Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом (в подальшому змінений) до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на майно, вилучення предмета застави. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.09.2013 року між позивачем (ПАТ «Ідея Банк» є правонаступником ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «[PERSON]), в т.ч. ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу створено, шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», затвердженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року) та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.23932, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 122635,92 грн. на купівлю транспортного засобу КІА CEED, 2013 року, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) USYHN816BEL055953, реєстраційний № [NUMBER], який йому належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором становить до 02.09.2016р. При цьому, частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, частина - на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти були надані [PERSON] в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору банк - позивач по справі, має право ініціювати перед позичальником перегляд, зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. Якщо позичальник не погоджується з запропонованим банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобовязаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити банк про свою незгоду. Станом на дату подання позову відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки. Останній платіж боржником здійснено 29.01.2014 року. Отже, сума боргу відповідача [PERSON] за кредитним договором, станом на 20.04.2015 року становить: Основний борг63719,8 Прострочений борг45280,23 Прострочені проценти22400,53 Строкові проценти1020,78 Нарахована комісія0 Прострочена комісія0 Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором за період 1 рік (з 10.04.2014 р. по 20.04.2015 р.) становить: Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань75704,13 Віндикаційні витрати0 Загальна заборгованість, грн.208125,47 Як вказує позивач, заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку №29099491023932 та розрахунком заборгованості станом на 20.04.2015 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Виконання зобов'язання за договором №910.23932 від 02.09.2013 року забезпечено порукою ТзОВ ФК «Гарант Плюс» відповідно до договору поруки від 22 квітня 2015 р., укладеного між останнім та банком позивачем по справі. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу КІА СЕЕ'D, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) USYHN816BEL055953, реєстраційний № [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На підставі договору застави, укладеного з відповідачем [PERSON], обтяження на транспортний засіб, що є предметом застави, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до отриманої інформації від органів МВС України актуальним власником заставного транспортного засобу є відповідач [PERSON], 06.07.1991 р. н. Таким чином, посилаючись на ст.ст. 6, 625, 526, 530, 611, 1050, 590, 627, 589, 551, 549, 610, 1049 ЦК України, ст.ст. 20, 27 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 9, 12, 23, 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 910.23932 в сумі 208125,47 грн., з яких: основний борг -63719.80 грн., прострочений борг -45280,23 грн., прострочені проценти -22400,53 грн., строкові проценти -1020,78 грн., нарахована комісія -0 грн., прострочена комісія -0 грн., пеня -75704,13 грн.; в рахунок погашення кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 910.23932, укладеним між ним та ПАТ «Ідея Банк», - звернути стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави, який належить [PERSON], а саме, - на автомобіль КІА СЕЕ'О, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) U5YHN816BEL055953, новий реєстраційний № [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі - покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо); вилучити у [PERSON] вказаний транспортний засіб, який є предметом застави, та передати ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Ідея банк» витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Ідея Банк» за довіреністю [PERSON] повністю підтримав змінені позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив і не скористався правом надання заперечень проти позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] повністю заперечував проти позову і просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що змінені позовні вимоги в редакції від 02.08.2016р., які надійшли до суду 08.08.2016р., підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 02.09.2013 року між позивачем (ПАТ «Ідея Банк» є правонаступником ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «[PERSON]), в т.ч. ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу створено, шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», затвердженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року) та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.23932, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 122635,92 грн. на купівлю транспортного засобу КІА CEED, 2013 року, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) USYHN816BEL055953, реєстраційний № [NUMBER], який йому належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.08.2013р. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором визначений до 02.09.2016 р. При цьому, частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, частина - на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами №910.23932 від 03.09.2013р. на суму 119064грн. 00коп. та №910.23932 від 03.09.2013р. на суму 3571грн. 92коп. відповідно. Кредитні кошти були надані [PERSON] в користування зі сплатою відсоткової ставки, що передбачено параграф.2 договору, графіком, тарифами та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором. Так, останній платіж боржником здійснено 29.01.2014 року, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Отже, сума боргу відповідача [PERSON] за кредитним договором, станом на 20.04.2015 року, становить - 208125грн. 47коп., з яких: основний борг 63719грн. 80коп., прострочений борг 45280грн. 23коп., прострочені відсотки 22400грн. 53коп., строкові відсотки 1020грн. 78коп., пеня 75704грн. 13коп. (за період з 20.04.2014р. по 20.04.2015р., нарахування пені передбачено парагр.9 кредитного договору), що підтверджується даними довідки-розрахунку заборгованості. При цьому, суд звертає увагу, що спір про розмір заборгованості відсутній. Виконання зобов'язання за договором №910.23932 від 02.09.2013 року забезпечено порукою ТзОВ ФК «Гарант Плюс» відповідно до договору поруки №15/46 від 22 квітня 2015 р., укладеного між останнім та банком позивачем по справі. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та позивачем 12.09.2013р. було укладено договір застави транспортного засобу КІА СЕЕ'D, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) USYHN816BEL055953, реєстраційний №СА0105ВТ, який належить йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Даний договір посвідчено нотаріусом (реєстр №2495). Заставна вартість предмету застави становить 198440грн. 00коп. На підставі договору застави, укладеного з відповідачем [PERSON], обтяження на транспортний засіб, що є предметом застави, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що свідчить витяг №41871654 від 13.09.2013р. Відповідно до інформації, наданої Головним сервісним центром МВС України від 15.04.2016р. та від 05.05.2016р. власником вище вказаного транспортного засобу з 10 грудня 2014р. є відповідач по справі - [PERSON] При цьому, за автомобілем [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію СХХ 547486). Як вбачається з довідки: 29.08.2013р. ТЗ зареєстрований за [PERSON] за номером СА0105ВТ; 13.11.2014р. ТЗ перереєстрований за новим власником [PERSON] за номером СА2541АА; 14.11.2014р. ТЗ знятий з обліку і 10.12.2014р. вторинно зареєстрований, як придбаний в торгівельній організації (довідка-рахунок №ВІА524403 від 09.12.14р.) за [PERSON] за номером АР6439СР. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені статтею 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст.574 ч.1ЦК). Відповідно до ст. 576ЦК, - предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ч.ч.3, 4 ст. 577ЦК). Як передбачено ч.2 ст. 586ЦК, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Статтею 589 ч.1 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1, 2 ст. 590ЦК). Також, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або за рішенням третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Як визначено статтею 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» \~визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених із метою забезпечення виконання зобовязань. Відповідно до ч. 3 ст. 9 цього Закону, якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 12 цього Закону визначені правові наслідки реєстрації обтяжень. Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом (ст. 23 ч.1 ЗУ). Отже, вирішуючи даний спір, і фактично задовольняючи вимоги про стягнення заборгованості в повному розмірі 208125грн. 47коп., що є значно більшим від вартості заставного майна 198440грн. 00коп., - суд не вбачає підстав для можливості задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб, який на даний час не належить боржникові [PERSON], а належить [PERSON] В іншому випадку, одночасне вирішення спору у цій справі може призвести до подвійного стягнення. Відповідно, не можуть бути задоволені вимоги про вилучення транспортного засобу у відповідача [PERSON] Крім того, суд вважає, що, якщо борг відповідачем боржником [PERSON] не буде сплачено на виконання судового рішення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», то ПАТ «Ідея Банк», при таких обставинах, - не позбавлений права звернутися до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, яким останній володіє. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги в редакції від 02.08.2016р. необхідно задовольнити частково, а саме, - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №910.23932 від 02.09.2013р. в розмірі 208125грн. 47коп., з яких: основний борг 63719грн. 80коп., прострочений борг 45280грн. 23коп., прострочені відсотки 22400грн. 53коп., строкові відсотки 1020грн. 78коп., пеня 75704грн. 13коп. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 2081грн. 25коп., що сплачений позивачем при подачі позову ( меморіальний ордер від 23.04.2015р.). На підставі викладеного та,

Outcome: partial