overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач подала до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони не розуміють один одного, з травня 2013 року сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірвання шлюбу наполягає (л.с.14,24). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення (л.с.23). В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 19.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, запис №172. Від спільного шлюбу мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки та виховання дітей. Сторони не проживають спільно більше року. В силу ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Миритися сторони не бажають. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Спірного майна у сторін немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач подала до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). В судове засідання вона не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд стягнути аліменти на утримання дітей. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності № б/н від 31.07.2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд прийняти рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання її неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно аліменти на дітей не сплачує, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на стягнення аліментів згоден. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 01.02.1997 року у виконкомі Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області, запис №4. Приблизно трьох місяців сторони спільно не проживають. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на протязі трьох місяців знаходяться на повному утриманні матері [PERSON]. Батько дітей є [PERSON]. який добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вихованням їх не займається. Відповідач є керівником ФОП «[PERSON]» Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач подала до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач добровільно матеріально дитину не утримує, участі у її вихованні не приймає. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. (л.с.23). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка про отримання повістки (л.с.22). В порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити заочне рішення по даній справі. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 06.10.2012 року у виконкомі Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області, запис №26. Згідно рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 09.08.2013 року сторони шлюб розірвали (л.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю і знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини аліменти на утримання доньки не сплачує, матеріально їй не допомагає. В даний час відповідач офіційно ніде не працює. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження (л.с.6) видно, що [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини є [PERSON]. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між ними, оскільки сім»я розпалась остаточно, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 30% від доходу відповідача щомісячно, стягнути з нього аліменти за минулий період з 01.09.2016 року, визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] з позивачкою та видати припис на охорону від кривдника [PERSON]. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила лише розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з нього витрати на сплату судового бору в сумі 640 грн. та на правову допомогу в сумі 1150 грн.. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами про розірвання шлюбу та про стягнення з нього витрат на правову допомогу та сплату судового збору погодився. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.12.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про його народження вказано відповідача. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Спільне життя подружжя Титар не склалося, оскільки між ними відсутні взаємовідносини, різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені остаточно, чого не оспорюють сторони по справі, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки при зазначених сторонами обставинах збереження шлюбу стало неможливим. Враховуючи положення ст.88 ЦПК України та те, що відповідач погодився зі стягненням з нього на користь позивачки витрат на сплату судового збору в сумі 640 грн. та на правову допомогу в сумі 1150 грн., а всього на суму 1790 грн., то вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою №87 б.41 по пр.Ювілейному в м.Запоріжжі, оскільки відповідач в квартирі не проживає з березня 2001 року, квартплату та комунальні послуги не сплачує. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, в судові засідання викликався належним чином, в тому числі і через газету «Запорізька правда» від 10.08.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень по позову не надав. Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач, який є колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким розірвано 29.03.2001 року. Квартира належить міській громаді, не приватизована, особовий рахунок відкритий на позивачку. Представник позивача зазначила, що після розірвання шлюбу у березні 2001 року відповідач зібрав свої речі та пішов з квартири, з того часу в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його місце проживання не відоме. Свідки [PERSON] та [PERSON] знайома та сусідка позивачки відповідно суду пояснили, що цю родину знають давно, до 2001 року відповідач проживав разом з позивачкою у вказаній квартирі, але після розлучення зібрав речі та пішов, оскільки створив іншу родину. Обидві свідка регулярно бувають у квартирі позивачки, відповідач там не з»являється, вселитись не намагався, позивач його не виганяла, в квартирі його речей немає, а проживають позивач з її сином. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України особа може бути судом визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона більш ніж 6 місяців відсутня в цьому приміщенні без поважних причин. В даному випадку встановлено, що відповідач в квартирі не проживає більше шести місяців, причини його не проживання невідомі, проте він не виконує свої обов»язки члена сім»ї наймача жилого приміщення, тому позов має бути задоволено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою №95 б.8 по бул.Будівельників в м.Запоріжжі, оскільки відповідач в квартирі не проживає з 2002 року, квартплату та комунальні послуги не сплачує, має інше постійне місце проживання. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився у повному обсязі та пояснив, що дійсно не проживає у вказаній квартирі, має інше місце проживання. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та підтвердили, що їх батько [PERSON] в квартирі з 2002 року не проживає. Від представників третіх осіб - МКП «Наше місто», департаменту реєстраційних послуг надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі №95 б.8 по бул.Будівельників в м.Запоріжжі зареєстровані та проживають позивач та треті особи [PERSON] та [PERSON]. Також, в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] колишній чоловік позивача та батько третіх осіб. Квартира не приватизована. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем 16.09.2003 року серії І-ЖС №149374 від 16.09.2003 року, довідками департаменту реєстраційних послуг про реєстрацію сторін по справі, копією особового рахунку на квартиру, відкритого на ім»я [PERSON]. Як зазначив відповідач [PERSON], він повністю згоден із позовом, він дійсно у вказаній квартирі з 2002 року не проживає, проживає в інших місцях у батьків та за місцем своєї роботи за межами м.Запоріжжя, його згода із позовом є добровільною, а самостійно знятись з реєстраційного обліку вказаної квартири він не має змоги, оскільки втратив військовий квиток. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.71,72 ЖК України особа може бути судом визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона більш ніж 6 місяців відсутня в цьому приміщенні без поважних причин. В даному випадку встановлено, що відповідач в квартирі не проживає з 2002 року, має інше постійне місце проживання, з позовом погодився, тому позов має бути задоволено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, оскільки шлюбні відносини припинені і відновлення родини неможливе. Позивач в судові засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час засідання був повідомлений належним чином, заяв або заперечень не надав. В зв»язку з неявкою сторін розгляд справи у відповідності до ст.197 ЦПК України технічними засобами не фіксувався. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір»ю. Як зазначено в позовній заяві, шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи припинені, втрачене взаємопорозуміння, сім»я розпалась і її відновлення стало неможливим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги мають бути задоволені у відповідності до ст.ст.110-112 СК України, оскільки відновлення даної сім»ї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в судові засідання двічі не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Позивач надала заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за її відсутності. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебувають, мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Дитина знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки, згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обов'язки щодо утримання неповнолітніх дітей, згідно зі ст. ст. 180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов'язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача варто стягнути на користь позивача вартість сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, та на утримання повнолітнього сина, який є студентом 2 курсу (КНТ-515, «Компютерні системи та мережі) денної форми навчання (бюджетна) факультету Компютерних наук і технологій Запорізького національного технічного університету в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., щомісячно, оскільки діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, повнолітня дитина навчається та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач в судові засідання двічі не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Позивач надала заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.1997 року, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження вказано відповідача. Діти знаходяться на утриманні у позивача. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON] на даний час є повнолітнім, згідно довідки №194 від 17.07.2017 року він є студентом 2 курсу (КНТ-515, «Компютерні системи та мережі) денної форми навчання (бюджетна) факультету Компютерних наук і технологій Запорізького національного технічного університету, термін навчання до 31 травня 2019 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки, згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей, згідно зі ст. ст. 180-184 СК України батьки дитини мають рівні обовязки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. У відповідності до ст.ст.198-200 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і потребує в звязку з цим матеріальної допомоги, а батько має змогу надавати таку допомогу, то аліменти також можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в судові засідання двічі не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Позивач надала заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, просить розглядати справу за її відсутності. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року, шлюб розірвано на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13.04.2016 року, рішення набрало законної сили 26.04.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача. Дитина знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач в добровільному прядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки, згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей, згідно зі ст. ст. 180-184 СК України батьки дитини мають рівні обовязки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача варто стягнути на користь позивача вартість сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки по 1000 грн. щомісячно, оскільки донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по позову не надав. За клопотанням позивача суд провів заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.01.1990 року по 2002 рік. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про її народження вказано відповідача. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. В даному випадку, оскільки, як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні, відповідач інших неповнолітніх дітей не має, є працездатним, то з нього можливо стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у вказаному позивачем розмірі. Також, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з неї борг за розпискою - договором позики в сумі 8000 грн., індексу інфляції в сумі 193,98 грн., 3% річних в сумі 420,84 грн., а всього стягнути 8614,82 грн. та судові витрати. Відповідач в судові засідання двічі не з»явилась, про їх час повідомлялась належним чином, заяв або заперечень по позову не надала. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2011 року позивач надала відповідачці у борг гроші в сумі 8000 грн.. 06.10.2011 року відповідач написала розписку про те, що зобов»язується повернути вказані гроші до 01.05.2012 року, що підтверджується дослідженим судом оригіналом вказаної розписки. Проте, до даного часу відповідач суму боргу за вказаною розпискою позивачу добровільно не повернула. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином, у строк та порядку, передбачених договором. У відповідності до ст.ст.611,625 ЦК України в разі порушення зобов»язання настають передбачені законом або договором наслідки, в тому числі можливість стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором. Згідно ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено, що відповідач отримала від позивачки у борг гроші в сумі 8000 грн., порушила взяте на себе зобов»язання повернути вказані кошти в строк до 01.05.2012 року, тому з неї має бути стягнута вказана сума боргу, а також сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 8193,98 грн. /8000 грн. + 193,98 грн./, та 3% річних в сумі 420,84 грн., а всього - 8614,82 грн.. Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума сплаченого судового збору - 247 грн..

Outcome: approved