Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.03.2017 року між сторонами було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5963764 (далі договір страхування). Забезпечений транспортний засіб за полісом «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії поліса з 02.03.2017 року до 01.03.2018 року. 03.05.2017 року, о 12 год. 30 хв., водій [PERSON] в м. Вінниця по вул [ADDRESS] Енергетична, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ ВОНД «Соціотерапія», відповідно до висновку №1201. Крім того, у вказаний день, час та місці водій [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.2.9 (а), 12.1, 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2017 року у справі №127/9884/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10\~200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Оскільки, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2017 року було встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.05.2017 року, відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є всі підстави для звернення позивача до суду з регресним позовом до відповідача про відшкодування завданої шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в позивача полісом №АК/5963764 та по даному полісу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 21\~460,31 грн. потерпілій особі. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю Кодола Б.С. в судове засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенням ч.3 ст.211 ЦПК України, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.03.2017 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5963764 (далі договір страхування), за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії поліса з 02.03.2017 року до 01.03.2018 року (а.с.8). 03.05.2017 року, о 12 год. 30 хв., водій [PERSON] в м. Вінниця по вул. Енергетична, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ ВОНД «Соціотерапія», відповідно до висновку №1201. Крім того, у вказаний день, час та місці водій [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.2.9 (а), 12.1, 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2017 року у справі №127/9884/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10\~200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.13). Відповідно до страхового акту №17589Р/02/2017 від 21.08.2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля\~марки «ВАЗ 217030», д.н.з. [NUMBER] , становить 21\~460,31 грн. за договором ОЦПВ №АК/5963764 від 02.03.2017 року, франшиза складає 0,00 грн., таким чином, сума страхового відшкодування складає 21\~460,31 грн. Згідно платіжного доручення №37230 від 26.09.2017 року ПрАТ «СГ «ТАС» перераховано на рахунок потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування згідно договору ОЦПВ №АК/5963764 від 02.03.2017 року у розмірі 21\~460,31 грн. (а.с.46). Що ж стосується думок та тверджень сторони відповідача, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними, достатніми та достовірними доказами, а отже підстави для регресного відшкодування шкоди з відповідача на користь позивача відсутні, про що звертав увагу суду відповідач під час підготовчого розгляду справи, то суд останні вважає помилковими з огляду на наступне. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.ч.1, 2\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі\~ст.1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі\~ст.1166 ЦК України\~настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди\~(постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі №6-305цс15). Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у п.2\~постанови від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~звертає увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.2\~ст.1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди\~(постанова Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір\~(постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). Суд звертає увагу, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2017 року було встановлено в діях відповідача ознаки порушення вимог\~ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, а тому вина відповідача у скоєному є доведеною в установленому законом порядку. Відповідно до п.22.1\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пп. «а» п. 38.1.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У справі встановлено та не оспорюється те, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 21\~460,31 грн. згідно із заявою потерпілого на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, а тому позивач набув права регресної вимоги до відповідача. Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог позивача, не надано доказів про відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 03.05.2017 року, а тому є всі достатні підстави для задоволення позову. Окрім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~921,00 грн., понесений позивачем згідно платіжного доручення №3226 від 31.07.2019 року (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved