Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач приватне підприємство «Вікторія-1» (далі - ПП «Вікторія-1») звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за даною адресою надає позивач. Плата за дані послуги повинна здійснюватись [PERSON] та [PERSON] і її розмір встановлений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1603 від 28 вересня 2011 року. Однак внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків в частині оплати наданих позивачем послуг у відповідачів утворилась заборгованість, що станом на 01 вересня 2014 року, становить 841,83 грн., котрі і слід з них стягнути. 02 квітня 2015 року представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог і просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] 1'673,38 грн. за період з серпня 2013 року по березень 2015 року. У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав з мотивів, вкладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили посилаючись на те, що жодного договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території із позивачем вони не укладали, їх не отримують і оплачувати не повинні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Вказане стверджується фотокопією свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1996 року, виданого начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) № 14334 від 10 липня 1996 року. У цій квартирі зареєстровані четверо осіб, двоє з яких - повнолітні. Це [PERSON] та його дружина [PERSON] Ці факти підтверджуються довідкою ПП «Вікторія-1» № 398 від 22 вересня 2014 року. Як вбачається з фотокопії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 317 від 28 лютого 2011 року «Про передачу будинків» та додатку № 2 до нього, позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по вулиці Симоненка. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] нараховується плата, об'єм якої регулювався рішенням Тернопільської міської ради № 1603 від 28 вересня 2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до особового рахунку [PERSON] від 02 жовтня 2014 року така плата для нього становить 94,1 грн. в місяць. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 68 ЖК України, п. 7 ч. 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, між позивачем та відповідачами у справі склались відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Посилання останніх на відсутність договору про надання таких послуг визнані судом неспроможними, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території і це стверджується наявними в матеріалах справи актами комісій про проведення робіт з прибирання місць загального користування, ремонту покрівлі, проведенню робіт по дезінсекції, зрізу дерев, завезенні піску, фарбуванню обладнання та договорами про надання послуг, виконання робіт, постачання електричної енергії. Відповідачі частково проводили оплату за надані позивачем послуги, про що свідчить відповідні розрахунки заборгованості по ПП «Вікторія-1» за період з січня 2012 року по березень 2015 року з яких вбачається, що за послуги надані мешканцям квартири [ADDRESS] (власник [PERSON].) мало місце внесення коштів: у липні 2012 року (611,89 грн.), жовтні 2012 року (229,45 грн.), червні 2014 року (1'147,76 грн.). Таким чином відповідач, в силу норм ч. 1 ст. 264 ЦК України, фактично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним свого обов'язку по сплаті вартості послуг наданих їм позивачем. Також з даного розрахунку вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обов'язків по сплаті вартості таких послуг, станом на березень 2015 року, у них утворилась заборгованість, котра складає 1'673,38 грн. і її слід з них стягнути. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилання відповідачів на ненадання позивачем їм послуг по утриманню будинку та прибудинкової території визнані судом неспроможними, оскільки не підтверджені жодним доказом. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved