Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 23 травня 2007 року № ZPVАGА 00002511 на підставі якого відповідачу було надано кредит в сумі 10\~000 дол.США строком до 22 травня 2017 року. Відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідач повинен був здійснювати платежі щомісячними платежами для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, витрати за договором. За порушення умов зобовязання відповідач повинен сплатити відсотки за кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач порушив свої зобовязання коштів на погашення заборгованості не надавав, станом на 05 червня 2015 року має борг в сумі 5067,85 дол.США. Вказану суму, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 червня 2015 року становить 106\~475 грн. 50 коп., а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву розгляд справи без участі представника позивача та про заочний розгляд справи. Відповідач, який не отримував судову повістку за зареєстрованим місцем постійного проживання з незалежних від суду причин та викликався до суду через орган місцевого самоврядування, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи у судове засідання не зявився повторно. Поважних причин цього суду не повідомлено. Заперечень проти позову, заяви чи клопотань, доказів на підтвердження заперечень - суду не надано. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі слідуючого. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ст.ст. 254, 256-258, 509, 510, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 629, 626, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Так,відповідно до ст. ст.1048, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що встановлено ст. 611 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) , що встановлено ст. 610 ЦК України. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики передбачені ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, що встановлено ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Правові наслідки порушення зобовязання боржником передбачені ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612, ч. 1,2 ст. 220 ЦК України, які встановлюють відповідальність боржника, а саме покладення на нього основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, що передбачено ч. 2 ст. 549 ЦК України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, що передбачено ч. 3 ст. 549 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З аналізу положень ст. ст. 536, 549 ЦК України вбачається, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльністю» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Як було встановлено в судовому засіданні дійсно між сторонами у справі було укладено кредитний договір 23 травня 2007 року № ZPVАGА 00002511 відповідно до умов якого банк надає відповідачу в сумі 10\~000 дол.США на споживчі цілі та /на сплату страхових платежів, строком до 22 травня 2017 року (а.с.10-12) на споживчі потреби,зі сплатою відсотків - 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди - 1,5% від суми виданого кредиту ( в момент надання кредиту), щомісячної комісії 0,2% від суми кредиту, відсотків за дострокове повернення кредиту (п.7.1 договору). Відповідач повинен був щомісячними платежами з 23 по 30 число кожного місяця вносити платежі на погашення заборгованості в порядку, передбаченому договором по 158,85 дол. США (п.7.1). Розділом 4 договору (п.4.1 4.3) сторони передбачили відповідальність позичальника за порушення будь-якого зобовязання за договором сплату пені 0,15% від суми простроченого платежу, яка здійснюється у гривні. Умов щодо сплати позичальником штрафів договір не містить. Видача вказаних у позові 10\~000 дол.США кредиту відповідача підтверджена заявою на видачу готівки, копія якої є у справі (а.с.13) Відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, станом на 05 червня 2015 року має заборгованість в сумі: 5067, 85 дол. США, на підтвердження якої позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с.4-8), з якого вбачається, що заборгованість за кредитом становить 4154,70 дол.США; 409,17 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 160 дол. США заборгованість по комісії; 91 грн. 32 дол. пеня. Крім того, в розрахунку вказані штрафи: 11,90 дол.., фіксована частина штрафу та 240,76 дол. (процентова складова штрафу). З грудня 2008 року відповідач порушує свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Умовами договору, який укладений між сторонами, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем строків погашення кредиту і процентів за користування ним. У той самий час, згідно з пп. 5.4 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності позичальника, яка настає при порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, у звязку з чим банк змушений буде звернутися до суду, та в цьому разі відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 250 грн. + % від суми позову. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за укладеним договором, а вимоги позивача підтверджені матеріалами справи. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, підтверджені квитанцією. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved