Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 10 686 760, 21 грн., а також 1700 грн. - державного мита та 120 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2008 року відповідач отримав від нього грошові кошти у розмірі 1 335 044,00 $ (доларів США), що підтверджується розпискою відповідача від 01.02.2008 року, відповідно до тексту якої зобов'язувався повернути йому кошти у повному розмірі за першою його вимогою. У червні 2009 року він звернувся до відповідача з усною вимогою про повернення останнім позичених грошових коштів, однак відповідач грошові кошти не повернув. На повторну вимогу повернути кошти відповідач ніяким чином не відреагував, а в усній формі його повідомив про відмову у добровільному порядку повернути йому кошти. А тому він вимушений звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Щодо неявки відповідача та його представника пояснив, що останні навмисно та безпідставно затягують розгляд справи. Сьогоднішня їх неявка не підтверджена будь-якими процесуальними документами. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, однак надав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату. Причиною неможливості явки зазначив, що на вказану дату та час призначено розгляд кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] в Овруцькому районному суді (суддя Білоусенко І.В.), у якій відповідачу обрано запобіжний захід. Неявка [PERSON] у судове засідання по кримінальній справі може стати підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий. Взяти участь у судовому засіданні у відсутність відповідача не має можливості, окрім того, він зайнятий у іншому процесі у Коростенському міськрайсуді. Щодо даного клопотання, суд встановив, що суддя Білоусенко І.В. справи на 03.04.2014 року взагалі не призначав, підтвердженням чого є довідка про список справ призначених на 03.04.2014 року в Овруцькому районному суді (а.с.25-28). Що стосується заяви представника відповідача, що він не має можливості взяти участь у судовому засідання у відсутність відповідача то суд зазначає: у відповідності до довіреності (а.с.9 т.3) [PERSON] уповноважив [PERSON] вести його справи в усіх судових установах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, боржнику, заявнику, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладання мирової угоди та ін. Інформації про будь-які обмеження представника відповідача щодо представлення інтересів [PERSON] в суді, а зокрема в даному судовому засіданні, не має. Тобто, така заява представника відповідача - безпідставна. Стосовно заяви представника відповідача, про його зайнятості у Коростенському міськрайонному суді, то така інформація не підтверджена будь-яким процесуальним документом та повноваженнями на представництво та участь у конкретній справі в даному суді, в цей день та час, саме [PERSON] Зважаючи на викладене, враховуючи неодноразові клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду справи, неявки відповідача в судове засідання, враховуючи термін перебування справи на розгляді, суд не визнає поважними причини неявки відповідача та його представника в дане судове засідання. Дане клопотання слугує лише підтвердженням факту затягування розгляду справи. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Згідно розписки (а.с.228 т.2) відповідач - [PERSON] взяв у борг у позивача - [PERSON] гроші у сумі 1 335 044 $ та зобов'язався повернути їх у повному об'ємі на вимогу. Ухвалами суду від 16.11.2010 року, 08.04.2011 року, 25.05.2012 року, 06.07.2012 року по даній справі призначались судові експертизи. Як вбачається із висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с.140-144 т.1) підпис від імені [PERSON], розміщений під текстом розписки від 01.02.2008 року - виконаний [PERSON]. Як вбачається із висновку експертів за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи (а.с.187-191 т.2) рукописні записи (буквені та цифрові) у розписці від 01.02.2008 року від імені [PERSON], виконані кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Рукописні записи (буквені та цифрові) у розписці від 01.02.2008 року від імені [PERSON], виконані [PERSON]. Як вбачається із висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів (а.с.220-224 т.2) підпис та записи у розписці від імені [PERSON], датовані 01.02.2008, виконані кульковими ручками, спорядженими пастами чорного кольору. Штрихи підпису та записів у розписці від імені [PERSON], датованій 01.02.2008, мають спільну групову належність - вони виконані пастою кулькової ручки однієї рецептури. Встановити, чи співпадає період виконання підпису та записів у розписці від імені [PERSON], датованій 01.02.2008, між собою та з датою написання розписки, не видається можливим через відсутність зразків пасти відповідної рецептури у реквізитах документів, наданих для порівняння. Із копії закордонного паспорту на ім'я [PERSON](а.с.153) вбачається, що на ст.19 його проставлені штампи де зазначено «Анталія 24.01.08» та «Анталія 05.02.08». В силу ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В ч.2 ст.11 ЦК України зазначається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як зазначається в ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивач надав розписку відповідача, яка підтверджує факт отримання останнім від позивача 01.02.2008 року 1 335 044 $, які він зобов'язувався повернути в повному обсязі за вимогою, а тому суд вважає, що між сторонами укладено договір позики 01.02.2008 року, тобто в день передачі відповідачу грошових коштів. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З врахуванням даної норми, відповідач з моменту отримання позовної заяви (згідно вхідного штампу Оболонського районного суду була подана 19.02.2010 року) у семиденний строк повинен був виконати свій обов'язок, щодо повернення грошових коштів. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачем порушено зобов'язання в частині повернення суми боргу. Так, згідно з положенням статті 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Оскільки відповідач не надав розписку, що підтверджує факт розрахунку, суд вважає відповідача таким, що не виконував грошове зобов'язання. Що стосується відміток у закордонному паспорті відповідача про його перебування в момент написання розписки за межами країни (Туреччина) то суд зазначає, що укладення договору (в даному випадку розписки) є процесом досягнення згоди з усіх істотних умов договору, водночас досягнення згоди з усіх істотних умов тягне за собою факт укладення договору, який є юридичним фактом. За приписами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Місце укладання договору не є істотною умовою договору позики та не впливає на волевиявлення сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких доказів щодо заперечення позову відповідач та його представник не надали, маючи на то право. За приписами статті 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з частинами першою, другою статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 19.02.2010 року курс гривні до 100 доларів США становив 799,97 грн., як наслідок цього заборгованість відповідача перед позивачем на час пред'явлення позову становила 10 679 951,49 грн. При розрахунку ціни позову позивач використав обмінний курс 8,0048 грн., як наслідок цього - розмір заборгованості 10 686 760 грн. 21 коп. Будь - яких заперечень щодо суми стягнення відповідач та його представник також не надали. Представник позивача клопотання щодо збільшення ціни позову на день розгляду справи не заявив. А тому з відповідача слід стягнути гроші в сумі 10 686 760 грн. 21 коп. на користь позивача. Позивачем на час подання позовної заяви сплачено державне мито в сумі 1700 грн. в дохід держави та 120 грн. - ІТЗ, сума яких відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved