Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 12000грн., моральної шкоди 12000грн., позовні вимоги мотивуючи тим, що така шкода заподіяна йому втратою належного йому мопеда, який у нього був вилучений слідчим органом після ДТП, що сталась 7.07.2009р., і поставлений на площадку тимчасового затримання транспортних засобів Броварського РВ, звідки при невідомих йому обставинах мопед зник. Майнова шкода полягає в вартості мопеда, моральна шкода полягає в тому, що він втратив належне йому майно і єдиний у сім,ї моторизований засіб пересуву, через що він терпить побутові незручності, є обмежений у пересуванні, витрачає додатковий час на вирішення побутових питань, крім того почуває себе ошуканим, витрачає час на ходіння по установам з приводу даного мопеда і з приводу захисту порушеного права, що негативно відбилось на його здоров,ї і самопочутті, призвело його до зневіри та викликає почуття беззахисності та приниження. Відповідач не оспорює факту вилучення мопеда у позивача слідчими органами і факту його постановки на майданчик тимчасового затримання Броварського РВ в липні 2009 року (у справі за фактом ДТП), а також того факту, що на даний момент мопед позивача відсутній і позивачу не повернутий; не оспорює того факту, що втратою мопеду позивачу завдано майнову шкоду. Відповідач не оспорює, що саме він є належним відповідачем за даним позовом у зв'язку з реорганізацією правоохоронних органів. Разом з тим, відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що відсутні підстави для покладення на нього обов'язку по відшкодуванню позивачу вартості зниклого мопеда, оскільки він не є винуватим і відповідальним за втрату мопеда, оскільки мопед був викрадений з майданчика тимчасового затримання транспортних засобів Броварського РВ при невідомих обставинах і невідомою особою, і тому на думку відповідача відповідальним за заподіяну позивачу шкоду є викрадач, який повинен бути встановлений у кримінальному провадженні, порушеному за даним фактом, але який на даний час не встановлений. На підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, позивач надав такі докази: Позивач звертався до ГУМВС в Київській області, йому надано відповідь на його звернення від 26.11.2013р. щодо повернення мопеда та повідомлено, що з метою встановлення місцезнаходження мопеда керівництвом Броварського МВ ГУМВС проводиться службове розслідування, результати якого будуть повідомлені додатково. Постановою слідчого судді Броварського міськрайонного суду від 22.04.2014р. було задоволено скаргу [PERSON], визнано бездіяльність слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Жуковського І.В. у кримінальному провадженні від 30.04.2013р. № №12013100130001975 протиправною, та слідчого зобов'язано невідкладно вчинити такі дії: 1. розглянути клопотання [PERSON] про призначення авто технічної експертизи на предмет дотримання водієм [PERSON] ПДР під час ДТП 7.07.2009р.; 2. зобов'язати слідчого Жуковського І.В. повернути [PERSON] належний йому на праві власності мопед, двигун [NUMBER] Позивач звертався до ГУМВС в Київській області з приводу повернення йому вилученого мопеда, на дане звернення позивача йому надано відповідь від 23.05.2014р., що 02.12.2013р. до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.185 КК України, № 12013100130005387. Позивач повторно звертався до ГУМВС в Київській області, йому надано відповідь від 4.07.2014р., що встановлено неналежне розслідування обставин ДТП, у зв'язку з чим керівництво слідчого управління ГУМВС зобов'язане провести службове розслідування та до винних вжити заходів дисциплінарного впливу. Крім того повідомлено, що за фактом крадіжки мопеда розпочато досудове розслідування за ознаками ч.1 ст.185 КК України, розслідування доручено слідчому Жуковському. Позивач повторно звертався до ГУМВС в Київській області з даного приводу, йому надано відповідь на його звернення від 25.11.2014р., що повернути мопед не уявляється можливим, так як даний мопед було таємно викрадено із штрафмайданчика невідомими особами. По даному факту до ЄРДР внесено відомості за ознаками ч.1 ст.185 КК України. Позивач з даного приводу звертався до Броварської міжрайонної прокуратури; на дане звернення за підписом заступника прокурора йому надано відповідь від 14.10.2014р., в якій повідомлено, що у кримінальному провадженні за фактом ДТП, що мала місце 7.07.2009р., слідчим Сківкою І.О. 26.08.2014р. призначено фототехнічну та транспортно- трасологічну експертизу, матеріали кримінального провадження були спрямовані до КНДІСЕ та не повернулись, через що перевірити стан досудового розслідування неможливо. Позивач повторно звертався до Броварської міжрайонної прокуратури; на дане звернення за підписом заступника прокурора надано відповідь від 17.01.15р., що 26.08.14р. призначена транспортно- трасологічна експертиза, матеріали кримінального провадження спрямовані до КНДІСЕ та не повернулись, через що перевірити стан досудового розслідування неможливо. З приводу повернення мопеда, який був вилучений в ході огляду місця ДТП та в подальшому викрадений із штрафмайданчика Броварського МВ, повідомлено, що відомості про викрадення мопеда внесені 02.12.13р. до ЄРДР за № 12013100130005387 та за результатами досудового розслідування слідчим Жуковським І.В. 16.03.2014р. прийнято рішення про закриття вказаного провадження; вказану постанову прокурором 17.01.15р. скасовано і скеровано до Броварського МВ для подальшого досудового розслідування. Позивач повторно звертався до Броварської міжрайонної прокуратури; на дане звернення за підписом в.о. прокурора позивачу надано відповідь від 25.02.15р., що за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 12013100130005387 у зв'язку з допущеними під час розслідування порушеннями вимог КПК прокуратурою надано доручення про усунення недоліків та притягнення до дисциплінарної відповідальності винних службових осіб СВ Броварського МВ ГУМВСУ в Київській області. Позивач з даного приводу звертався також до Прокуратури Київської області; на дане звернення за підписом заступника прокурора області позивачу було надано відповідь від 04.12.15р., в якій повідомлено, що за фактом ДТП від 07.07.2009р. Броварським МВ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12013100130001975 за ознаками ч.1 ст.286 КК України ( за фактом ДТП, в якій [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості). Ініційовано перевірку щодо неналежного розслідування даного кримінального провадження. Крім того, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013100130005387 за фактом крадіжки мопеда з штрафмайданчика Броварського МВ за ознаками ч.1 ст.185 КК. У зв'язку з тим, що викрадений мопед (моторолер) визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №12013100130001975, та зберігався на момент крадіжки на території штрафмайданчика Броварського МВ, кваліфікацію змінено з ч.1 ст.185 КК на ч.1 ст.365 КК України, підслідність визначено слідчому управлінню прокуратури Київської області Позивач звертався до Броварської місцевої прокуратури; на дане звернення за підписом керівника прокуратури йому було надано відповідь від 1.02.16р., що за фактом ДТП від 7.07.2009р. слідчим Броварського МВ 14.01.2011р. порушено кримінальну справу №07-7/66 за ознаками ч.1 ст.286 КК України, внесено до ЄРДР за №12013100130001975. Слідчим Сківкою І.О.29.06.2015р. прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК (відсутність складу злочину в діях водія [PERSON]); дана постанова ухвалою слідчого судді від 21.09.2015р. скасована. З приводу повернення мопеда, який був вилучений в ході огляду місця ДТП і переданий на зберігання на штрафмайданчик Броварського МВ та в подальшому викрадений, повідомлено, що відомості про викрадення мопеда внесені 02.12.13р. до ЄРДР за № 12013100130005387 та за результатами досудового розслідування слідчим Жуковським І.В. 16.03.2014р. прийнято рішення про закриття вказаного провадження; вказану постанову прокурором 17.01.15р. скасовано і скеровано до Броварського МВ для подальшого досудового розслідування. Вивченням матеріалів вказаних кримінальних проваджень встановлено, що досудове розслідування в них, в порушення вимог чинного законодавства, не організовано та не проводиться, з часу скасування постанови слідчим не виконано жодної слідчої дії, слідчі Сківка і Жуковський відсторонені від подальшого розслідування, визначені інші слідчі. В рамках розслідування кримінального провадження №12013100130005387 призначено службове розслідування за фактом зникнення з штрафмайданчика мопеда, належного [PERSON]. Позивач також з даного приводу звертався до Броварського ВП, на його звернення Броварським ВП за підписом слідчого СВ Броварського ВП Білька В.П. було надано відповідь від 10.02.2016р., в якій позивачу повідомлено, що в провадженні даного відділу є два кримінальних провадження №12013100130001975 за фактом ДТП - за ч.1 ст.286 КК, досудове розслідування доручено слідчому Більку В.