Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України», Філія Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. В позові посилається на те, що 01.09.2010 р., приблизно о 16.30 год., [PERSON], перебуваючи в стані наркотичного спяніння, через вхідні двері, проник в операційну залу ТВБВ № 10025/034 філії Чернівецьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» (надалі ТВБВ), розташоване по вул. Оренбурзька, 3-а в м. Чернівці, де розбивши надбарєрне скло касового вікна, перестрибнув через барєр на робоче місце касових працівників [PERSON] та [PERSON], погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілих, що виразилося в направленні на них пістолета, тим самим подолав їх опір і заволодів грошовими коштами банку в сумі 5543 грн. та 100 доларами США, заподіявши ВАТ «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду на вказану суму. Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у кримінальному провадженні визнано потерпілим. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.07.2013 р. доведена вина [PERSON] у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки ст. 187 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у житло та заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно. Шевченківський районний суд на підставі висновку судово-психіатричної експертизи № 77 від 23.04.2013 р. у постанові від 24.07.2013 р. вважає, що [PERSON] є неосудним, у звязку з чим до нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з звичайним наглядом у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні. Хоча в кримінальному провадженні [PERSON] визнаний неосудним, у позивача відсутні відомості про те, чи визнаний в судовому порядку [PERSON] недієздатною особою відповідно до ст. 40 ЦК України. На думку позивача, зазначення в матеріалах кримінальної справи того, що [PERSON] 01.09.2010 р. скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення ТВБВ № 10025/034 філії Чернівецьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», у стані наркотичного спяніння, він підпадає під дію вимог абзацу другого частини першої статті 1186 ЦК України щодо відшкодування шкоди, завданої банку фізичною особою, яка сама довела себе до стану, в якому не усвідомлювала своїх дій та (або) не могла керувати ними. Закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 7-1 цього Кодексу, не звільняє особу від обов'язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам. Цивільний позов може бути пред'явлений як під час досудового слідства і дізнання, так і під час судового розгляду справи, але до початку судового слідства. Відмова у позові в порядку цивільного судочинства позбавляє позивача права пред'являти той же позов у кримінальній справі. У відповідності до ч.1 ст. 128 КПК України (в ред. 13.04.2012 р.) особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно з ч. 7 цієї статті особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме, відповідно до ч.1 цієї статті - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Протиправними діями [PERSON] АТ «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» спричинена матеріальна шкода в сумі 5543,00 грн. та 100 доларів США. Факт привласнення матеріальних цінностей [PERSON] в результаті розбійницького нападу з ТВБВ № 10025/034 в зазначених сумах підтверджується актом ревізії цінностей від 01.09.2010 р., поясненнями касира ТВБВ [PERSON] 02.09.2010 р., тобто наступного дня після скоєння розбійного нападу на ТВБВ № 10025/034, кошти в сумі 5543 грн. та 100 доларів США, присвоєні [PERSON], зачислені на баланс банку, рахунок [NUMBER], щоб зазначені кошти не обліковувалися за касовими працівниками ТВБВ, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 4408815 та № 3286465 від 02.09.2010 р. При цьому еквівалент у гривнях 100 доларів США за курсом Нацбанку України складав 788,61 грн. 22.11.2010 р. зазначені кошти 5543,00 грн. та 100 доларів США перенесені на позабаланс до встановлення винних осіб (тобто взято на витрати суму крадіжки по ТВБВ), що підтверджується меморіальними ордерами № 44008815 та № 4408874 від 22.11.2010 р. При цьому, сума 100 доларів США обліковується і в валюті США, і валюті України в розмірі 793,74 грн. за курсом Нацбанку України долара США по відношенню до гривні України станом на 22.11.2010 р. Відповідно до повідомлення про встановлення Нацбанком України офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 24.09.2015 р. курс гривні до долара США становить за 100 доларів США 2146,4469 грн. ( 2146,45 грн.). Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.07.2013 р. банк отримав 14.08.2015 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції за № 1499 від 14.08.2015 р., проставленого на супровідному листі Шевченківського районного суду від 11.08.2015 р. К-30. Просили стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь АТ «Ощадбанк» матеріальну шкоду в сумі 100 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.09.2015 р. в еквіваленті становить - 2145,45 грн. та 5543,00 грн. ( пять тисяч пятсот сорок три грн. 00 коп. ). