Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач ПАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 20.12.2006 року [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON], [INFO], була зареєстрована в [ADDRESS]. На цій підставі відповідачці було надано житлове приміщення в гуртожитку. З листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] у вказаному гуртожитку не проживають. В даний час фактичне місце проживання відповідачів невідомо, проте з реєстрації за вказаною вище адресою вони не знятя. На підставі цього позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача ПАТ «МЗВМ» в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів на підставі наявних даних та доказів. Відповідачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у зв'язку з чим, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «МЗВМ» є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № ЯЯЯ 694316 від 26.10.2007 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя за реєстраційним номером № 3614941. Відповідачці [PERSON] та її дочці [PERSON] було виділено житлове приміщення в [ADDRESS]. Відповідно до актів від 12.02.2014 р., 20.03.2014 р., 16.04.2014 р., виданих ПАТ «МЗВМ» та складених комісією у складі начальника ділянки гуртожитків Чапаєнко Н.А., сестри-господарки гуртожитку №7 Кумунжиєвої З.В. та їх письмових пояснень встановлено, що [PERSON], [PERSON] не проживають у гуртожитку [ADDRESS], з листопада 2012 року по теперішній час та їх майно в даній квартирі не зберігається. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами, тому [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у [ADDRESS].

Outcome: approved