overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей сторін - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі в якому у них народилося двоє дітей - син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, спільне проживання між ними припинено. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05.08.2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №1313 (а.с.4). У шлюбі у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). На теперішній час сімейне життя між сторонами не склалося та спільне проживання припинено, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку, інших утриманців не має, працює та отримує стабільний дохід , що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача (а.с.13). Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможний це робити, є особою працездатного віку, працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.04.2015 року. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» 11240 гривень 09 копійок в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2010 року та 1378 гривень судового збору. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 22 березня 2010 року між сторонами було укладено договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка зобов'язувалася погасити заборгованість по кредиту згідно визначеного порядку. Однак, відповідачкою не виконуються умови договору щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків, що суперечить нормам законодавства. У звязку з зазначеними порушеннями відповідачка станом на 31 брезня 2016 року має заборгованість за кредитом, яка становить ціну позову. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоч про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності, та постановити заочне рішення. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією анкети-заяви відповідача (а.с. 6) та копією витягу з умов і правил надання банківських послуг та правил користування карткою (а.с. 8-31) підтверджено, що банк надав відповідачці кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Копією розрахунку заборгованості (а. с. 4, 5) підтверджено, що на день звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідачки за кредитом становила ціну позову. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала зобовязання за вказаним договором належним чином, чим порушила зазначені норми закону та умови договору, а тому заборгованість по кредиту,що становить ціну позову, слід стягнути з неї за рішенням суду. На підставі ст.ст. 525, 526,527, 530 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 23010,92 (двадцять три тисячі десять грн. 92 коп.) грн. та 243 гривні 60 копійок судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 травня 2012 року між [PERSON] та AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» був укладений Договір № 009000000023614 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку Також, 01 серпня 2012 року укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до умов якої, відповідачу був наданий кредит у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч гривень зі сплатою 28 % річних та з терміном повернення кредиту в строк до 31 липня 2013 року. 04 січня 2011 року між ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» укладено Договір страхування кредитів № 010-1045. Тобто, наданий відповідачу кредит був застрахований, і після виникнення заборгованості позивач здійснив всі необхідні дії по виплаті страхового відшкодування. За таких обставин позивач змушений з вернутися з позовом про відшкодування завданої шкоди, оскільки відповідач не здійснював погашення кредиту за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією додаткової угоди (а.с.5), копією договору страхування кредитів №010-1045 підтверджено, що відповідач отримав у ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК» кредит у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч гривень зі сплатою 28 % річних та з терміном повернення кредиту в строк до 31 липня 2013 року, на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за кредитом становила ціну позову (а.с.10,11). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню повністю. На підставі викладеного, ст. 27 Закону України «Про страхування» 525,526,527,530,993,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь аліменти на дітей сторін - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини її заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано, діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 липня 2008 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Краснопільського районного суду від 16 жовтня 2012 року розірвано (а.с.5,6). Сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні (а.с.2), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не працює, але є особою працездатного віку, інших утриманців не має і спроможна сплачувати аліменти. Тому позивач звернувся в суд з позовом. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможна це робити, так як не працює, але є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи з 25 січня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач просить суд прийняти рішення про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання [PERSON], 2012 р.н. та [PERSON], 2008 р.н., в сумі 9880,0 грн., стягнутих на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, по справі № 401/2666/16-ц від 14 вересня 2016 р. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що при наявності судового рішення про стягнення аліментів, відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, в зв'язку із чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив. 25.01.2018 р. було відкрите провадження у справі; 22.02.2018 р. розгляд справи не відбувся в зв'язку із непрацездатністю головуючого у справі судді. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами по справі 08.09.2007 р. був укладений шлюб, який за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області області, по справі № 401/3398/16-ц від 20 грудня 2016 р., був розірваний. За час шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON], 2012 р.н., та [PERSON], 2008 р.н. Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі № 401/2666/16-ц від 14 вересня 2016 р. з відповідача на користь позивача, на утримання дітей, були стягнуті аліменти. На даний час у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 9880,0 грн. Встановлені судом фактичні обставини справи підтверджуються наданими позивачем копіями письмових доказів: свідоцтв про народження дітей; рішення суду про розірвання шлюбу; рішення суду про стягнення аліментів; довідкою органу ДВС про наявність боргу по сплаті аліментів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідальність за несплату аліментів встановлена ст. 196 СК України у вигляді стягнення пені за час прострочення сплати аліментів. Судове рішення про стягнення аліментів виконується у визначеному ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядку, а тому, при виникненні заборгованості по стягненню аліментів, які вже є стягнутими за судовим рішенням, повторно звертатися до суду за стягненням боргу з платника аліментів не виникає необхідності, так як аліменти не можуть бути двічі з платника стягнуті. З урахуванням вкладеного у задоволенні позову повинно бути відмовлено, судові витрати повинні бути віднесені за рахунок відповідного бюджету.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач просить суд прийняти рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до виповнення дитині повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у сторін по справі народилася дитина, відповідач утримання дитині не надає, чим порушує її цивільні права. Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не надав. 16.05.2018 р. було відкрите провадження у справі, призначений судовий розгляд в порядку спрощеного провадження; 14.06.2018 р. винесена ухвала про заочний розгляд справи. Справа розглядається за формою спрощеного провадження, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у сторін по справі народилася дитина, [PERSON], [INFO] Відповідач утримання дитині не надає та дитина перебуває на утриманні матері, позивачки по справі. Зазначене підтверджується обставинами викладеними у позовній заяві, актом обстеження житлово-побутових умов та не було заперечене відповідачем. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач не надає утримання своїй дитині, що є порушенням її цивільних прав, а тому порушене цивільне право підлягає захисту, а позов, - задоволенню. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач просить суд про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS], бо він не знявся з реєстрації, незважаючи на те, що не мешкав у квартирі з 25 листопада 2008 року, тобто з моменту реєстрації. У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що відповідач знайомий колишнього володільця спірної квартири, та він зареєстрував його у своїй квартирі на його прохання для вирішення своїх питань. Відповідач ніколи не мешкав у його квартирі та речей його в ній немає, він вимушений сплачувати комунальні послуги за себе та за відповідача. Таким чином, він вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користуватися житлом у його квартирі. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, а відповідач до суду не прибув, незважаючи, що про день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухав позивача, свідка [PERSON], яка підтвердила, що відповідач ніколи не мешкав у спірній квартирі, його речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, до квартири не приходить та ніяк не зацікавлений, щоб зберегти право на житло у квартирі, слід вважати, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо [PERSON] більш ніж шість місяців не мешкає у квартирі, не залишив своїх речей в неї, а тому втратив право користування житлом у ньому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач просить суд про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS], бо він не знявся з реєстрації, незважаючи на те, що тривалий не мешкає у квартирі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що відповідач є наймачем, вибув з квартири понад чотири роки тому, не залишив у квартирі своїх речей, не сплачує квартирну плату, з якої накопичився борг, квартира у покинутому стані, сантехнічні та газові прилади відсутні, відповідач у збереженні квартири не зацікавлений, а тому вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням у квартирі. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги, а відповідач до суду не прибув, незважаючи, що про день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухав представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач відсутній у квартирі тривалий час, його речей у квартирі немає, комунальні послуги за квартиру не сплачує, до квартири не приходить та ніяк нею не зацікавлений бо квартира знаходиться у покинутому стані, слід вважати, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо [PERSON] більш ніж шість місяців не мешкає у квартирі, не залишив своїх речей, а тому втратив право користування житлом у неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач просить суд про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS], бо вона не мешкає більш ніж три роки. У своїй заяві позивач вказує, що відповідач не залишив у квартирі своїх речей, не сплачує квартирну плату, з якої накопичився борг, квартира у покинутому стані, а тому вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі. У судовому засіданні представник позивача підтвердив свої вимоги, а відповідач до суду не прибув, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі явних у справі доказів. Свідки [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що мешкають по-сусідству зі спірною квартирою, наймач цієї квартири понад трьох років в ній не мешкає, у разі чого вона знаходиться у покинутому стані Вивчивши матеріали справи, вислухав представника позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо відповідач більш ніж один рік не мешкає у квартирі, не залишив своїх речей, а тому втратив право користування житлом у неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач просить суд про визнання відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS], бо вони не знялись з реєстрації, незважаючи на те, що тривалий не мешкає у квартирі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що відповідачі є наймачами, вибули з квартири понад вісім років тому, не залишили у квартирі своїх речей, не сплачують квартирну плату, з якої накопичився борг, квартира у покинутому стані, сантехнічні та газові прилади відсутні, відповідачі у збереженні квартири не зацікавлені, а тому вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням у квартирі. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги, а відповідачі до суду не прибули, незважаючи, що про день розгляду справи був повідомлені своєчасно та належним чином, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухав представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідачі відсутні у квартирі тривалий час, їх речей у квартирі немає, комунальні послуги за квартиру не сплачують, до квартири не приходять та ніяк нею не зацікавлена бо квартира знаходиться у покинутому стані, слід вважати, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо [PERSON] та [PERSON] більш ніж шість місяців не мешкають у квартирі, не залишили своїх речей, а тому втратили право користування житлом у неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач просить суд про визнання відповідачки втратившею право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: [ADDRESS], бо вона не знялася з реєстрації, незважаючи на те, що не мешкає у будинку моменту реєстрації. У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що відповідачка його онука, 25 грудня 2010 він зареєстрував її у своєму будинку, але вона не мешкала в ньому жодного дня, речей її в будинку немає, комунальні послуги не сплачує, він вимушений сплачувати їх за себе та за відповідачку. Крім того, відповідачка має у власності квартиру в іншому місті, де і фактично мешкає. Таким чином, він вважає, що відповідачка [PERSON] втратила право користуватися житлом у його будинку. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, а відповідачка до суду не прибула, незважаючи, що про день розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухав позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідачка відсутня у спірному будинку і ніколи не мешкала у ньому, її речей у будинку немає, комунальні послуги не сплачує, до будинку не приходить та ніяк не зацікавлена, щоб зберегти право на житло у ньому, слід вважати, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому можуть бути задоволеними, бо [PERSON] більш ніж шість місяців не мешкає у будинку, не залишила своїх речей в неї, а тому втратила право користування житлом у ньому.

Outcome: approved