Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №6530320 від 30.12.2016 року в розмірі 3778,86 грн. та 1600,00 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.12.2016 року між ПАТ «ККЕДОБАНК» та відповідачем було укладено договір №6530320 про встановлення ліміту кредитування, за умовами якого банком було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 2916,53 грн. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на його поточний рахунок. За користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30% річних, а повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий), визначений у договорі та за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 15.11.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 3778, 86 грн., яку просить стягнути. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а ухвалою від 14.03.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «КРЕДОБАНК», крім того, в клопотанні зазначено, що позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують та просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.12.2016 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено договір №6530320 про встановлення ліміту кредитування (а.с. 4-5), за умовами якого банком було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 2916,53 грн. Відповідно до п.1.3 вказаного договору відповідачу встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20 000 грн., при забезпеченні Клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел, зазначених у п.1.2. цього Договору за один календарний місяць (протягом перших чотирьох календарних місяців з дати укладення цього договору), в сумі, що становить або перевищує 1000 грн., процентна ставка 34,49%. Згідно п. 1.5 договору ліміт кредитування по рахунку встановлюється терміном 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування, але не довше події, яка настала раніше, а саме: припинення обслуговування Рахунку на умовах Тарифного пакету; припинення надходжень/інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі визначеному цим Договором; припинення перебування Клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ТзОВ «КОМПЛЕКС АРТГРУП»; припинення дії Договору про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, укладеного Організацією з Банком. Відповідно до п. 1.18 договору клієнт зобов'язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в термін, передбачений цим договором (п. 1.5) та/або в останній день дії трудових (цивільно-трудових) відносин з організацією та в інших випадках визначених правилами та цим договором, в залежності від того, яка з подій настане раніше. Банк належно виконав умови договору, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами договору. 27.10.2017 року [PERSON] було скеровано претензію щодо порушення умов договору (а.с. 16). Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 15.11.2017 року загальна сума заборгованості по договору овердрафту [PERSON] становить 3 527,86 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 2916,53 грн.; прострочені відсотки - 424,47 грн. нараховані відсотки - 109,37 грн.; прострочена сума комісії за адміністрування кредиту - 77,49 грн.; пеня - 251,00 грн. (а.с. 11, 12). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання за договором та в добровільному порядку їх не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування від 30.12.2016 року. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 19).

Outcome: approved