Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач пояснила, що свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 07 від 26 квітня 2005 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами. Разом із тим, за наявності двох дітей [INFO] та [INFO] , сторони припинили спільне проживання з жовтня 2010 року, сторони не роблять намагань для збереження сім?ї, у зв?язку із чим просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовні вимоги. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за № 07 від 26 квітня 2005 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Разом із тим, за наявності двох дітей [INFO] та [INFO] , сторони припинили спільне проживання з жовтня 2010 року, не роблять намагань для збереження сім?ї. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд вважає підставою для розірвання шлюбу те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Разом із тим, що у відповідності до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вказана обставина є такою, що надає позивачці право на вирішення вказаного питання в органах РАЦС, що у свою чергу не є підставою для вирішення в судовому порядку. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved