Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 жовтня 2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 6\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк», в звязку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Приватбанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ « Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором,\~\~а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У звязку із У звязку із визначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором\~ станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість в розмірі 72\~316,76 гривень, яка складається з наступного: - 4\~210,04 грн. - заборгованість за кредитом; - 60\~392,51 грн. - \~заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3\~794, 36 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 3\~419,85 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь\~\~суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 72\~316,76 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~600,00 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду\~\~на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити в звязку із пропуском строку позовної давності. Суд не приймає до уваги наданий відзив на позовну заяву, оскільки він не відповідає вимогам, встановленим ст.. 178 ЦПК України, а саме його копія та доданих до нього документів не була надіслана позивачу одночасно з наданням відзиву до суду. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідачем судовому засіданні не заперечувалось, що вона 01 жовтня 2007 року уклала з ПАТ КБ « Приватбанк» кредитний договір, відповідно до якого банк надав їх кредит в розмірі 6\~000,00 грн. та має заборгованість з його сплати. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк», в звязку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Приватбанк». Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 30 вересня 2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 72\~316,76 гривень, яка складається з наступного: - 4\~210,04 грн. - заборгованість за кредитом; - 60\~392,51 грн. - \~заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3\~794, 36 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 3\~419,85 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. За правилами ст.. ст.. 257,258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості 29 листопада 2017 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж за кредитом здійснений 08 вересня 2014 року. Таким чином, позов про стягнення заборгованості предявлено після закінчення 3-річного терміну, визначеного ст. 256 ЦПК України. Крім того, позивач не звертався до суду з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності. Відповідно до ст.. 266 ЦК України \~\~зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а відповідач та його представник наполягають на застосуванні позовної давності, суд вважає, що є підстави для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed