Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач ПАТ «СБЕРБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з подальшим збільшенням позовних вимог та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 008-Н/11/31/ФО від 12.09.2011 в розмірі 83172,67 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року було задоволено позов АТ «Сбербанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості в розмірі 83172 грн. 67 коп. та суми сплачених судових витрат. 05.03.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05 липня 2017 р. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 17 квітня 2018 р. вказане заочне рішення скасоване та справу призначено до судового розгляду. 20.07.2018 р. позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якого просили стягнути з відповідачів солідарно 136414,58 грн., з яких: 22259,71 грн. - заборгованість за кредитом; 23976,59 грн. - проценти за користування кредитом; 62671,78 грн. - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом; 27506,50 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом та слачену суму судового збору в розмірі 446 грн. 20 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 008-Н/11/31/ФО, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 35000,00 грн. зі сплатою 25 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 11.09.2016 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 008-Н/1131/ФО/S-1 від 12.09.2011 року, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі, однак останній свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, та станом на 11.07.2018 року має заборгованість, яка становить 136 414,58 грн. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання умов договорів в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на спотворені факти викладені в матеріалах справи. 05.11.2018 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] посилається на те, що позивачем було порушено вимоги чинного законодавства України щодо нарахування пені за прострочення загальної заборгованості за кредитом та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а тому зазначає, що позов не може бути задоволений в повному обсязі, а також просив врахувати його матеріальне становище та зменшити розмір пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2011 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-Н/11/31/ФО, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 35000,00 грн., а відповідач у свою чергу зобов`язався відповідно до графіку погасити кредит, але не пізніше 11.09.2016 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 25 % (а.с. 4-8, 9-11). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 35000,00 грн (а.с. 15). Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором, позичальник зобов`язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгував позивачу станом на 11.07.2018 року кошти у сумі 136414,58 грн., з яких: 22259,71 грн. - заборгованість за кредитом; 23976,59 грн. - проценти за користування кредитом; 62671,78 грн. - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом; 27506,50 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12 вересня 2011 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 008-Н/1131/ФО/S-1, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором. (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов`язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Таким чином, з врахуванням обставин справи, особи відповідача [PERSON] , матеріального стану його родини, суд вважає можливим зменшити розмір пені за прострочення повернення заборгованості за користування редитом до 5000 грн. а пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково, стягнувши з відпвідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 008-Н/11/31/ФО від 12.09.2011, що станом на 11.07.2018 року становить 53236 грн. 30 коп., з яких: 22259,71 грн. - заборгованість за кредитом; 23976,59 грн. - проценти за користування кредитом; 5000 грн. - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом; 2000 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: partial