Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] строком на три місяці. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є її рідним братом. Йому належала на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 11.04.1997, зареєстрованого на Південній товарній біржі за реєстровим № 6462. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте не встигла оформити спадкові права оскільки померла. 18 грудня 2019 року вона, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] та як єдиний спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері та брата. З наданих нею документів приватному нотаріусу, вбачалося, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали за різними адресами. Також, приватний нотаріус Ягужинська К.Т. в усній формі повідомила про те, що [PERSON] померла через два дні після смерті [PERSON] , то вона прийняла спадщину відповідно до ст.. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія). 15 травня 2020 року, перед закінченням шестимісячного строку на прийняття спадщини, звернулася до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т., щоб вияснити, чи всі документи, необхідні для оформлення спадщини після смерті брата та матері, надані нею, та коли їй необхідно з`явитися до неї з подання заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину. В липні 2020 року, при її черговому зверненні до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т. з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті брата, нотаріус повідомила про те, що не може видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] до витребування у приватного нотаріуса Валієвої В.В. спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Проте, приватний нотаріус Ягужинська К.Т. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй не надала. 18 серпня 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Валієвої В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, 13 серпня 2020 року приватний нотаріус Ягужинська К.Т. надала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору № 6494 купівлі - продажу нерухомого майна від 14.04.1997, зареєстрованого в ММБТІ 25.11.2020, у зв`язку з чим існує спір про право, та не входить до компетенції нотаріуса. [PERSON] , який є двоюрідним братом її та померлого [PERSON] , ніколи не був власником спірної квартири, проте намагався в судовому порядку визнати Договір купівлі - продажу спірної квартири, дійсним. У зв`язку з вказаними обставинами, та не з її вини не подано заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки, після смерті [PERSON] . Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що з матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , вбачається, що вказані спадкові справи не містять заяв позивачки про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , поданих у встановлений законодавством строк, або будь-яких інших відомостей щодо здійснених позивачем дій, які б підтверджували прийняття нею спадщини після померлого [PERSON] . Перевіркою дій нотаріуса, яка проведена Відділом з питань нотаріату у Миколаївській області за скаргою позивачки, не встановлено в діях нотаріуса неналежного виконання нею, під час здійснення нотаріальної дії, посадових обов`язків нотаріуса. Вказує, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З матеріалів спадкових справ не вбачається наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для позивача на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 133/2019 вбачається, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] лише 26.08.2020. Матеріалами позову позивачкою не доведено наявність підстав для визнання додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Від позивачки надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . [INFO] , тобто через два дні після смерті [PERSON] померла їхня мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташоване на території Устинівської селищної ради. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була їхня мати [PERSON] , яка не встигла подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина, як це передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. 18 грудня 2019 року вона, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та єдиний спадкоємець другої черги після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері та брата. Те, що із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася як після смерті матері [PERSON] , так і після смерті брата [PERSON] , вона звернулася у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, підтверджується не лише наданими нею доказами, а і доказами, витребуваними судом за її клопотанням, які долучені до матеріалів справи. Проте, з незрозумілих підстав спадкову справу щодо майна [PERSON] нотаріусом не було відкрито з посиланням на ст. 1276 ЦК України. Фактично, як спадкоємець другої черги, вона прийняла спадщину після смерті брата, проте, внаслідок неправильних дій нотаріуса, яка безпідставно не відкрила спадкову справу щодо майна [PERSON] , вона змушена захищати своє порушене право в судовому порядку. Ухвалою суду від 04.12.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.01.2021, витребувано докази. Ухвалою суду від 01.06.2021, відкладено розгляд підготовчого судового засідання та витребувано докази. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача на підставі наявних матеріалів. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами. Від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ягужинської К.Т. надійшло повідомлення, згідно якого остання просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача ММР у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову та заявами по суті. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу нерухомого майна від 11.04.1997 року, укладеного на Південній товарній біржі за реєстровим № 6462, зареєстрованого в ММБТІ 16.04.1997 за № 17804. Згідно довідки з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи, станом на 28.12.2012, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу за № 6462 від 11.04.1997, посвідченого Південною товарною біржею та зареєстрованого в ММБТІ 20.04.2017 за № 17804. [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб 24.10.1986 та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги є мати [PERSON] - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя, 03 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я., зареєстрований за реєстровим № 412, згідно якого заповідала належну їй, згідно державного акту ІV-КР № 017744, земельну ділянку площею 7,99 кв.м, яка розташована на території Устинівської селищної ради, дочці [PERSON] . Згідно довідки Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18.12.2019 за вих. № 1667, [PERSON] здійснила поховання свого брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка в своєму позові зазначає, що вона, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] та як єдиний спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері та брата. 18 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Того ж дня, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в якій зазначила, що крім неї, спадкоємцем є [PERSON] , який помер раніше. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. здійснені запити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради щодо реєстрації місця проживання на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідок з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, [PERSON] знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю; [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю. 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку, прощею 7,9882 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, Устинівська селищна рада. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 133/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 серпня 2020 року за вих. № 190/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви особи, яка не є спадкоємцем першої черги, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. заведено спадкову справу, а тому існує спір про право власності на спадкове майно і вирішення такого спору виходить за рамки компетенції нотаріуса. 18 травня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2020 за вих. № 114/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між матір`ю спадкодавця та між позивачем та спадкодавцем, а також договір купівлі - продажу вказаної квартири не був посвідчений нотаріально. 28 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. із заявою, якою просила не видавати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №22/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивачка зазначає, що при зверненні до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявами про прийняття спадщини після смерті брата та матері, нею були надані оригінали свідоцтв про смерть матері та брата, оригінали документів, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцями, правовстановлюючі документи на спадкове майно, довідки про місце реєстрації та проживання спадкодавців та інші, необхідні для прийняття спадщини, документи згідно переліку. Вивчивши надані нею документи, приватний нотаріус Ягужинська К.Т. повідомила її про те, що вона в порядку спадкової трансмісії прийняла спадщину, проте, вона не може завести спадкову справу після смерті брата, оскільки [PERSON] не встигла оформити спадкові права після смерті [PERSON] . Як вбачається зі скарги від 16.09.2020, поданої [PERSON] до Відділу з питань нотаріату у Миколаївській області Управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, остання скаржилася на дії та рішення приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. щодо невідкриття спадкової справи після смерті її брата [PERSON] та просила вжити заходи відповідно до закону. Згідно листа заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Возняк Р. щодо відповіді на звернення від 01.10.2020 зав вих. № К-1211-011/071-32, Управлінням юстиції проведено перевірку за фактами, викладеними в скарзі [PERSON] та на підставі наданих приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. пояснень та копій документів встановлено, що приватний нотаріус Ягужинська К.Т. діяла в межах наданих їй повноважень. Крім того, зазначено, що будь-яке втручання в діяльність нотаріуса забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства (ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат»). З матеріалів цивільної справи № 489/6496/20 (провадження № 2/489/1039/20) вбачається, що [PERSON] 06 грудня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , укладеного на Південній товарній біржі 14 квітня 1999 року за № 6494. 18 грудня 2019 року до суду від представника позивача - адвоката Демченко Н. В. надійшла заява про закриття провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2020 прийнято відмову представника позивача адвоката Демченко Наталі Вікторівни від позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, закрито. При дослідженні матеріалів цивільної справи № 489/3401/20 (провадження № 2/489/2082/20), судом встановлено, що [PERSON] 24 липня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] , укладеного на Південній товарній біржі 14 квітня 1999 року за № 6494. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2020, у відкритті провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна, відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При розгляді спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18. Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом після смерті свого сина [PERSON] , померла [INFO] , не встигши прийняти спадщину після останнього, оскільки проживала окремо та не подавала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим до її спадкоємця [PERSON] перейшло право на прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (спадкова трансмісія), яку [PERSON] мала прийняти в загальному порядку шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України. шестимісячний строк для прийняття спадщини з дня відкриття спадщини. Відповідно до письмових пояснень приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинської К.Т. від 25.09.2020 року № 239/01-16, наданих останньою у відповідь на скаргу [PERSON] щодо неправомірних дій нотаріуса, вбачається, що нотаріус підтверджує факт подання їй 18 грудня 2019 року спадкоємцем [PERSON] заяви про прийняття спадщини на майно матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та брата [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки заявником було зазначено про відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] , тому нотаріус прийняла рішення про заведення спадкової справи саме щодо майна [PERSON] , матері спадкоємця [PERSON] . Також згідно з листом приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинської К.Т. № 219/02-14 від 01.09.2020 року, адресованому спадкоємцеві [PERSON] , вбачається, що нотаріусом було відкрито спадкову справу лише після смерті [PERSON] (матері позивачки) та не заводила спадкову справу після смерті [PERSON] (брата позивачки) у зв`язку з тим, що нотаріус не була обізнана про наявність окремого майна у спадкодавців та наявність іншого спадкоємця. Крім того, з матеріалів спадкової справи 133/2019, заведеної після смерті матері позивача, [PERSON] , вбачається, що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. були здійснені запити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради щодо реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини. Як вбачається з довідок з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, [PERSON] знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю; [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю. Таким чином, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що позивач [PERSON] у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вжила всіх необхідних заходів для вступу у права спадкоємця після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , та матері [PERSON] , яка померла [INFO] , звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т., однак остання, фактично вживаючи заходи, направлені на встановлення наявності спадкового майна після смерті обох спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , завела спадкову справу лише після смерті спадкодавця [PERSON] та не прийняла заява спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] та не завела спадкову справу після смерті останнього. Натомість спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. на підставі заяви спадкоємця п`ятої черги за законом [PERSON] . Із заяви [PERSON] від 18 травня 2020 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вбачається, що останній не повідомив нотаріусу про наявність іншого спадкоємця за законом [PERSON] . Більш того, з пояснень нотаріуса [PERSON] , які вона надала в межах розгляду скарги щодо її дій, чітко вбачається, що 18 грудня 2019 року на її адресу надійшла заява [PERSON] щодо прийняття спадщини на майно матері [PERSON] та брата [PERSON] які померлі відповідно [INFO] та [INFO] . Вказане беззаперечно свідчить про вжиття позивачкою передбачених законодавством дій щодо прийняття спадщини, однак нотаріусом не було ані заведено спадкову справу, ані надано відмови у вчиненні нотаріальних дій, в результаті чого позивачка була позбавлена можливості захищати своє право шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування або отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що встановлені судом обставини вказують на наявність достатніх підстав для задоволення позову та необхідність визначення позивачу [PERSON] , яка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього, оскільки фактичні обставини справи свідчать про наявність поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved