Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором за № 77437536 від 05.06.2006 року в сумі 2844,51 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1560 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 208,61 гривень та штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу в сумі 1075,90 гривень. Також позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] сплачені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 05.06.2006 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно тарифного плану, з терміном дії договору до повного погашення кредиту та відсотків за ним. Банк виконав всі свої зобов»язання перед клієнтом, але [PERSON] порушила зобов»язання щодо повернення кредиту та допустила заборгованість, яку у добровільному порядку погашати відмовляється. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Надра» не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав, просив розглянути позов без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, де просила суд відмовити в задоволенні позову у зв»язку з пропуском строку позовної давності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно наданого позивачем договору від 05 червня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Visa Electron Credit. Строк дії карти встановлено 2 роки, дата отримання платіжної картки - 06.07.2006 року. Згідно п.2.2 договору, розрахунки між сторонами здійснюються на підставі діючого тарифного пакету «Розстрочка», відповідно до якого за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 3% на місяць та 5% - за перевищення ліміту кредитування чи прострочення сплати мінімального платежу. Зміст кредитного договору, укладеного між ЗАТ «Надра» та [PERSON], не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з параграфом 3 вказаного договору, держатель зобов»язаний в тому числі здійснювати погашення обов»язкових мінімальних платежів не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, своєчасно (не пізніше 3 числа кожного місяця) знайомитися з інформацією банку щодо змін умов договору/тарифів. Відповідно до п.6.1 договору, держатель доручає, а банк бере на себе зобов»язання самостійно, без додаткового узгодження з держателем, виконувати відшкодування сум за рахунок коштів на картковому рахунку та/або ліміту кредитування. При цьому, згідно вимог 6.7 та 6.11 договору, у випадку несплати держателем в строк до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим, частини кредиту, що входить до обов»язкового мінімального платежу, банк нараховує відсотки за користування простроченим кредитом на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. Також відсотки за користування кредитом нараховуються банком щомісячно. Згідно тарифів банку, на суму фактичної кредитної заборгованості з дати фактичного списання коштів з рахунку згідно повідомлення міжнародної платіжної системи до дати погашення кредиту. При розрахунку відсотків приймається 360 днів на рік, у місяці - календарна кількість днів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов'язання за договором, відповідач своєчасно грошові кошти банку не надав та допустив заборгованість за кредитом в сумі 1560 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Також за користування чужими грошовими коштами боржник, в силу ст..536 ЦК України, зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Надра», сума простроченої заборгованості [PERSON] за процентами станом на 27.09.2013 року становить 208,61 гривень. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором. Разом з цим суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, на застосуванні якого наполягає відповідач, виходячи з наступного. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Також, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як було встановлено судом, строк дії карти Visa Electron Credit, отриманої відповідачем 06.07.2006 року, встановлено у 2 роки (п.1.1 договору). Згідно п.8.3 договору, картка держателя автоматично перевипускається банком, а договір вважається продовженим на наступний строк, якщо держатель не повідомив про бажання його розірвати (припинити), за умови виконання держателем всіх положень договору. Суду не надано доказів того, що картка перевипускалася банком, чи доказів того, що відповідач отримував іншу картку або строк дії карти, вказаний на її лицьовій стороні, відмінний від строку, обумовленого п.1.1.договору. Отже, право на позов у банку виникло з часу закінчення строку дії картки, тобто у липні 2011 року, однак до суду з даними вимогами ПАТ КБ «Надра» звернувся лише у лютому 2014 року, тобто за межами передбаченого законом строку позовної давності. З цих підстав суд вважає за можливе застосувати наслідки сплину строку позовної давності, передбачені ч.4 ст. 267 ЦК України, та відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed