Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити юридичний факт, що [PERSON], на день смерті матері [PERSON] - 22 червня 20 04 року, проживала разом з нею в житловому будинку № 8 по вул. Люботинській в м. Мерефа Харківського району Харківської області; визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 61,30кв.м, житловою площею 34,90кв.м., в м. Мерефа, вул. Люботинська, б. 8, Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері[PERSON], померлої 22 червня 2004 року. [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] померла 22.06.2004р. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON]. Інші спадкоємці першої черги: батько [PERSON] помер 10.01.1984р., сестра та донька спадкодавця [PERSON] померла 16.08.1993р. Відповідач по справі доводиться рідним сином [PERSON] та племінником Позивача. Позивач проживала із спадкодавцем постійно до моменту її смерті 22.06.2004р. однією родиною з лютого 2004 року, турбувалася та доглядала матір, бо вона хворіла, користувалася після її смерті в період шести місяців житловим будинком, земельною ділянкою, речами, але оформити право власності не має змоги, оскільки нотаріусом Державної нотаріальної контори повідомлено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту сумісного проживання. Відповідач в судове засідання не зявився про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати за його відсутністю та позовні вимоги визнає (а.с.67). Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та просила суд позовні вимоги задовольнити (а.с.70). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю та проти позовних вимог Позивача не заперечує (а.с.69). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 22.06.2004р., що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ за № 436825 від 23.06.2004р. (а.с.15). Після смерті спадкодавця залишилася спадщина у вигляді 3/8 частин житлового будинку № 8 по вул. Люботинській в м. Мерефа Харківського району Харківської області, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 01.11.1985р. реєстровий № 1-5335 та Свідоцтва про право на спадщину реєстровий № 1-5337 від 01.11.1985р., виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. В іншій 1/2 частині право власності на вищезазначений будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 28.03.2006р. реєстровий № 3-764 та в 1/8 частині за [PERSON] (Позивачем по справі) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 01.11.1985р. реєстровий № 1- 5337, що підтверджується довідкою КП «Харківського районне бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2016р. за № п-1326 (а.с.13). Спірний будинок має загальну площу 61,30кв.м., житлову площу 34,90кв.м., та наступні господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», з верандою літ «в», сараї літ «Б, Д, Ж», вбиральні літ «Г, И», сараї літ «б, Д, 3, Ж, О, Л, Е, Р» погріб літ «В, е», душ літ «Л», огорожа № 1-9, колонки літ «К, К1», замощення 1, 11, що підтверджується копією Технічного паспорту за реєстровим номером 34-4951 від 30.03.2016р. (а.с.18-21). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], що підтверджується копіями Свідоцтва про народження останньої та витягом з реєстру актів громадянського стану про шлюб щодо зміни прізвища (а.с.10, 12). Інші спадкоємці першої черги: батько [PERSON], помер 10.01.1984р., сестра та донька спадкодавця [PERSON] померла 16.08.1993р., що підтверджується копіями Свідоцтв про смерть останніх (а.с.14, 15). Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29.07.2016р. за № 2360/01.16 після смерті [PERSON], померлої 22.06.2004р. до держнотконтори у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, заповітів від імені спадкодавця держнотконтора не видавала (а.с.60). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, на час відкриття спадщини, тобто на 22 червня 2004 року, Позивач постійно проживала разом з [PERSON] та поховала її, що підтверджується Актом депутата Харківської ради від 04.04.2006р. (а.с.22). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки обставини викладені Позивачем знайшли своє підтвердження наданими суду доказами. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved