Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що вказаний житловий будинок належав фактично її чоловіку [PERSON] , однак останній не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку. Позивач є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, у зв`язку з чим звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на вказаний житловий будинок, з тих підстав, що у [PERSON] відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Позивачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Вовчківська сільська рада Поліського району Київської області просили розглянути справу без участі представника та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що 01.08.1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Виконкомом Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 4. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного станцу по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 250. Позивач [PERSON] у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, подала до державного нотаріусу Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області Воробей Т.П. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (спадкова справа № 23/2020). Постановою № 816/02-31 від 15.09.2020 року державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області Воробей Т.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. За даними нотаріальної контори після [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2020 року вбачається, що на підставі ст. 1261 ЦК України, посвідченого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., зареєстрованого у реєстрі за № 1937, спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна [PERSON] , 1969 р.н., який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] , спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки (кадастровий номер 3223581600:08:000:0026) розміром 4,6217 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 173954 виданого Поліською районною державною адміністрацією 23.05.2006 року за зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 204. Згідно довідки виданої Вовчківською сільською радою Поліського району Київської області № 160 від 16.09.2020р., вбачається, що будинок розташований в [ADDRESS] по день смерті рахувався за [PERSON] (помер [INFO] , а/з № 250 від 21.12.2019р.), згідно записів погосподарської книги № 3 Вовчківської сільської ради, номер об`єкта погосподарського обліку 0177-1, за 2016-2020 роки. Із технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що спірний житловий будинок загальною площею 57,2 кв. м. та житловою площею 33,3 кв. м. (в плані під літерою «А»). Надвірні будівлі: навіс «Б, В, Д, Ж, З, К», вбиральня «В1», сарай «Г», гараж «Л», огорожа №1-4, де власником вказаного домоволодіння є [PERSON] . Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1. ст. 1267 ЦК України). Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого спадщину прийняла [PERSON] , житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , підтверджується записами з погосподарської книги по с.Вовчків Поліського району Київської області, за якою головою домогосподарства є [PERSON] . Таким чином, встановлено, що [PERSON] , померлому [INFO] , належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і воно було успадковане за законом його дружиною [PERSON] . Таким чином позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка і набула право власності на належний чоловіку будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved