Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В якому прохали: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6038 грн. 75 коп. за кредитним договором №б/н від 06.12.2013 та судові витрати у розмірі 1\~600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши у позовній заяві та надавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю (а.с.2, 46). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 06.12.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 06.12.2013, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6\~400 гривень 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.5). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобовязання перед [PERSON] Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що [PERSON] помер 13.03.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Октябрським відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ від 13.03.2015 року. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.12.2013 року становить 6038 грн. 75 коп., яка складається з: 5\~899 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом; 139 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками (а.с.3-4). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно відповіді ПН Полтавського МНО [PERSON] від 31.05.2016 спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] (а.с.35). 26 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до [PERSON] з листом - претензію, але ніяких дій не було виконано (а.с.36). Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON], як спадкоємець має виконати зобов'язання. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1600 грн. (а.с.44-45). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved