Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить зняти арешт, накладений заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Москаленко Ю.В. від 29.05.2009 року у виконавчому провадженні № 3836383 на майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки CHRYSLER, модель: Voyager 2.5 ТD, рік випуску: 2003, тип легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] і стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що 10 червня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № КGAWAE00000417, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 98 282,74 грн., а відповідач передав в заставу банку вищезазначений автомобіль. 17.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення про звернення стягнення на предмет застави - вищезазначений автомобіль, що належить на праві власності [PERSON], транспортний засіб передано в заклад і у володіння банку шляхом його вилучення. На даний час автомобіль знаходиться на майданчику банку. Із повідомлення Центу надання послуг, пов»язаних з використанням транспортних засобів м. Кіровограда та Кіровоградського району від 13.02.2014 року банку стало відомо, що співробітниками Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ на вказаний автомобіль накладено арешт. З відповіді Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26.02.2014 року вбачається, що дійсно на вищезазначений автомобіль накладено арешт згідно зведеного виконавчого провадження про стягнення боргів на користь юридичних та фізичних осіб та стягнення аліментів на користь відповідача - [PERSON] В ході виконання зведеного виконавчого провадження 29.05.2009 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та заборону його відчуження було накладено арешт на вказаний автомобіль на підставі повідомлення Управління ДАІ в Кіровоградській області, в якій відомості про заставу вказаного транспортного засобу були відсутні. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на вищезазначений автомобіль, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти позову, вказуючи, що банку відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідачки [PERSON] Відповідач [PERSON] та представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені. Причини неявки суду не сповістили, а тому, вислухавши думку сторін, суд прийняв рішення про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представників банку та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № КGAWAE00000417, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 98 282,74 грн., а відповідач передав в заставу банку автомобіль марки CHRYSLER, модель: Voyager 2.5 ТD, рік випуску: 2003, тип легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В зв»язку з наявністю заборгованості відповідача [PERSON] перед банком 17.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення про звернення стягнення на предмет застави - вищезазначений автомобіль, що належить на праві власності [PERSON], транспортний засіб передано в заклад і у володіння банку шляхом його вилучення. Згідно відповіді Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 7498/04-32/7 від 26.02.2014 року, на автомобіль марки CHRYSLER, модель: Voyager 2.5 TD, рік випуску: 2003, тип легковий універсал-В № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], накладено арешт згідно зведеного виконавчого провадження про стягнення боргів на користь юридичних та фізичних осіб та стягнення аліментів на користь відповідачки [PERSON] В ході виконання зведеного виконавчого провадження 29.05.2009 рою. постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відшуження було накладено арешт на вищезазначений автомобіль, згідно відповіді Управління ДАІ в Кіровоградській області, в якій не було зазначено, що автомобіль перебуває в заставі будь-якої банковської установи. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, згідно норм чинного законодавства та рішення суду, що набрало законної сили, правом звернення стягнення на предмет застави наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арештів, накладених державним виконавцем, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved