Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач, ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», з урахуванням уточнених позовних вимог від 19.09.2017 р., звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення боргу за кредитним договором у загальній сумі 5455 грн. 53 коп. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником є ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено кредитний договір №243, відповідно до якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби в сумі 125 000 грн.00 коп., зі сплатою 15,5 % річних, на строк до 04.10.2017 р.. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надавався на споживчі цілі траншами, до 04.10.2009 р.. Сукупна вартість та графік погашення кредиту визначені в додатках 1-3, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.16 Кредитного договору погашення кожного траншу кредиту здійснюється згідно з графіком до 25 числа кожного місяця рівними частинами шляхом внесення готівки до каси Банку, починаючи з наступного місяця після отримання траншу або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у ВАТ «Ощадбанк». Відповідно до п.3.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника виконання ним взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі і шляхом звернення на предмет іпотеки. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язується належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі 125 000 грн. 00 коп., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, сплатити штрафні санкції на умовах, визначених Договором. Відповідно до підпункту 3.3.1. кредитного договору, у разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п.5 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. 21.07.2008 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до якої відсоткова ставка за кредитом збільшена до 18,5 % річних. Для забезпечення виконання умов договору відновлювальної кредитної лінії № 243 від 05.10.2007 р. між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №243/001, та 21.07.2008 р. Додаткову угоду №113/02 до цього Договору. Відповідно до п.1.1.договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором №243 від 04.10.2007 р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п.3.1 Поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідач, [PERSON], свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 12.09.2017 р. залишок заборгованості відповідача за період з 12.09.2014 р. до 12.09.2017 р. складає суму 5455 грн. 53 коп., у тому числі: 3% річних від прострочених сум заборгованості - 849 грн. 15 коп., сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості - 4606 грн. 38 коп.. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача залишок заборгованості по кредитному договору №243 від 05.10.2007 р. у загальній сумі 5455 грн. 53 коп., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень суду не надали, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. У судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності, Котенко С.В., позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, після початку судового розгляду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачів за договором про надання юридичної допомоги, адвокат Терещенко Р.В., у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки в розмірі процентної ставки 18,5 % за користування кредитними коштами вже закладені всі ризики та інфляційні втрати, а відповідачі сплатили суму кредиту, нараховані відсотки за його користування та пеню за несвоєчасне внесення платежів до закінчення терміну дії договору, тобто достроково. Суд, з'ясувавши думку представника відповідача, вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності представника позивача, від якого надійшла відповідна заява про розгляд справи за його відсутності, а також відповідачів, які належним чином повідомлені про розгляд справи та скористались правом на правову допомогу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійні обставини справи і надавши їм відповідну правову оцінку, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.10.2007 р. ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, уклав з [PERSON] Договір відновлювальної кредитної лінії №243, згідно п.1.1., 1.2 якого надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 125000 грн., зі сплатою 15,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та на строк до 04.10.2017 р. (а.с.17-19). За додатковою угодою від 21.07.2008 р. між цими сторонами відсоткова ставка за кредитом збільшена до 18,5 % річних, починаючи з 21.07.2008 р. Відповідно до п.1.6 Кредитного договору погашення кожного траншу здійснюється згідно з графіком до 25 числа кожного місяця рівними частинами шляхом внесення готівки до каси Банку, починаючи з наступного місяця після отримання траншу або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у ВАТ «Ощадбанк». Згідно до п.3.3.1 Договору позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит в сумі 125000 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань на першу вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції в порядку та на умовах передбачених цим Договором, також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з Сторін, що стались внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить Стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані , якби зобов'язана сторона виконала свої обов'язки належним чином в порядку, передбаченому цим Договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно , на що Позичальник цим надає свою згоду. При цьому за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 5.1., 5.2 Договору). 05.01.2017 р. позивач направив [PERSON] вимогу про відкликання кредиту №55-24/10-5, відповідно до якого станом на 05.01.2017 р. за відповідачем рахується прострочена заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках в сумі 2209,43 грн. (за 7 місяців), та прострочена заборгованість за кредитом в сумі 6621,81 грн. (за 5 місяців), а тому відповідно до п.4.2.2 Договору вимагав достроково протягом 60 днів достроково виконати умови договору та сплатити 22319, 88 грн.: строкова заборгованість по кредиту - 13023,90 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 6621,81 грн.; нараховані та несплачені відсотки - 2209,43 грн.; пеню - 464,74 грн. (а.с.33). Зазначені вимоги були залишені відповідачем без виконання, у зв'язку з чим позивач 11.07.2017 р. звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 26.06.2017 р. в загальній сумі 28872 грн. 60 коп., з якої заборгованість: за кредитом - 19645,71 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками - 3257,14 грн.; пеня - 490,76 грн.; 3% річних - 784,76 грн.; інфляційні втрати - 4964,23 грн. (а.с. 28). Відповідно до пояснень сторін, а також наданих суду оригіналів квитанцій від 09.08.2017 р. на суму 1024,98 грн.; 09.08.2017 р. на суму 1975,02 грн.; від 06.09.2017 р. на суму 4951,37 грн.; від 06.09.2017 р. на суму 48,63 грн.; від 12.09.2017 р. на суму 38,01 грн.; від 12.09.2017 р. на суму 12165,35 грн.; від 12.09.2017 р. на суму 78,66 грн.; виписок з особового рахунку [PERSON] за період з 12.09.2016 до 12.09.2017 р., встановлено, що станом на 12.09.2017 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором, зокрема за кредитом, нарахованими відсотками та пенею була сплачена в повному обсязі (а.с. 73-76, 83-89, 97-99). Враховуючи положення ст. 61 ЦПК України, наведені обставини щодо відсутності у відповідача заборгованості за Кредитним договором, а саме за сумою кредиту, нарахованими відсотками та пенею, які визнані представниками сторін, доказуванню не підлягають. Проте, станом на 12.09.2017 р. залишок заборгованості відповідача, [PERSON], за період з 12.09.2014 р. до 12.09.2017 р. складає суму 5455 грн. 53 коп., у тому числі: 3% річних від прострочених сум заборгованості - 849 грн. 15 коп., сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості - 4606 грн. 38 коп.. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Таким чином, посилання представника відповідачів щодо включення в розмір процентної ставки 18,5 % за користування кредитними коштами закладених ризиків та інфляційних втрат ні договором, ні чинним законодавством не передбачені, оскільки проценти сплачуються за правомірне користування кредитними коштами, а передбачені санкцією ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних з урахуванням індексу інфляції виникають лише у випадку прострочення виконання грошового зобов'язання, у даному випадку щодо порушення строків сплати чергових платежів за кредитним договором. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 р. у справі N 6-2129цс16, зокрема, що 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов'язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, та не спростовано представником відповідачів, що сплата періодичних щомісячних платежів відповідачами здійснювалась з порушенням умов Кредитного договору, а тому підлягає застосуванню ч.2 ст.625 ЦК України до порушених грошових зобов'язань, визначених періодичними обов'язковими платежами. Відповідно до вимог ст.ст. 57, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються також на підставі письмових доказів, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Як вбачається з розрахунку заборгованості №121.17-09/ від 12.09.2017 р. загальна сума інфляційних втрат від простроченої заборгованості за період з 12.09.2014 р. до 12.09.2017 р. склала суму 4606,38 грн. (а.с. 81). При цьому детальний розрахунок складових загальної суми інфляційних втрат викладено в звіті, який не відповідає загальноприйнятим вимогам для визначення щомісячного нарахування цих сум із зазначенням щомісячних індексів інфляції, суперечить Листу Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справи», а тому не є належним доказом при доказуванні дійсного розміру саме цієї складової, що є підставою для відмови у задоволенні цих вимог, оскільки обов'язок щодо доказування розміру суми заборгованості покладено на позивача (а.с. 70-71). Щодо розрахунку заборгованості №121.17-09/ від 12.09.2017 р. загальної суми трьох процентів річних за період з 12.09.2014 р. до 12.09.2017 р. у загальній сумі 849,15 грн., то ці вимоги суд вважає обґрунтованими належним розрахунком заявлених сум, викладеним в звіті, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволенню (а.с. 81). Для забезпечення виконання умов договору відновлювальної кредитної лінії №243 від 05.10.2007 р. між АТ «Ощадбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено Договір поруки №243/001, та 21.07.2008 р. Додаткову угоду №113/02, відповідно до п. 1.1., 3.1 яких відповідач зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором №243 від 04.10.2007 р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до положень ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, відповідно до п. 4.1 Договору поруки №243/001 від 05.10.2007 р. порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, що узгоджується з вимогами ст.. 559 ЦК України (а.с.26). Відповідно до положень п.1, 2 Додаткової угоди №113/02 від 21.07.2008 р. до договору поруки №243/001 від 05.10.2007 р., поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором, а саме - здійснити погашення кредиту у розмірі 125000 грн., сплатити проценти за користування кредитом - 18,5% річних, штраф, пеню та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі (а.с. 27). Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, у відповідача [PERSON] станом на 12.09.2017 р. відсутня заборгованість за Кредитним договором, а саме за сумою кредиту, нарахованими відсотками та пенею, що визнано представниками сторін, а тому доказуванню не підлягає. З урахуванням викладеного, враховуючи, що передбачені Кредитним договором Зобов'язання боржника, [PERSON], які забезпечені порукою, виконані у повному обсязі, у тому числі щодо погашення кредиту у розмірі 125000 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 18,5% річних, штрафів та пені, а стягнення 3% річних з урахуванням інфляційних витрат умовами Кредитного договору не передбачені, є самостійними цивільно-правовими вимогами за порушення виконання грошового зобов'язання, і з цих підстав суд дійшов висновку про припинення 12.09.2017 р. поруки відповідача [PERSON] у зв'язку з припиненням забезпеченого ним Зобов'язання, визначеного умовами Кредитного договору, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості. Наведене підтверджене матеріалами справи, не спростовано сторонами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за період з 12.09.2014 р. до 12.09.2017 р. в загальній сумі 5455 грн. 53 коп., доведені частково щодо стягнення з відповідача [PERSON] трьох процентів річних від прострочених сум заборгованості - 849 грн. 15 коп., і у задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості - 4606 грн. 38 коп., а також щодо солідарного стягнення заявлених вимог з [PERSON] відмовляє. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі наведеного, постанови Верховного Суду України від 19.10.2016 р. у справі N 6-2129цс16, Листа Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справи», ст. ст. 11, 15, 16, 525-526, 530, 553, 554, 559, 610, 625, 629, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial