overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що даний житловий будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.03.2014 року реєстровий №1-336. Указана особа не проживає в даному будинку, участі в його обслуговуванні та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей відповідача в будинку не має, кореспонденція та листи на її ім'я по вказаній адресі не надходять. Відповідач не з'явилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський край» від 12.06.2014 року за №69. Позивач в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в цілому в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Якименко О.І., державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори від 26.03.2014 року за №1-336 (а.с.3). Відповідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована у вказаному вище будинку з 16.06.2000 року (а.с. 9). Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно акту від 09 квітня 2014 року, складеного депутатом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Твердохліб Г.Ю. встановлено, що відповідач не проживає за вказаною вище адресою з 2006 року (а.с. 4). Згідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. У відповідності до ст.167 ЖК України суд визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що ? частини даного житлового будиноку належить їй на підставі свідоцтва про право власності та ? частини даного житлового будиноку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Указана особа не проживає в даному будинку, участі в його обслуговуванні та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей відповідача в будинку не має, кореспонденція та листи на її ім'я по вказаній адресі не надходять. Відповідач не з'явилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Позивач в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши заяву, в якій повідомляється, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], ? частини даного житлового будиноку належить їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори від 16.02.1990 року за №2-474 та ? частини даного житлового будиноку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори від 16.02.1990 року за №2-476. Відповідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована у вказаному вище будинку з 27.10.1999 року. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно акту від 24 жовтня 2014 року, складеного депутатом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Гузійовем О.С. встановлено, що відповідач не проживає за вказаною вище адресою. Згідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. У відповідності до ст.167 ЖК України суд визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001-20049-28607 від 28.06.2007 року в розмірі 1670,59грн. та судові витрати в сумі 243,60грн. посилаючись на те, що 28.06.2007 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем укладено указаний вище кредитний договір. Відповідно до п. 1.1 договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 1848,00грн. на придбання певного майна/послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 1848,00грн., про що свідчить меморіальний ордер №22927074 від 28.06.2007 року. Відповідач станом на 10.03.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1670,59грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 992,54грн., заборгованість за відсотками - 44,22грн., заборгованість за комісіями - 633,83грн. Відповідач позовні вимоги визнала, про що надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за відсутності представника. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.06.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-20049-28607. Банк надав [PERSON] кредит у сумі 1848,00грн. на придбання певного майна/послуг, що передбачена п.1.1 кредитного договору. Відповідно до п.2.3. кредитного Договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти виходячи зі ставки 12% на рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3,25% в місяць, що відповідно до п.2.5. Договору. [PERSON] станом на 10.03.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1670,59грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 992,54грн., заборгованість за відсотками - 44,22грн., заборгованість за комісіями - 633,83грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінченням строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002-20538-200513 від 20.05.2013 року в розмірі 26498,00грн. та судові витрати в сумі 264,98грн., посилаючись на те, що 20.05.2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок №26258908608549 в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3. частини 3 договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії в розмірі 20000,00грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору. Відповідач станом на 15.08.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 26498,00грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації: сел. Вільшани вул. Кірова №26, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся за місцем реєстрації [PERSON] та повернутий за закінченням терміну зберігання. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить справу розглядати за відсутності представника. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.05.2013 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено кредитний договір № 002-20538-200513, згідно якому позивач відкрив [PERSON] кредит з встановленим лімітом Кредитної лінії в розмірі 20000,00грн. Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26258908608549 в національній валюті України - гривні. Відповідач, станом на 15.08.2014 року, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 26498,00грн., яка складається з: тіло кредиту 11498,00грн.; прострочене тіло кредиту 6600,00грн.; заборгованість за відсотками 0,00грн., заборгованість за комісіями 8400,00грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінченням строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600,00грн. щомісячно, посилаючись на те, що з 15 вересня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся за адресою відповідача та повернутий за закінченням терміну зберігання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2011 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, що підтверджено довідкою про склад сім'ї, виданою Прудянською сільською радою Дергачівського району Харківської області від 10.06.2014 року за №377. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, згідно матеріалів справи нікому іншому аліменти не виплачує. За таких обставин, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 600,00грн. щомісяця, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Згідно ч.ч. 2, 3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати суд розподіляє згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Зазначає, що пропустив зазначений строк з поважних причин, оскільки батьки були розлучені, проживали окремо. Про смерть батька та наявність спадкового майна він дізнався лише нещодавно. Крім того, з метою отримання свідоцтва про смерть батька позивач змушений був звертатися до суду за встановленням факту його смерті. Тому строк для прийняття спадщини було пропущено. За таких умов позивач просить задоволити позов про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Представник позивача підтримала позов та пояснила про обставини, що описані вище. Представник відповідача не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони надійшла заява про слухання справи без їх участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач має на меті оформити спадщину після смерті свого батька, про смерть якого йому стало відомо лише нещодавно. Позивач пропустив шестимісячний термін, встановлений законом для прийняття спадщини, оскільки змушений був звертатися до суду за встановленням факту смерті батька, щоб в подальшому отримати свідоцтво про його смерть. Згідно повідомлення реєстратора спадкових справ, спадкова справа щодо майна спадкодавця не була заведена. Отже, відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину. В суді свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, пояснила, що з померлим [PERSON] перебувала у шлюбі, який в подальшому було розіврано в 1981 році. Після розірвання шлюбу чоловік життям дитини не цікавився, зловживав алкоголем. Рік тому сусід спадкодавця повідомив про смерть останнього. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що у квартирі померлого спадкодавця збиралися люди, які зловживали спиртним, тому він вирішив розшукати спадкоємців. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ч.3 ст. 1272 ЦК України суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини. Зазначає, що на сьогоднішній день відповідач має мінливі доходи, а на час постановлення рішення про стягнення аліментів мав постійне місце роботи. Крім того, позивач утримує ще одну дитину, чого не було станом на час постановлення судового рішення. Зважаючи на це позивач просить суд постановити рішення про зміну розміру аліментів, що були стягнуті з нього на користь відповідачки за попереднім рішенням суду, та визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. Позивач згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі, позов підтримує. Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви, позов визнає та просить суд справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2010 року. Аліменти визначені в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання дитини. Виходячи з положень ст. 184, частини 1 статті 192 СК України суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи майновий стан сторін, їх сімейні обставини, а також те, що обов'язок утримувати неповнолітніх дітей покладений на обох батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліменти на своє утримання та дитини, мотивуючи свій позов тим, що на даний \~час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, та не має \~змоги працювати, дитина син \~[PERSON], [INFO] \~знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. \~Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання сторони не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви в яких вони просять заслухати справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, а відповідач-позов визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб ( а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходяться повністю на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як \~у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. Також із відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 75-84 СК України,

Outcome: approved