overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач, подала до суду позовну заяву, яку уточнила, в якій просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 500 грн. на утримання дочок - [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі разом із відповідачем. За час подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], що проживають разом із позивачем. Позивач працює у ВАТ «Львівський хлібокомбінат» перебуваючи на посаді бухгалтера по торгівлі. Заробітна плата , яку отримує позивач, не є достатньою для належного утримання неповнолітніх дітей. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей та відмовляється добровільного його виконувати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 листопада 2009 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб від 07 листопада 2009 року, актовий запис № 58. Як вбачається із Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01 жовтня 2010 року, актовий запис № 75 [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Як вбачається із Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04 листопада 2013 року, актовий запис № 96 [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]і разом з нею проживають дочка - [PERSON], 2010 р.н., та дочка - [PERSON], 2013 р.н., що стверджується Довідкою виданою МВУ ЖКГ м. Дубляни від 21.07.2014 року. Як вбачається із Трудової книжки серії АМ № 05446 [PERSON] працює бухгалтером по торгівлі на ВАТ «Львівський хлібокомбінат». Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач подала до суду позов про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилалась на те, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але останній, визнавши себе батьком їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], добровільно дитину не утримує, матеріально не допомагає, проживає окремо. \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги повністю і просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою, що зазначена в позовній заяві, яка збігається з адресою зареєстрованого місця його проживання, та за якою відповідач фактично проживає, що підтверджується довідкою Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 02 серпня 2018 року № 344. \~ \~ \~ \~Проте, відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, додав до нього докази відправлення його копії позивачу, в якому, зокрема, посилався на те, що позивач дійсно не перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, проте має малолітню доньку [PERSON], яка проживає з позивачкою. \~ \~ \~ \~При цьому відповідач заперечив щодо того, що він не утримує дитину, вказав, що надавав матеріальну допомогу, але на його утриманні перебуває ще двоє дітей, а тому просив суд врахувати ці обставини та стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу). В свою чергу суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створивши учасникам судового процесу всі умови для реалізації ними їхніх прав, виконавши всі необхідні процесуальні дії для повного і обєктивного розгляду справи, дослідивши надані ними докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

позивач подала до суду позов та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 08 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 486; після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем з червня 2013 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, оскільки за постійних суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Враховуючи заяву позивача суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 486, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 10 грудня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач подала заяву, згідно якої просила надати дозвіл на виїзд дитини - [PERSON] , [INFO] , в супроводі його матері - [PERSON] , ( ІПН: [NUMBER] ), або рідного діда - [PERSON] , за межі України, в Іспанію, у період з 01.03.2019 року по 01.09.2019 року - без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини - [PERSON] [INFO] , з обов`язковим поверненням дитини в Україну. Також, позивач просить стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всих видів заробітків щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Позов мотивується тим, що сторони перебували у шлюбі з 14.02.2013 року по 05.06.2014 року. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, місце його проживання не відомо. Позивач бажає виїхати з дитиною на відпочинок за межі України, але не може знайти відповідача для отримання згоди на виїзд дитини. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути у справу заочного провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач подала заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всих видів заробітків щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що сторони перебували у шлюбі з 14.06.1997 року по [INFO] . Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а також був повідомлений через оголошення на сайті суду На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути у справу заочного провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач подала заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всих видів заробітків щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що сторони перебували у шлюбі з 15.01.2016 року по 12.02.2019 року. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути у справу заочного провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач подала позов до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2003 р. У зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім`ї стало неможливим, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2003 року. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінила свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім`ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач подала позов до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2004 р. У зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім`ї стало неможливим, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2004 року. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінила свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім`ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач подала позов до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. У зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами існує лише формально. Вважає, що примирення не дасть бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім`ї стало неможливим, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2006 року. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінила свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім`ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до статі 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач подала позов до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2007 р. У зв'язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивач згідно заяви позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінила свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved