Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 22.05.2014 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, з урахуванням уточнюючих до позову пояснень від 08.09.2014 року (а.с.49), зазначив, що між ним та відповідачкою було укладено Кредитний договір №б/н від 23.02.2006 року, відповідно до умов якого Позивач надав [PERSON] кредит у сумі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом. При укладені кредитного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до даної правової норми Відповідачка, підписуючи Заяву позичальника, приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», а також тарифів Банку, які є загальними та однаковими для всіх і їх підписання позичальником не є обов'язковим. Згідно п.9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується не той самий строк. Оскільки відповідачка із заявою про закриття карткового рахунку до банкової установи не зверталася, вказаний кредитний договір є пролонгованим. Свої договірні зобов'язання за укладеним кредитним договором банк виконав у повному обсязі. Проте, у порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. В зв'язку з цим, станом на 31.03.2014 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 13872,79 гривень, з яких: - 2396,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 10339,70 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 1136,80 сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова - 636,80 грн. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 13872,79 гривень. В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не з'явився. У надісланій до суду заяві від 31.10.2014 року (а.с.91) представник позивача зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, не з'явилася. У поданій до суду письмовій заяві від 02.11.2014 року відповідачка попросила розглянути справу за її відсутності (а.с.92). За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК України відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК). Матеріалами справи встановлено, що 23.02.2006 року між позивачем та відповідачкою відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України укладено Кредитний договір №б/н (а.с.9), згідно якого банк видав відповідачці кредитну картку з встановленою сумою кредитного ліміту, на умовах визначених у Правилах користування платіжною карткою та Тарифами зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік. У п.5.10 Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №С-120 від 20.07.2005 року (а.с.60-62) передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (а.с.62). Свої договірні зобов'язання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, що підтверджується підписаною відповідачкою заявою від 23.02.2006 року (а.с.9), Випискою по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] (а.с.65-73), а також Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.02.2006 року станом на 31.03.2014 року (а.с.6-8). Разом з тим, свої договірні зобов'язання за Кредитним договором №б/н від 23.02.2006 року відповідачка [PERSON] не виконує, оскільки, станом на 31.03.2014 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору, а саме: - 2396,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 10339,70 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. В зв'язку з цим, відповідно до п.5.10 Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №С-120 від 20.07.2005 року (а.с.60-62) відповідачці позивачем нараховано штраф за порушення строків платежів. Зазначені обставини підтверджуються Випискою по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] (а.с.65-73), а також Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.02.2006 року станом на 31.03.2014 року (а.с.6-8). Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наявні правові підстави, передбачені законом та договором. Разом з тим, вирішуючи питання про суму коштів, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, суд враховує, що п.5.10 Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №С-120 від 20.07.2005 року (а.с.60-62) передбачено можливості стягнення з Клієнта штрафу у розмірі 250 гривень (фіксована частина). Однак, позивачем заявлено вимогу про стягнення фіксованої частини штрафу у розмірі 500 гривень, що на думку суду є необґрунтованим, оскільки суперечить договірним домовленостям сторін. В зв'язку з цим, суд вважає, що в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача фіксованої частини штрафу за порушення строків проведення платежів у розмірі 250 гривень, - слід відмовити, і доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial