Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із зазначеним позовом, до вказаного вище відповідача\~\~вказуючи на те, що відповідно до договору № б/н від 13.05.2009 року [PERSON] (далі відповідач) отримала кредит у розмірі 8200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2017р. року становить 77568,86 грн., та складається з наступного: -8037,04 грн. заборгованість за кредитом; -62161,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3200,00 грн. заборгованість за пенею; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -3669,95 грн.\~штраф (процентна складова). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача непогашений залишок кредиту та нараховані проценти, комісійні, неустойки та інші нарахування, передбачені договором. Просять стягнути виниклу заборгованість. Представник позивача до суду не зявився, надав заяву в якій просить справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Предметом спору являється вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, коштів за користування кредитом, штрафних санкцій за порушення умов договору. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст. 554, 610\~\~ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами\~\~\~законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від\~30.03.2012 року. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини, щодо надання кредиту. На підставі договору № б/н від 13.05.2009 року [PERSON] отримала\~\~кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, неналежно виконує зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 77568,89 гривень. Відповідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. На підставі вимог\~ст.133 ЦПК України\~підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору з відповідача. На підставі ст. ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved