Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-27 00:00:00

позивач ПАТ «Родовід банк» звернувся до судуз позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» (після зміни назви - ПАТ «Родовід банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37.3/МА-16.08.1 та додаткову угоду № 1, за умовами яких банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 40 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 16% річних у визначені додатковою угодою строки з кінцевим терміном 05 квітня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 07 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 37.3/МА-16.08.1. Крім того, між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] 07 квітня 2008 року укладено договір поруки № 37.3/МА-16.08.1, за умовами якого поручитель зобов'язався нести перед банком солідарну з позичальником відповідальність за повне та своєчасне виконання позичальником умов кредитного договору та додаткових угод до нього. Позичальник [PERSON] свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 58 367,66 доларів США та 16 360 436,14 гривень, яку разом із судовими витратами позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь. Під час розгляду справи представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог у зв'язку з тим, що до теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, і на день подання заяви становить 58 367,66 доларів США та 22 575 759,21 гривень. Вказану суму заборгованості разом із судовими витратами позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід банк», третя особа: [PERSON], про припинення зобов'язань за договором поруки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у договорі поруки між ним та банком не визначено строку його дії. Тому, на його думку, порука має вважатися припиненою, якщо протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання кредитор не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки 05 квітня 2013 року настає строк виконання основного зобов'язання, а банк до 05 жовтня 2013 року не пред'явив до нього вимоги погасити заборгованість, дія поруки припинилася. У зв'язку з цим просить припинити його зобов'язання за договором поруки № 37.3/МА-16.08.1 від 07 квітня 2008 року. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід банк», третя особа: [PERSON], про застосування наслідків нікчемності правочину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що кредитним договором від 07 квітня 2008 року, укладеним між ним та банком, не встановлені дата надання кредиту та його погашення, порядок сплати відсотків за користування кредитом. Ці умови встановлені додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 37.3/МА-16.08.1 від 07 квітня 2008 року. Графік повернення кредиту та сплати процентів є невід'ємною частиною вказаної додаткової угоди. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що всі зміни та доповнення до нього дійсні лише в тому разі, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін. Посилаючись на те, що вказаний графік повернення кредиту та сплати процентів не підписаний представником банку, просить визнати його нікчемним, у зв'язку з чим визнати нікчемною і додаткову угоду, яка не може діяти окремо від графіку. Також [PERSON] визнає, що отримав від банку кредитні кошти у розмірі 40 000,00 доларів США, із яких повернув 12 000,00 доларів США. У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з нього на користь відповідача за зустрічним позовом залишок кредитних коштів у розмірі 28 000,00 доларів США. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала повністю, просила первісний позов задовольнити, проти задоволення зустрічних позовів відповідачів заперечувала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення первісного позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості заперечував. Подав до суду письмові заперечення, в яких посилався на те, що дія договору поруки припинилася 05 жовтня 2013 року, оскільки банк письмово не повідомив поручителя про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Свій зустрічний позов до ПАТ «Родовід банк» про припинення зобов'язань за договором поруки та зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Родовід банк» про застосування наслідків нікчемності правочину підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позовних вимог, в яких, посилаючись на те, що додаткова угода разом графіком повернення кредиту та сплати процентів до кредитного договору від 07 квітня 2008 року є нікчемними, і він не зобов'язаний сплачувати проценти і пеню за вказаним договором, визнав первісний позов ПАТ «Родовід банк» до нього частково, та просив стягнути з нього на користь ПАТ «Родовід банк» залишок неповернених коштів у сумі 28 000,00 доларів США. Свій зустрічний позов до ПАТ «Родовід банк» про застосування наслідків нікчемності правочину та зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Родовід банк» про припинення зобов'язань за договором поруки підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 07 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» (після зміни назви - ПАТ «Родовід банк») та [PERSON] на підставі заяви на отримання кредиту було укладено кредитний договір № 37.3/МА-16.08.1 та додаткову угоду № 1 шляхом підписання їх тексту, за умовами яких банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 40 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 16% річних у визначені додатковою угодою строки з кінцевим терміном 05 квітня 2013 року. Графіком повернення кредиту та сплати процентів, який є невід'ємною частиною додаткової угоди, визначено строки та періодичність виконання зобов'язань (а.с. 5-14). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 07 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 37.3/МА-16.08.1 (а.с. 24-25). Крім того, 07 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] 07 квітня 2008 року укладено договір поруки № 37.3/МА-16.08.1, за умовами якого поручитель зобов'язався нести перед банком солідарну з позичальником відповідальність за повне та своєчасне виконання позичальником умов кредитного договору та додаткових угод до нього (а.с. 22-23). У договорі поруки визначено, що він вступає в дію з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з умовами кредитного договору та строками виконання зобов'язань за ним. Також поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] станом на 26 листопада 2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 58 367,66 доларів США та 22 575 759,21 гривень (а.с. 52-54). [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, порушив графік платежів та не в повному обсязі здійснював розрахунки, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Положеннями ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання нікчемним графіку повернення кредиту та сплати процентів та додаткової угоди до кредитного договору від 07 квітня 2008 року, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. Зі змісту оспорюваного графіку повернення кредиту та сплати процентів, а також додаткової угоди до кредитного договору, не вбачається, що при їх укладенні сторонами не були додержані будь-які умови, встановлені законом до вказаного виду договорів. Факт відсутності підпису уповноваженого представника банку на примірнику вказаного графіку не свідчить про недотримання письмової форми правочину, на що посилається позивач за зустрічним позовом. Натомість, факт підписання графіку повернення кредиту та сплати процентів [PERSON] свідчить про те, що він погодився з такими умовами договору та прийняв їх. Отже, посилання [PERSON] на те, що він не зобов'язаний був сплачувати проценти і виконувати інші зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з відсутністю підпису представника банку на графіку повернення кредиту та сплати процентів, не заслуговують на увагу і суд розцінює їх як намагання [PERSON] в порушення ст. 525 ЦК України односторонньо відмовитися від зобов'язання та уникнути відповідальності за невиконання умов договору. Також ці твердження суперечать положенням ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У запереченнях проти первісного позову відповідачем [PERSON] та представником відповідача [PERSON] було заявлено про застосування позовної давності до вимог ПАТ «Родовід банк» про стягнення з них пені. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Враховуючи те, що позивачу стало відомо про заборгованість відповідачів по сплаті пені після закінчення строку для повернення кредитних коштів, тобто після 05 квітня 2013 року, то строк позовної давності по стягненню пені сплив 06 квітня 2014 року, тобто, позивач пропустив строк позовної давності для заявлення вимоги про стягнення з відповідачів пені, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідачів пені за період з 15 вересня 2008 року по 30 серпня 2013 року залишити без задоволення. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, нарахованої за несвоєчасне погашення суми кредиту, суд виходить із співмірності суми заборгованості відповідача за основною сумою кредиту із розміром нарахованої позивачем пені за порушення строків виконання зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що нарахований позивачем розмір пені у декілька разів перевищує основну суму боргу. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором до 35 423 долари 62 центи США, що складає 100% від суми основного боргу відповідача [PERSON] за кредитним договором. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому первісний позов ПАТ «Родовід банк» до [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 37.3/МА-16.08.1 від 07 квітня 2008 року, а саме: прострочена заборгованість за кредитом та процентами - 58 367 доларів 66 центів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом Національного Банку України станом на 26 листопада 2014 року становить 875 977 гривень 87 копійок; загальна сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 35 423 долари 62 центи США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом Національного Банку України станом на 26 листопада 2014 року становить 531 635 гривень 28 копійок; сума трьох процентів річних від простроченої кредитної заборгованості - 6 152 долари 89 центів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом Національного Банку України станом на 26 листопада 2014 року становить 92 342 гривні 21 копійку, а всього стягнути 1 499 955 (один мільйон чотириста дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривен 36 (тридцять шість) копійок. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Родовід банк», третя особа: [PERSON], про застосування наслідків нікчемності правочину та зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Родовід банк», третя особа: [PERSON], про припинення зобов'язань за договором поруки, а тому вважає правильним відмовити у його задоволенні. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору - 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок (а.с. 32). На підставі викладеного,

Outcome: partial