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з поважних причин, однак суд, в силу наведених нижче підстав, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов необґрунтованим і таким що не підлягає до задоволення, з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.07.2013 р. [PERSON] визнано виним у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки ст. 187 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у житло та заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно. Зокрема, 01.09.2010 р., приблизно о 16.30 год., [PERSON], перебуваючи в стані наркотичного спяніння, через вхідні двері, проник в операційну залу ТВБВ № 10025/034 філії Чернівецьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» (надалі ТВБВ), розташоване по вул. Оренбурзька, 3-а в м. Чернівці, де розбивши надбарєрне скло касового вікна, перестрибнув через барєр на робоче місце касових працівників [PERSON] та [PERSON], погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілих, що виразилося в направленні на них пістолета, тим самим подолав їх опір і заволодів грошовими коштами банку в сумі 5543 грн. та 100 доларами США, заподіявши ВАТ «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду на вказану суму. Вказаною постановою суду (остаточним рішенням по кримінальному провадженню відносно неосудної особи) до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з звичайним наглядом у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні (а.с. 7-8). Постановою суду також встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням параноїдальною шизофренією, безперервний перебіг, дефект в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 7). В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, «Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». Згідно ст. 30 ЦК України, «1. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання». Встановлені постановою суду обставини щодо неосудності (недієздатності в сенсі ст. 30 ЦК України) [PERSON] також підтверджуються проведеною судом в рамках кримінального провадження стаціонарною судово-психіатричною експертизою № 77 від 23.04.2013 р., згідно якої [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом (а.с. 34-39). У відповідності до листа Чернівецької обласної психіатричної лікарні № 7238 від 05.11.2015 р., [PERSON] перебуває на ПЗМХ в 1 відділенні з 24.07.2013 р. по даний час (а.с. 44). Згідно ч. 1 ст. 1184 ЦК України, «1. Шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов'язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності». Як вбачається з листа Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради № 09/01/03-11/92 від 18.11.2015 р., в реєстрі обліку недієздатних/обмежено дієздатних осіб та їх опікунів/піклувальників відомості щодо призначення [PERSON] опікуна/піклувальника відсутні (а.с. 49). Згідно абзацу першого ч. 1 ст. 1186 ЦК України, «1. Шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах». З урахуванням того, що потерпілим від злочину є юридична особа фінансова установа Банк і позивачем (потерпілим по кримінальному провадженню) не представлено суду доказів, які б свідчили про задовільне матеріальне становище відповідача і спроможність відшкодувати заподіяну протиправним діянням шкоду хоча б частково, суд не знаходить достатніх підстав для покладення майнової відповідальності на [PERSON] Суд також відкидає посилання позивача на абзац другий ч. 1 ст. 1186 ЦК України щодо відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, яка сама довела себе до стану, в якому не усвідомлювала своїх дій та (або) не могла керувати ними, як на підставу цивільно-правової відповідальності [PERSON], оскільки висновком судової психіатричної експертизи і постановою суду по кримінальному провадженню достеменно встановлено, що на час скоєння протиправного діяння [PERSON] був неосудним і є таким на даний час в силу психічного захворювання, що дає підстави суду вважати його недієздатним, в сенсі ст. 30 ЦК України. А перебування [PERSON] під час скоєння протиправного діяння в стані наркотичного спяніння не знаходиться в причинному звязку зі станом неосудності. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є доказами, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України, «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Суд вважає, що позивачем недоведені належними доказами обставини, на які він посилався як на підставу задоволення позову і такі доводи спростовуються дослідженими судом матеріалами справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на поясненнях представника позивача, всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed