Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 15.10.1991 року по 01.11.2018 року він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 01.11.2018 року позивач звільнився за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05.11.2018 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступень. Легенева недостатність II ступень. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу попереково- крижового відділу, з нестабільністю на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язево- тонічним і алгічним синдромами з порушенням функцій хребта та нижніх кінцівок Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне (Основний\~діагноз). Метаболічна\~кардіоміопатія.\~СН 1\~ст.\~Неповна блокада\~правої ніжки\~пучка Гіса.\~Остеохондроз,\~спондилоартроз шийного\~відділу хребта,\~протрузії МХД\~С6-С7,\~вертеброгенна цервікоалгія.\~Пресбіопія ( Супутній\~діагноз). У п. 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та фізичного перевантаження, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоровя позивача. Відповідно до\~довідки,\~виданої спеціалізованою\~МСЕК м.\~Суми від\~12.12.2018\~року,\~ступінь втрати\~професійної працездатності\~[PERSON]\~становить 60%\~первинного. Отримані позивачем\~професійні захворювання\~потягли за\~собою спричинення\~як фізичних,\~та і\~моральних страждань.\~Внаслідок захворювання\~позивач постійно\~відчуває напади\~ускладнення дихання,\~довготривалі приступи\~кашлю,\~загальну слабкість,\~головний біль,\~зниження слуху,\~шум у\~вухах та\~голові.\~Періодично відзначаються\~приступи задухи,\~від яких\~рятує лише\~інгалятор.\~Як висновок,\~позивач має\~значні обмеження\~в життєдіяльності,\~звичках,\~бажаннях,\~і тому\~змушений докладати\~додаткових зусиль\~для організації\~свого життя.\~Через дратівливість,\~що зявилась,\~погіршились особисті\~взаємини з\~рідними,\~сусідами.\~Позивач змушений\~вести досить\~замкнутий спосіб\~життя,\~що не\~властиво його\~характеру і\~сильно пригнічує.\~Порушено звичний\~уклад життя,\~бо крім\~цього,\~він змушений\~часто лікуватись. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 60000 грн. До початку судового засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. До початку судового засідання від представниці відповідача за довіреністю [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позовні вимоги не визнала. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 15.10.1991 року по 01.11.2018 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 01.11.2018 року позивач звільнився за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 7-8). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 05.11.2018 року (а.с.9-10) у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду спеціалізованої МСЕК м. Суми від 12.12.2018 року, ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 60% первинного та встановлено трею групу інвалідності. (а.с.11) Суд вважає, що ПАТ «Сумський завод\~насосного та\~енергетичного машинобудування\~«Насосенергомаш» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання: ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступень. Легенева недостатність II ступень. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу попереково- крижового відділу, з нестабільністю на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язево- тонічним і алгічним синдромами з порушенням функцій хребта та нижніх кінцівок Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне (Основний\~діагноз). Метаболічна\~кардіоміопатія.\~СН 1\~ст.\~Неповна блокада\~правої ніжки\~пучка Гіса.\~Остеохондроз,\~спондилоартроз шийного\~відділу хребта,\~протрузії МХД\~С6-С7,\~вертеброгенна цервікоалгія.\~Пресбіопія ( Супутній\~діагноз). Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин\~виникнення хронічного\~професійного захворювання, в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. На момент\~встановлення [PERSON]\~стійкої втрати\~професійної працездатності\~набрав чинності\~Закону України\~про внесення\~змін до\~абзацу 4\~статті 1\~(в\~частині відшкодування\~моральної шкоді\~застрахованим і\~членам їх\~сімей),\~виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 24000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial