Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

\~ Позивач позов звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання заповіту недійсним, де зазначила, що є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] 12.11.2013 склав заповіт, де заповів все свою майно двом дітям, [PERSON] та [PERSON] . Син, [PERSON] за життя придбав їм будинок, який був записаний на батька, він піклувався про них та допомагав. Відповідач не цікавились їх життям, не допомагала їм. В червні 2018 року позивач перебувала в лікарні, а батька забрала до себе відповідач. В останній період життя [PERSON] хворів на ряд захворювань, не в повній мірі розумів значення своїх дій. [PERSON] не повідомила рідних про смерть та похорони батька. В подальшому при подачі заяви про прийняття спадщини, позивач дізналась про наявність заповіту від 20.07.2018, який просить визнати недійсним, оскільки [PERSON] при його складанні не розумів значення своїх дій і сам заповіт не відповідав його волі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки обставини на які посилається позивач щодо стану здоров`я [PERSON] є надуманими та не підтверджуються доказами. Крім того, позивач не має права на спадкування, а від так провадження у справі підлягає до закриття. Позивачем надано відповідь на відзив, де зазначено, що позов не підлягає до закриттю, а заповіт складений з порушенням та не відповідач волі заповідача поділити майно на всіх дітей, і був вчинений коли [PERSON] через стан здоров`я не міг розуміти значення своїх дій. Крім того, нотаріус не перевірила правовий режим майна, оскільки воно набуте під час шлюбу. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, та зазначено, що підстав для визнання майна спільним майном подружжя не має, оскільки земельна ділянка набута шляхом приватизації . Крім цього, сам факт зазначення будь-якого майна в заповіті не є підставою для його скасування. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, додатково зазначили, що [PERSON] в останній період свого життя хворів, не міг розуміти в повній мірі значення своїх дій, почав забуватись, погано чув. Мав намір поділити майно між діти порівну, син їх допомагав, а відповідач не цікавилась їх життям не допомагала їм. Донька самостійно забрала батька до себе в квартиру, коли позивач перебувала в лікарні, де під тиском вплинула на нього, щоб заповіт був змінений. В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та запереченні. Додатково зазначили, що жодних доказів, що [PERSON] на час укладення заповіту не міг розуміти значення своїх дій не надано. Донька останній період свого життя доглядала за ним, а тому він вирішив змінити заповіт. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, медичну документацію, матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб 21.12.1955 з [PERSON] 121.11.2013 [PERSON] склав заповіт, яким належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] . 12.07.2018 [PERSON] склав заповіт в себе вдома за адресою: [ADDRESS] , яким належне йому майно заповів [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю., до підписання прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписано. Особу встановлено, дієздатність перевірено. Відповідно до довідки ЖЕД 103 [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] , без реєстрації. Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.11.2018, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 05.11.2018, причина смерті [PERSON] була хронічна серцево-судинна недостатність, хвороба Альгеймера. 05.11.2018 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. 20.11.2018 [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. 20.11.2018 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. Станом на час розгляду справи свідоцтв про право власності на спадкове майно не було видано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що є сусідами позивача. Підтвердили, що [PERSON] в останній період свого життя погано себе почував, мав проблеми з пам`яттю та вади слуху. Їм допомагав син, який купив будинок в с.Деревяна. Доньку не знали, ніколи її не бачили, батькам не допомагала. Згідно ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)\~для з`ясування\~обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~необхідні спеціальні\~знання у\~сфері іншій,\~ніж право,\~без яких\~встановити відповідні\~обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно ст.105 ЦПК України ,\~призначення експертизи\~судом є\~обов`язковим у\~разі заявлення\~клопотання про\~призначення експертизи\~обома сторонами.\~Призначення експертизи\~судом є\~обов`язковим також\~за клопотанням\~хоча б\~однієї із\~сторін,\~якщо у\~справі необхідно\~встановити: 1)\~характер і\~ступінь ушкодження\~здоров`я; 2)\~психічний стан\~особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Згідно п.7 «Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №419 ,\~заповіти і\~довіреності підписуються\~заповідачем або\~довірителем у\~присутності посадової,\~службової особи. У\~разі коли\~фізична особа\~внаслідок фізичної\~вади або\~хвороби не\~може власноручно\~підписати заповіт\~чи довіреність,\~за її\~дорученням в\~її присутності\~та в\~присутності посадової,\~службової особи\~такий документ\~може підписати\~інша фізична\~особа.\~Про причини,\~з яких\~особа,\~від імені\~якої посвідчується\~заповіт чи\~довіреність,\~не підписала\~документ,\~зазначається у\~посвідчувальному написі. Фізична\~особа,\~на користь\~якої заповідається\~майно,\~не може\~бути присутньою\~під час\~підписання заповіту,\~а також\~підписувати його\~за заповідача. Посадова,\~службова особа\~не може\~підписувати заповіти\~і довіреності\~за заповідача\~або за\~особу,\~що видає\~довіреність. Посадова, службова особа встановлює особу, від імені якої посвідчується заповіт чи довіреність, а також особу, яка бере участь у вчиненні правочину від її імені. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.2 ст.1234 ЦК України, право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст.1247\~ЦК України\~ заповіт\~складається у\~письмовій формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт\~має бути\~особисто підписаний\~заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Згідно ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів . У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Згідно ст.1254 ЦК України ,\~заповідач має\~право у\~будь-який\~час скасувати\~заповіт. Заповідач\~має право\~у будь-який\~час скласти\~новий заповіт.\~Заповіт,\~який було\~складено пізніше,\~скасовує попередній\~заповіт повністю\~або у\~тій частині,\~в якій\~він йому\~суперечить. Кожний\~новий заповіт\~скасовує попередній\~і не\~відновлює заповіту,\~який заповідач\~склав перед\~ним. Якщо\~новий заповіт,\~складений заповідачем,\~був визнаний\~недійсним,\~чинність попереднього\~заповіту не\~відновлюється,\~крім випадків,\~встановлених\~статтями 225\~і\~231\~цього\~Кодексу. \~Заповідач має\~право у\~будь-який\~час внести\~до заповіту\~зміни. Скасування\~заповіту,\~внесення до\~нього змін\~провадяться заповідачем\~особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.1257\~ЦК України,\~заповіт,\~складений особою,\~яка не\~мала на\~це права,\~а також\~заповіт,\~складений з\~порушенням вимог\~щодо його\~форми та\~посвідчення,\~є нікчемним. За\~позовом заінтересованої\~особи суд\~визнає заповіт\~недійсним,\~якщо буде\~встановлено,\~що волевиявлення\~заповідача не\~було вільним\~і не\~відповідало його\~волі. Недійсність\~окремого розпорядження,\~що міститься\~у заповіті,\~не має\~наслідком недійсності\~іншої його\~частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухвалою суду від 16.07.2020 по даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу щодо стану здоров`я [PERSON] на час укладення оспорюваного заповіту. Київський міський центр судово-психіатричної експертизи від 29.12.2020 повернув до Обухівського районного суду вказані матеріали цивільної справи в зв`язку з несплатою вартості експертизи. Судом роз`яснено право позивачу та її представнику про можливість повторно звернення до суду з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи. Позивач та її представник відмовились повторно заявляти клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи з підстав неможливістю оплатити послуги експерту. На обґрунтування позову позивач вказувала, про те, що [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій при складанні заповіту та волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, оскільки він хворів на ряд тяжких захворювань і мав похилий вік. З урахуванням того, що в судовому засіданні не встановлено належними та допустимими доказами, що [PERSON] на час укладення оспорюваного заповіту, не міг розуміти значення своїх дій при складанні заповіту та волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Так, в даний категорії справ, належними доказами щодо стану особи є висновок судово-медичного експерта, проте такий доказ відсутній. Пояснення позивача, свідків, наявність ряду тяжких захворювань та похилий вік заповідача не можуть безумовно свідчити, що заповіт не відповідав його волі, а від так позовні вимоги є необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed