Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач - ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП в порядку регресу та просило стягнути з відповідача кошти у розмірі 55 549 грн. 65 коп., як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, а також суму судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.09.2010 року між ПАТ «СК «АХА Страхуваня» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 432-а/10К(ки), предметом якого було страхування автомобіля «Great Wall Deer»,\~д.н.з. [NUMBER]. 25.10.2010 року на Гостомельському шосе, трапилась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу автомобіля «Great Wall Deer»,\~д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року справа № 1-558/2011р. та довідкою МВС України Управління Державтоінспекції ГУМВС України в м.Києві [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Внаслідок даної ДТП застрахованому транспортному засобу «Грейт Вал» д.н.з. [NUMBER] завдано технічних пошкоджень, а страхувальнику матеріальних збитків. Відповідно до звіту про оцінку майна № 1348 від 25.11.2010 року, вартість матеріального збитку склала: 86 361 грн. 38 коп. Загальний розмір понесених збитків позивачем становить 55 549 грн. 65 коп., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь. У судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, повернувся конверт з відміткою Укрпошти - «за закінченням терміну зберігання». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 23.12.2012 року в м. Києві, трапилась ДТП за участю автомобіля транспортного засобу автомобіля «Great Wall Deer»,\~д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року справа № 1-558/2011, кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON], за ч.1 ст. 286 КК України закрито, визнано винним у скоєнні ДТП (а.с. 15-17). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 432-а/10К(ки) від 23.09.2010 року, за яким страхові ризики згідно п. 22.2. договору складаються з викрадення , збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій: страхова сума - 64 000,00 грн., страховий платіж - 4 403, 20 грн. (а.с. 4-11). До ПАТ «СК «АХА Страхування» 27.10.2010 РОКУ звернувся [PERSON] з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 36-39). Згідно звіту від 25.11.2010 року № 1348 про визначення вартості матеріального збитку спричиненого ТЗ автомобілю «Грейт Вал», д.н.з. [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу склав 86 361, 38 грн. (а.с. 24-27). Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 55 549 грн. 65 коп. (а.с. 23). Оскільки на момент ДТП, відповідальність водія автомобіля «Great Wall Deer»,\~д.н.з. [NUMBER] була застрахована в НАСК «Оранта», позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу в межах ліміту відповідальності. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Підсумовуючи викладене, враховуючи, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, що підтверджується належними доказами, з огляду на те, що відповідач добровільно не сплатив страховій компанії матеріальну шкоду в порядку регресу, доказів в спростування даної обставини суду не надав, та під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим у ПАТ «СК «АХА Страхування» виникло право регресної вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати суд виходить зі змісту вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved