Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач посилається на те, що є спадкоємцем після смерті батька, - [PERSON]. Також спадкоємцем після смерті батька є один з відповідачів,- його мати, яка не бажає приймати спадщину, але своєчасно не відмовилася від належної їй частки спадщини. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, позаяк був прописаний та мешкав разом з ним. За оформленням належним чином документів на земельну ділянку в межах строку прийняття спадщини не звертався, оскільки у нього не було оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тому зараз вимушений був звернутись до суду за рекомендацією нотаріуса. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку № 304 для ведення фермерського господарства, площею 7,9818 га. яка розташована на території Красноріченської селищної ради та належала за життя його померлому 19.12.2009 року батькові, - [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 015969, виготовленого на підставі Розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 12.03.2004 року за № 256. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, вказавши, що спадкодавець не встиг за життя отримати оригінал Державного акту на право приватної власності на землю з причини тяжкої хвороби, а саме декількох інсультів, що позбавляло його можливості діяти самостійно або передати повноваження за дорученням. Проте землевпорядна документація була повністю розроблена, межі земельної ділянки було встановлено, виділено в натурі на місцевості, присвоєно кадастровий номер та передано йому (спадкодавцю) за актом, Відповідач, - [PERSON], у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Підтвердила, що її чоловік тяжко хворів з 2004 року і в силу цієї хвороби не мав змоги отримати оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Вона не заважає, щоб син прийняв в спадок цю земельну ділянку. Відповідач, -представник Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, в яких посилався на роз»яснення Пленуму Верховного суду та [PERSON] спеціалізованого суду України щодо цього, що оскільки спадкодавець не отримав Державного акту, не пройшов повністю процедури приватизації, тим самим не отримав право власності, то і спадкоємці не мають права отримати в спадщину земельну ділянку. Відповідач,- представник Кремінської районної державної адміністрації, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб, - Красноріченська селищна рада Кремінського району, Відділ Держземагенства у Кремінському районі, Фермерське господарство «Нівса» у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Допитані судом свідки [PERSON]В та [PERSON]І підтвердили, що спадкодавець їх сусід. Користувався за життя спірною земельною ділянкою. Тривалий час страждав на тяжку хворобу, переніс декілька інсультів, тому не міг самостійно отримати Державний акт на право приватної власності на землю або дати доручення на вчинення таких дій від його імені. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши справу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст. 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. З а приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ч1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, згідно паспортних даних та свідоцтва про народження позивач,- [PERSON], який народився 05.07.1973 року в м. Кремінна Луганської області є сином [PERSON], який помер 19.12.2009 року, прийняв спадщину після його смерті, фактично вступивши в управління спадковим майном, позаяк мешкав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (ас4-5,63,7,6). [PERSON] за життя належала земельна ділянка № 304 для ведення фермерського господарства, площею 7,9818 га.(кадастровий номер 4421655400:06:003:0046), яка розташована на території Красноріченської селищної ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 015969, виготовленого на підставі розпорядження голови Кремінської райдержадміністрації від 12.03.2004 року за № 256, але останній в силу тяжкого захворювання не встиг за життя отримати оригінал цього акту (а.с.8-9,12), що підтверджено поясненнями сторін та неупереджених свідків. Досліджена судом виготовлена на ім.»я [PERSON]С в повному обсязі технічна документація із землеустрою свідчить, що спадкоємцеві за життя земельна ділянка згідно Акта була відведена відповідно до чинних норм законодавства, її межі встановлено та виділено в натурі, погоджено із власниками суміжних земельних ділянок, присвоєно кадастровий номер, та земельну ділянку передано в користування згідно акту, про що свідчить власноручний підпис [PERSON]С в ньому і не заперечується сторонами (ас 39-62,62-67). Відповідач по справі, - [PERSON], є дружиною спадкодавця та спадкоємцем першої черги, але остання відмовляється від спадщини на користь позивача. Нотаріусом позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] позаяк відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.18-20). Грошова оцінка земельної ділянки для ведення фермерського господарства № 304, розміром 7,9818 га. станом на 01.10.2014 рік згідно висновку експерта складає 92757,00 грн. (а.с.25). Вирішуючи справу, суд зважає на роз»яснення, надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки технічна документація із землеустрою на ім.»я [PERSON]С за його життя була повністю виготовлена, земельна ділянка згідно Акта була відведена відповідно до чинних норм законодавства, її межі встановлено та виділено в натурі на місцевості, погоджено із власниками суміжних земельних ділянок, присвоєно кадастровий номер, а земельну ділянку передано в користування спадкодавцю, як члену фермерського господарства, згідно акту, суд дійшов висновку, що хоча спадкодавцем і не було отримано Державного акту на право приватної власності на землю з поважної причини, проте процес виділення земельної ділянки та технічна документація із землеустрою відповідають вимогам чинного законодавства. І у суду не виникає жодного сумніву, що спадкоємець за життя отримав усі права на цю земельну ділянку, в тому числі й право на передачу її в спадщину, в сенсі ст. 1218 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного, суд не приймає до уваги заперечення Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області та посилання на [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13. Вирішуючи справу по суті суд бере до уваги роз»яніння, надані в п.3.5 цього листа, де зазначено, що якщо оформлення права власності на земельну ділянку (отримання держакту, державна реєстрація) не було завершено, то спадкоємці мають право в судовому порядку спонукати суб»єкта владних повноважень закінчити такий процес. Системний аналіз приписів ЦК України, що регулюють порядок спадкування, та наведеного пункту [PERSON], свідчить, що право спадкодавця при незавершеній не з його вини приватизації, підлягає захисту його спадкоємцями. Враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги зміни до Земельного законодавства, що натепер позивач, як спадкоємець, позбавлений можливості спонукати відповідача видати на померлого Держакт на землю, а спадкоємець за життя отримав усі права на цю земельну ділянку, то, на переконання суду, спадкоємець має право її успадковувати. Оскільки йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, тобто його право не визнається, позивач на законних підставах звернувся до суду за його захистом. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved