Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмово просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове заперечення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP50770891 від 26.10.2005 року [PERSON] 26.10.2005 року отримав кредит у розмірі 2921.09 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.05.2013 року має заборгованість - 42466.23 гривень, яка складається з наступного: 2449.55 гривень - заборгованість за кредитом; 12723.17 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 24795.12 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина); 1998.39 гривень - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 424 грн. 66 коп. За умовами укладеного договору № DNH4KP50770891 відповідач зобов'язувався повернути отриманий кредит до 26.10.2006 року. Відповідно, позивач дізнався про порушення його прав 26.10.2006 року, але ніяких дій аби їх захистити не приймав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Таким чином, на сьогоднішній день пройшло майже 7 років з дня як позивач дізнався про порушення його прав. Аналізуючи зібрані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню у повному обсязі, а, отже у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

Outcome: dismissed