П., хід розслідування взято на контроль керівництвом Броварського ВП; і № 12013100130005387 за фактом крадіжки за ч.1 ст.185 КК, яке передано до Броварської місцевої прокуратури для зміни правової кваліфікації та прийняття законного рішення. Постановою прокурора Броварської місцевої прокуратури від 4.07.2016р. у кримінальному провадженні № 12013100130005387 змінено кваліфікацію з ч.1 ст.185 на ч.1 ст.365 КК України; мотиви: під час досудового розслідування не встановлено достатніх доказів причетності до крадіжки мопеда службових осіб Броварського ВП. З Довідки у кримінальному провадженні № 12013100130005387, наданої слідчим СВ Броварського ВП Оксимець В.О. щодо руху розслідування видно, що під час розслідування встановлено, що у листопаді 2013 року невстановлена особа таємно викрала мопед, який знаходився по вул. Кірова. 53 в м. Бровари (адреса Броварського МВГУМВС), чим спричинила матеріального збитку [PERSON] у даному криміналнмоу провадженні 3.12.2013р. допитано потерпілого [PERSON]; 16.03.2014р. кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 17.01.2015р. заступником прокурора постанову про закриття скасовано. 13.03.2015р. додатково допитано потерпілого [PERSON] та долучено документи, що підтверджують придбання ним мопеду. 30.11.2015р. прокуратурою прийнято рішення про зміну кваліфікації з ч.1 ст.185 КК на ч.1 ст.365 КК України. 3.12.2015р. прокуратурою підслідність змінено за слідчим управлінням прокуратури Київської області. 17.12.2015р. підслідність даного кримінального провадження віднесено до компетенції Броварського ВП ГУНП. Досудове розслідування триває. З відповіді начальника СВ Броварського ВП від 18.10.2016р. на запит начальника відділу правового забезпечення ГУ НП в Київській області видно, що розслідування кримінального провадження №12013100130005387 за ч.1 ст.185 КК триває, на даний час місце знаходження мопеду встановити не представилось можливим, у зв'язку з чим виконати ухвалу Броварського міськрайонного суду від 22.04.2014р. про повернення мопеду [PERSON] не виявляється можливим; відомості про службове розслідування за фактом викрадення мопеду, належного [PERSON], у матеріалах даного кримінального провадження відсутні. Крім того, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12013100130001975 за фактом ДТП, в рамках якого мопед був визнаний речовим доказом; надати більш детальну інформацію щодо зазначеного мопеда не представляється можливим у зв'язку з тим, що матеріли кримінального провадження направлені для проведення авто-технічної експертизи до Харківського НДІСЕ. Станом на 7.07.2009р. особою, відповідальною за збереження речових доказів Броварського МВ, був помічник начальника з матеріально- технічного забезпечення [PERSON], проте відомості чи приймав останній на збереження зазначений мопед в матеріалах кримінального провадження не містяться. Таким чином, з наданих відповідей відповідача і Прокуратури на неодноразові звернення позивача з приводу повернення йому вилученого у нього після ДТП мопеда встановлено: 7.07.2009р. в с. Калинівка Броварського району сталась ДТП з участю водія [PERSON], який керував мопедом Дельта ЕХ 50QТ-В, і автомобіля Ауді А3 д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] В даній ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. За даним фактом було порушено кримінальне провадження №12013100130001975 - за ч.1 ст.289 КК України, яке на даний час знаходиться в стадії досудового розслідування в Броварському ВП, розслідування триває, але матеріали кримінального провадження на даний час у Броварському ВП відсутні. Їх конкретне місце знаходження невідоме, ніяких однозначних документів з цього приводу не представлено. З наданих відповідей встановлено, що з місця ДТП 7.07.2009р. слідчим Броварського МВ ГУ МВС Жуковським був вилучений мопед позивача, який, ймовірно (оскільки не надано відповідної постанови) був визнаний речовим доказом. Встановлено, що мопед був поставлений на штрафмайданчик (майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів), за адресою м. Бровари, вул.. Кірова, 53 , тобто за адресою Броварського МВ. (Дані обставини відповідач не заперечує). Відповідач не надав конкретних відомостей з приводу належного (документального) оформлення слідчим вилучення мопеда у потерпілого. Відповідач не надав конкретних відомостей і будь-яких документів з приводу передачі слідчим на відповідальне зберігання мопеду відповідальній за зберігання вилученого майна посадовій особі і з приводу прийняття мопеду відповідальною особою на штрафмайданчик. Тому суд вважає встановленим той факт, що відповідачем ще при вилученні, передачі і прийнятті на відповідальне зберігання вилученого майна були допущені порушення вимог процесуального закону щодо належного документального оформлення таких дій, що призвело до неналежного його зберігання і як наслідок - до втрати майна. Відповідач не надав суду, в тому числі і на запити суду в ухвалі від 16.08.2016р., ніяких відомостей про результати проведення службового розслідування за фактом пропажі мопеда з штрафмайданчика, (про необхідність і вказівку на проведення якого вказано у відповідях позивачу на його звернення). Тому суд робить висновок, що таке внутрішнє службове розслідування не проведене, і відповідачем , крім того, що він не вжив належних заходів по оформленню та по збереженню вилученого у потерпілого майна, не вжито ніяких заходів і по виявленню причин, що призвели до втрати майна, та виявленню відповідальних посадових осіб. Судом було розглянуто скаргу потерпілого [PERSON] з приводу бездіяльності слідчого, але постанова слідчого судді про зобов'язання повернути потерпілому [PERSON] мопед, не була виконана через випадково виявлену відсутність мопеда, тобто з причин, які виходили від відповідача. І як видно з наданих відповідей відповідач не вжив будь-яких заходів по виконанню ухвали слідчого судді і не вчинив з цього приводу жодних намагань. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання взятих на себе зобов'язань по збереженню вилученого майна, і при його втраті внаслідок його ж недбалих дій усунувся від вирішення даного питання щодо захисту порушених прав позивача - власника такого майна, скориставшись відсутністю належного його оформлення, тобто неналежними діями його ж посадових осіб. Відповідач обмежився внесенням до ЄДРДР відомостей про викрадення мопеда і порушив кримінальне провадження за фактом викрадення мопеда невідомою особою з місця його находження- вул.. Кірова, 53 в м. Бровари (адреса Броварського РВ) у листопаді 2013року, тобто за фактом викрадення ввіреного відповідачу на зберігання майна, після чого фактично без проведення слідчих дій, обмежившись лише допитом потерпілого [PERSON], закрив провадження за відсутністю складу злочину, тобто сам же дійшов висновку про відсутність викрадення. Виходячи з того, що за весь час, що пройшов після вилучення слідчим органом мопеду і поміщення його на зберігання на штраф майданчик і до даного часу відповідач не зміг навіть сам для себе з,ясувати питання, коли конкретно зник мопед з штрафмайданчика, і при яких обставинах, - то суд з даних обстав н у їх сукупності робить висновок, що відповідач (а конкретно - Броварський МВ і відповідальні посадові особи даного відділу) не забезпечили належного зберігання мопеда з самого початку його вилучення у потерпілого. Як видно з показань представника відповідача у суді, з наданих відповідей, з дати внесення відомостей про викрадення мопеду до ЄРДР - відповідач своєчасно не помітив пропажі мопеду, не зміг встановити відповідальних осіб, - що доказує неналежне виконання обов'язків по зберіганню майна, яке знаходилось на відповідальному зберіганні, оскільки у протилежному випадку (при належному його зберіганні) відповідач повинен був би своєчасно виявити пропажу (або викрадення) мопеду з штраф майданчика і принаймні знати конкретні обставини вилучення майна з його відповідального зберігання. З довідки про рух кримінального провадження за фактом викрадення мопеда, з наданих відповідей видно, що у даному кримінальному провадженні кваліфікація за ч.1 ст.185 КК була змінена на ч.1 ст.365 КК з тих підстав, що не виявлено складу крадіжки в діях посадових осіб відповідача. Таким чином, сам відповідач в своїх документах дійшов фактично висновку, що факт крадіжки мопеда сторонніми особами на даний час не встановлений. Також видно, що протягом тривалого часу проведення досудового розслідування (декілька років) фактично у ньому виконано лише три процесуальні дії: два допити потерпілого - власника мопеда [PERSON] і прийнято від нього документи на підтвердження факту купівлі ним мопеду. Як видно з відповідей відповідача і прокуратури - відповідним компетентним органом виявлено неналежне проведення досудового розслідування, порушення вимог процесуального закону. Тому посилання відповідача на те, що відповідальним за заподіяну позивачу шкоду (завдану пропажею його майна) - у даному випадку є невстановлений викрадач, а не відповідач, і що нема його вини у втраті мопеда, є таким, що не підтверджується належними доказами, і крім того, таке посилання відповідача суперечить закону, оскільки відповідальним перед позивачем за збереження вилученого у позивача майна у даному випадку є безпосередньо орган, що вилучив і взяв на відповідальне збереження це майно, і який не забезпечив його збереження, що призвело до втрати цього майна при невідомих обставинах саме внаслідок недбалого його збереження. Для покладення на відповідача відповідальності перед власником майна за збереження прийнятого майна і за його втрату не має значення механізм втрати майна. Таким чином, є підстави для висновку (в межах розгляду даного позову), що існує причинно-наслідковий зв'язок між втратою майна і неналежним виконанням відповідачем (окремими посадовими особами відповідача та органа в цілому) своїх службових обов'язків, зокрема, обов'язків по збереженню майна, прийнятого на відповідальне зберігання, особою (особами), до функціональних обов'язків якої входило збереження утримуваних транспортних засобів, а також збереження речових доказів у кримінальних провадженнях. Суд враховує, що при розгляді цивільної справи суд не може надавати оцінку діям чи бездіяльності слідчих органів у конкретному кримінальному провадженні, тому суд не може робити висновки з приводу процесуальних порушень чи відсутності таких порушень при розслідуванні вказаного кримінального провадження. Але - в межах розгляду даної цивільної справи - суд може зробити висновок, що відповідач - як сторона у цивільному процесі і особа, відповідальна перед позивачем за збереження виученого у нього майна, - не довів того, що шкоду позивачу завдано не внаслідок незбереження ним майна, а внаслідок інших дій, які б знімали з нього відповідальність за шкоду, заподіяну власнику майна, переданого відповідачу на зберігання і втраченого ним, - такі висновки суду, зроблені на підставі наданих відповідачем відповідей і висновків, - не є втручанням в розслідування кримінального провадження, а є оцінкою наданих суду сторонами доказів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст.1173 та ст.1174 ЦК шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органом державної влади або їх посадовими особами, при здійсненні своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів. Згідно ч.6 ст.1176 ЦК шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Статтею 1192 ЦК України передбачено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерплого, зокрема таким способом є відшкодування завданих збитків у повному розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначаються, зокрема, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. З аналізу даних норм закону, що регулює правила відшкодування шкоди, не пов'язаної з договірними відносинами між сторонами, суд дійшов таких висновків: Для покладення на відповідача правової відповідальності за шкоду, заподіяну втратою майна, доказуванню позивачем підлягають такі обставини та факти: 1. Втрата майна; 2. Неправомірність дій або бездіяльності відповідача як органу чи окремих його посадових (службових) осіб; 3. Причинний зв'язок між діями\\бездіяльністю відповідача і заподіянням шкоди (втратою майна). 4. Виникнення у відповідача зобов'язання по відшкодуванню шкоди. Доказуванню відповідачем підлягає наявність підстав для звільнення його від відповідальності за втрату майна. При наведених вище обставинах суд вважає встановленим факт вилучення у позивача належного йому майна посадовою особою відповідача; факт прийняття вказаним органом вилученого майна на відповідальне зберігання; втрата майна, тобто відсутність майна на даний момент у особи (у органу), що прийняв майно на відповідальне зберігання і неможливість повернення даного майна його власнику з причини його втрати. Встановленим є виникнення у відповідача зобов'язання по зберіганню майна і відповідно встановленою є підстава для покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню шкоди, завданої втратою не збереженого майна. Встановленою є неправомірна бездіяльність відповідача або його посадових (службових) осіб при здійсненні ними своїх функцій. Встановленим є причинний зв'язок між діями та бездіяльністю відповідача (його посадових чи службових осіб) і втратою майна. Позивач довів ті обставини і факти, які повинен довести суду у відповідності до ст.ст.10,11,60 ЦПК України. При розгляді даної справи суд виходить з того, що позивач не повинен доводити конкретних обставин втрати відповідачем майна, яке було вилучено у потерпілого і знаходилось у віданні, розпорядженні та на збереженні відповідача. Відповідач не довів суду ті обставини, які повинен довести у даному випадку, а саме не довів наявності підстав для звільнення його від майнової відповідальності за заподіяну позивачу шкоду внаслідок неналежного збереження і втрати майна. Сам факт порушення відповідачем кримінального провадження за фактом зникнення майна (за ст.185 чи за ст.365 КК України) не є достатньою правовою підставою для звільнення відповідача від майнової відповідальності за завдану позивачу шкоду. Та обставина, що вилучення і передача на збереження майна не були оформлені посадовими особами відповідача належним чином, не знімає з відповідача відповідальності, оскільки це не стосується дій позивача і не залежало від нього, і оскільки такі дії чи бездіяльність вчинена посадовими особами того самого ж органу, який несе відповідальність. Та обставина, що дане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, яке до даного часу не закінчене, не є підставою, що перешкоджає розгляду даного позову про відшкодування шкоди на даному етапі розслідування, і не є підставою для зупинення провадження у справі або для відмови у позові, оскільки однозначно встановлено факт втрати відповідачем майна, належного позивачу; встановлено неможливість повернення майна власнику, тобто вже встановленим є факт заподіяння шкоди позивачу. Таким чином, є законі підстави (і вони не спростовані відповідачем) для покладення на відповідача майнової відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу, і відсутні підстави для звільнення відповідача від такої відповідності. При з'ясуванні питань, що стосуються визначення належного відповідача, суд виходить з наступного: Згідно Закону «Про національну поліцію», що набрав чинності з 7.11.2015р., Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 2.09.2015р. «Про утворення Національної поліції України» - було створено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади. Згідно Положенню про ГУНП в Київській області, затвердженому Наказом Національної поліції від 26.11.2015р. №16, і Положенню про територіальні підрозділи, відділи, відділення ГУНП в Київській області, затвердженого наказом ГУНП в Київській області №67 від 27.01.2016р. - правами юридичної особи, яка може бути відповідачем у цивільних правовідносинах, і яка наділена достатнім обсягом цивільної дієздатності, є ГУНП в Київській області, Броварський відділ поліції є структурним підрозділом у складі ГУНП без створення юридичної особи. Згідно ч.1 ст.29 ЦПК здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають юридичні особи. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК сторонами у цивільному процесі можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. Даний вищий орган виконавчої влади є у даних правовідносинах правонаступником, і тому належним відповідачем за даними вимогами. Відповідач дані обставини не заперечує. Щодо розміру заподіяної шкоди , то суд робить такі висновки: Марка та модель мопеду, вилученого у позивача, в різних документах відповідача зазначені по різному, але такі вади допущені не з вини позивача. Суд вважає можливим визначити, що даним майном є мопед марки Дельта ЕХ50QТ-В, випуску травня 2008 року. Саме на такий мопед позивачем надано документи, зокрема реєстраційний талон, який виданий йому в травні 2009року. Згідно наданим довідкам торгового підприємства Мотоміх, вартість такого мопеда становить 12000грн. Позивач пояснив, що купив мопед в 2009році в травні місяці, це підтверджено даними з реєстраційного талону. Як пояснив позивача, він купив мопед новим і користувався ним лише декілька місяців, у інших аваріях мопед не був, інших ушкоджень, ніж отримані в даній ДТП, мопед не мав, станом на день ДТП мопед фактично був новим. В даній ДТП було лише частково пошкоджене (зігнуте) переднє колесо. З наданої постанови про призначення експертизи - в описовій частині експертизи - зазначено, що в ДТП деформовано переднє колесо та передній металевий щиток. Тобто суд не вбачає підстав не вірити позивачу з приводу технічного стану мопеду і його вартості. При визначенні розміру шкоди, суд приймає до уваги наступне: - завдана майнова шкода підлягає повному відшкодуванню, тобто в даному випадку позивач має право на отримання повної вартості втраченого майна. Тому є підстави для визначення розміру шкоди за цінами, що існують на момент вирішення питання про її відшкодування; - позивач не бажає нести додаткові судові витрати на розгляд справи і на захист прав, порушених діями правоохоронного (державного) органу; в тому числі не виявив бажання заявити клопотання про призначення експертизи по визначенню вартості мопеда; позивач є особою похилого віку; відповідачем так само не заявлено клопотання у даній цивільній справі про призначення судової товарознавчої експертизи; - на даний час втрачена можливість визначення дійсної вартості майна, яке було вилучене у позивача відповідачем, через його відсутність і відсутність будь-яких документів, в яких би офіційно було проведено опис майна і його стан (протокол огляду, тощо); принаймні відповідач таких документів не надав; - для розгляду цивільної справи жоден з доказів не має пріоритетного значення, і призначення експертизи для доведення розміру шкоди не є обов'язковим; суд зобов'язаний ухвалити рішення на підставі поданих сторонами доказів, надавши їм відповідну оцінку; - відповідач несе відповідальність у розмірі вартості майна, прийнятого на зберігання, тобто у даному випадку у розмірі вартості мопеда з пошкодженням, отриманим в ДТП; - позивач надав доказ вартості нового аналогічного мопеда (тої ж марки моделі) на даний час; позивач разом з тим погодився, що вартість належного йому мопеда частково зменшилась у зв'язку з його пошкодженням в ДТП, і що розмір відшкодування відповідачем може бути зменшений у зв'язку з наявним на мопеді пошкодженням переднього колеса (за що відповідач не повинен нести відповідності); позивач пояснив, що вартість пошкодження може бути визначена у розмірі вартості колеса 920грн. (120грн. камера, 150грн. покришка, 650грн. обід і підшипник); - відповідач не оспорив такого розрахунку завданої шкоди, не оспорив вартість нового мопеда, не оспорив названу позивачем вартість колеса, яке підлягає заміні або ремонту; і не оспорив , відповідно, розміру шкоди, завданої позивачу, і не спростував наданих доказів і стверджень позивача, не довів меншого розміру заподіяної ним шкоди. При таких конкретних обставинах, суд не вбачає підстав не вірити позивачу, і з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що розмір шкоди може бути визначений у сумі: 12000грн. - 920грн. = 11080грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з того, що разом з покладенням на відповідача відповідальності за заподіяну позивачу майнову шкоду, є підстави і для покладення на нього відповідальності по відшкодуванню позивачу завданої йому моральної шкоди. Моральна шкода полягає у тих негативних наслідках немайнового характеру, які настали для позивача (власника майна) внаслідок втрати мопеду, зокрема у тому, що позивачем втрачено єдиний у сім,ї моторизований засіб пересуву, через що він терпить побутові незручності, є обмежений у пересуванні, витрачає додатковий час на вирішення побутових питань і для організації звиклого способу життя, що усугубляється похилим віком позивача і неможливістю придбати інший мопед, враховуючи майновий стан позивача-пенсіонера. Суд погоджується також з тим, що моральна шкода полягає у почутті ошуканості, у відчутті беззахисності, безправності, несправедливості, приниження та зневіри, враховуючи безрезультатні спроби позивача протягом тривалого проміжку часу захистити свої права шляхом неодноразових звернень до відповідача. Суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, пов'язаної з неналежним розслідуванням кримінального провадження за фактом ДТП, що є поза межами розгляду даної цивільної справи. Компенсацію моральної шкоди суд визначає в 5000грн. Даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, враховуючи спірні правовідносини і підстави для покладення на відповідача майнової відповідальності. Підстав для закриття провадження у цивільній справі суд не встановив. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню і стягненню на користь позивача з відповідача підлягає заподіяна йому майнова шкода у розмірі 11080грн. і моральна шкода у розмірі 5000грн.

Outcome: partial