. 21.03.2019 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.02.2015 по 01.02.2019 в сумі 25700,85 грн., нарахованого індексу інфляції в сумі 4420,63 грн. та трьох відсотків річних в сумі 1197,95 грн. Отже, звернення позивача до суду 02.11.2018 року та винесення судового наказу Октябрським районним судом м.Полтави від 22.11.2018 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01.02.2015 по 01.10.2018, свідчить про те, перебіг строку позовної давності було перервано. Однак суд вбачає, що на момент звернення із заявою про видачу судового наказу період з 01.02.2015 по 01.10.2015 виходив за межі позовної давності, тому вказаний період не підлягає захисту, а тому суд приходить до висновку про відмову щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за цей період. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, тому за ним за період з 01.10.2015 по 01.02.2019 утворилася заборгованість у сумі 24310,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за виключенням періоду з 01.02.2015 по 01.10.2015. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням змісту вказаної норми боржнику за період з 01.10.2015 по 01.02.2019 року нараховано індекс інфляції в сумі 3776,7 грн. та 3 % річних у сумі 986,01 грн., у зв`язку з чим загальна заборгованість склала 29073,37 грн. Оскільки відповідач належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконував, платежі за послуги з теплопостачання не вносив, у зв`язку з чим за період з 01.10.2015 по 01.02.2019 за ним утворилася заборгованість у розмірі 24310,66 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно розміру, задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1783,24 грн.

Outcome: partial