Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача кошти в сумі 10742,77 гривень - сума страхового відшкодування та судові витрати в розмірі 1762,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10 серпня 2016 року о 09-01 годині [PERSON] на вул. Борщагівська, 10 в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Mazda 323F», реєстраційний номер [NUMBER], при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Автомобіль Mercedes-Benz GL450, реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП було застраховано в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору страхування (RZ.003029). На підставі Рахунку №АС-00003741 від 26.08.2016 року та згідно з страховим актом № UA20160871000002/L01/01 від 06.09.2016 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 10742,77 грн. Позивачем було направлено позивачу вимогу щодо добровільного врегулювання спору, однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. 19 квітня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією ухвали та копією позовної заяви з доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі позивачем було отримано 25 жовтня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачем до суду відзиву на позов подано не було, позивачем додаткових пояснень, заяв до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 10 серпня 2016 року о 09 годині 01 хвилина по вул. Борщагівська, буд. 10 в м. Києві між автомобілем «Mazda 323F», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 02 вересня 2016 року, складеного Управлінням патрульної поліції у м. Києві, автомобіль «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав наступні механічні пошкодження: задня ліва частина. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Станом на день розгляду справи постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], цивільно-правова відповідальність на момент ДТП якого була застрахована у ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18 січня 2016 року АЕ.003348. Відповідно до Звіту № PZU/2396/16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 26 серпня 2016 року ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 8 201,28 гривень. 17 серпня 2016 року до позивача звернувся водій автомобіля «Mercedes-Benz GL450», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку по договору страхування. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. В подальшому, на підставі рахунку-фактури № АС-00003741 від 26 серпня 2016 року, страхового акту № UA2016081000002/L01/01 від 06 вересня 2016 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, позивачем на рахунок страхувальника було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 10 742,77 гривень. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Таким чином, загальний розмір відшкодування становить 47 791,05 гривень, яка складає різницю між сплаченим страховим відшкодуванням з боку страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, та сумою матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача у порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 10 742,77 гривень. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 762 гривні 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved