Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «Страхове товариство «Гарантія» у липні 2014 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що 02.01.2013 між ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір (поліс) № АЕ/1210274 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], строк дії з 04.01.2013 до 03.01.2014. 30.12.2013 близько 12 год. 20 хв на перехресті вулиць Пролетарська-Пушкіна в м. Пирятині Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Honda Civic, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Винним у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок якого сталася дана ДТП постановою суду від 15.01.2014 визнано [PERSON] Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Honda Civic д.н.з [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складових, у тому числі ПДВ, складає 64461,99 грн. Відповідно до заяви [PERSON] від 14.01.2014 позивач виплатив йому страхове відшкодування у розмірі 50000 грн. Під час розслідування обставин страхового випадку було встановлено, що договір (поліс) №АЕ/1210274 укладався на умовах допущення до керування забезпеченим транспортним засобом страхувальника та осіб з водійським стажем більше 3 років, про що зазначено в п.8 Договору страхування. З копії посвідчення водія [PERSON] вбачається, що його водійський стаж становить 8 місяців, що свідчить про порушення умов п.8 Договору страхування. Таким чином, позивач на підставі 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права регресної вимоги до [PERSON] в сумі 25 000 грн, що складає 50% виплаченого позивачем страхової суми на користь потерпілої в ДТП особи, які просить стягнути з відповідача на свою користь та стягнути судовий збір. У судовому засіданні представник позивача Крутило С.В позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача послався на те, що статтею 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (норми якої були чинними на час укладення договору страхування) передбачено, що у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобов'язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. Оскільки, водійський стаж відповідача є меншим за три роки, що свідчить про порушення п.8 Договору страхування, тому позивач набуває права стягнення вище зазначеної суми, що складає 50% від суми, що виплачена потерпілій особі страховиком. Вказала, що незалежно від зміни ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний сплатити спірні кошти, оскільки ця вимога ґрунтується на договірній основі, незалежно від змісту Закону, яким раніше врегульовувались ці правовідносини. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючи на те, що дійсно з вини відповідача [PERSON] 30.12.2013 сталася ДТП, в результаті чого потерпілому [PERSON] пошкодженням його автомобіля Honda Civic, д.н.з [NUMBER] спричинена матеріальна шкода. Страховик ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» на підставі договору №АЕ/1210274 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатило останньому страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. Не заперечував, що вказаним договором визначені умови використання забезпеченого транспортного засобу ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], серед яких обмеження допущення до керування забезпеченим транспортним засобом страхувальника та осіб з водійським стажем менше 3 років. Проте, на час виплати страховиком потерпілій особі страхового відшкодування, положення ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про виплату страховику компенсації у розмірі 50% від суми виплаченої страхової суми - втратило чинність. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 02.01.2013 року, згідно Полісу №АЕ/1210274 між ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] укладена угода страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на термін до 03.01.2014 року (а.с.5). Зокрема, застрахована цивільна відповідальність за шкоду заподіяну третім особам водієм автомобіля ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить страхувальнику (а.с.26). 30.12.2013 року в результаті ДТП, яка сталася з вини водія [PERSON] (а.с.6), який керував вищезазначеним автомобілем на законних підставах, були заподіяні механічні пошкодження автомобілю Honda Civic, д.н.з [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] (а.с. 12 на звороті) під керуванням водія [PERSON] Згідно акту про оцінку № 2143 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу (а.с.9-20) вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Honda Civic д.н.з [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складових, у тому числі ПДВ, складає 64461,99 грн. На виконання договірних зобов'язань за указаним договором страхування ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» виплатило потерпілій третій особі [PERSON] страхове відшкодування у сумі 50 000 грн (а.с.22-25). Пунктом 8 договору страхування №АЕ/1210274 від 02.01.2013 встановлено обмеження у керуванні транспортним засобом, відносно якого укладено вище зазначений договір, особам, водійський стаж яких складає менше 3 років. З копії посвідчення водія [PERSON] (а.с.26 на звороті) вбачається, що його водійський стаж на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди становив 9 місяців. Відповідно до ст.38-1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції, що діяла на момент укладення договору страхування), у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. На момент виплати страхового відшкодування дана норма була викладена у наступній редакції: «У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, на момент ДТП, тобто, на час виникнення спірних правовідносин редакція п.п 38-1.1. ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була змінена Законом України від 5.07.2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який набрав чинності 05.02.2013) в частині виключення умов щодо водійського стажу. Доводи позивача полягають в тому, що підстава для стягнення з відповідача збитків у порядку регресу, закріплена у страховому договорі (п.8), а не лише у старій редакції п.п 38-1.1. ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Такі твердження позивача, суд вважає безпідставними, оскільки пункт 8 договору страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/1210274 від 02.01.2013 передбачає лише заборону керування автомобілем ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER] особам, водійський стаж яких складає менше 3 років. При цьому, указана договірна умова не перебуває у будь-якому зв'язку з правом страховика вимагати стягнення з особи, винної в настанні страхового випадку, 50% виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення збитків є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: dismissed