Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №9 в буд.17 по вул.Пушкіна в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1978 року. На теперішній час шлюб між ними розірвано. У 2008 році відповідач поїхав до РФ працювати. З того часу за місцем реєстрації не проживає. На теперішній час його місце проживання їй не відоме. Під часу шлюбу ними була приватизована вищевказана квартира, яка належала в рівних частинах їй, відповідачу та їхнім донькам [PERSON] та [PERSON] ([PERSON] у шлюбі) [PERSON] до довідки про склад сімї за вказаною адресою зареєстровані лише вони з відповідачем, а діти мешкають окремо. 01.06.2016 року відповідно до договору дарування відповідач подарував [PERSON] ? належну йому частку квартири. Відповідач не мешкає за вказаною адресою з 2008 року, він зобовязався знятися з реєстраційного обліку, однак, до теперішнього часу вказане зобовязання не виконано. У звязку з цим вона змушена оплачувати комунальні платежі за нього як користувача квартири. В квартирі він не мешкає, його особистих речей не має. Відповідач не зявився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський край» від 28.07.2016 року за №90. Представники третіх осіб Дергачівського районного відділу ДМС в Харківській області та Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі Позивач в судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява від представника про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2001 року та договором дарування частки квартири від 01.06.2016 року. Відповідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМ УДМС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 07.02.1996 року. З довідки Комунального підприємства «Солоницівське Житлово-Експлуатаційне Господарство» Солоницівської селищної ради Дегачівського району Харківської області від 23.06.2016 року за №1645/1 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстрований [PERSON], [INFO]. \~ Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2\~ст.386 ЦК\~України власнику надається можливість звернення з позовом про вчинення певних дій для запобігання порушенню свого права власності, що може мати місце у майбутньому. Відповідно до частини першої\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у квартирі за указаною вище адресою з 2008 року, а знаходження відповідача на реєстрації у квартирі, належній позивачу, перешкоджає здійсненню у повній мірі права розпорядження цим майном, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно що вимог\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: approved