Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно іхнього сина [PERSON] 2006р. народження. В обгрунтування позову вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надає. Позивач, представник 3-ї особи просили розглянути справу за їхньої відсутності. Позивач надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки, однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю. 16 травня 2008 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач з 2014 року має заборгованість по аліментам на утримання дитини. Згідно до висновку органу опіки та піклування від 29.01.2016р., визнано не доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Рішення обґрунтовано тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом пливу, достатніх підстав для застосування якого на даний час не убачається. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Прийшовши до переконання про те, що відповідач [PERSON] протягом декількох останніх років явно недостатньо приділяє уваги участі у вихованні сина [PERSON], у його духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не звертався до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, виходить із інтересів дітей. З огляду на це та те, що позивач до органу опіки та піклування, міліції тощо з приводу невиконання або неналежного виконання батьківських прав для реагування, притягнення до адміністративної відповідальності за це не зверталась; сам орган опіки та піклування не контролював це питання, не вживав заходів реагування, попередження, профілактики до відповідача з метою корегування його ставлення до виконання обов'язку по вихованню та розвитку дитини; відповідач до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягувався; суд вважає необхідним надати відповідачу можливість змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, тому достатніх підстав для задоволення позову на даний час не убачається. Водночас, відповідача необхідно попередити про те, що батьки при вирішенні питань участі у здійсненні батьківських прав та обов'язків зобов'язані ставити у пріоритет інтереси дитини і що наслідком його пасивного відношення до фізичного та морального розвитку дітей, буде позбавлення його батьківських прав відносно них. Позивач не позбавлена в майбутньому права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом у разі впертого небажання відповідача після цього змінити ставлення до виконання батьківських обов'язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed