Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач просить продовжити йому строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла [INFO] та визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на землях КСП ім. Котовського с. Москалівка Ярмолинецького району Хмельницької області і яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ№0246510, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та зареєстрованого 12.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №512. Позовні вимоги мотивує тим, що ніхто із спадкоємців не подав заяви про прийняття спадщини, а сам позивач таку заяву не подав бо вважав, що мати склала заповіт на користь його сестри. Відповідач - Москалівська сільська рада довідкою №320 від 05.08.2014 р. позов визнала, довідкою №321 від 05.08.2014 р. підтвердила, що [PERSON] в с. Москалівка на день смерті була зареєстрована одна, в управління спадковим майном на даний час ніхто не вступив. Інші відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали. Ствердили, що вони не мали наміру приймати спадщину після смерті [PERSON], визнали, що позивачу не було відомо про існування спадкового майна, оскільки документи про право на земельну частку (пай) вочевидь були спалені після смерті [PERSON]. Третя особа на стороні відповідачів - Городоцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області ствердила, що земельна частка (пай), яка належала [PERSON], в дохід держави не вилучалась, просила розглядати справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.05.2014 р. На дату смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що розташована на землях КСП ім. Котовського с. Москалівка Ярмолинецького району Хмельницької області і яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ№0246510, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та зареєстрованого 12.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №512, що підтверджується довідкою відділу Держземагентства в Ярмолинецькому районі від 13.05.2014 р. №01-02-07/2312. Оригінал зазначеного сертифікату втрачено, що було визнано сторонами. Про існування даного спадкового майна позивач довідався із вказаної довідки. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.05.1982 р.. Дітьми [PERSON] є також і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 15.07.1954 р., [NUMBER] від 18.11.1963 р., посвідкою про народження [NUMBER], свідоцтвами про одруження [NUMBER] від 18.11.1963 р., [NUMBER] від 22.01.1967 р. Однак, станом на дату розгляду справи судом, жоден із спадкоємців не подав заяви про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 15.05.2014 р.. Не була прийнята спадщина і шляхом вступу у володіння, що підтверджується довідкою виконкому Москалівської сільської ради від 05.08.2014 р. №321. У відповідності до клопотання Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області №2696/10-021 від 18.08.2014 р., земельна частка (пай) площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала [PERSON], в дохід держави не вилучалась. Позивач посилається на те, що заяву про прийняття спадщини він не подавав, оскільки спадкодавець за життя повідомляла його про те, що нею складено заповіт на ім'я його сестри. Про відсутність заповіту та існування спадкового майна позивач довідався лише отримавши довідку відділу Держземагентства в Ярмолинецькому районі від 13.05.2014 р. №01-02-07/2312. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено листом від 14.05.2014 р. №231/02-31, у зв'язку із спливом строку на подання заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно із ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час існування спірних відносин, передбачений ст. 549 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Оскільки при продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване, заява у таких випадках є позовом майнового характеру. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв'язку із чим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати - сплачений позивачем судовий збір в сумі 655,51 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved