Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач по первісному позову [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], третя особа: служба у справах дітей Новотроїцької районної державної адміністрації. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з позивачкою перебував з 2011 року по 2013 рік у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], яка на даний час проживає з [PERSON] Відповідачка зловживає спиртними напоями, у звязку з чим не може належно доглядати дитину. Прохання позивача віддати йому доньку відповідач ігнорує. Відповідач по первісному позову [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа: орган опіки та піклування Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з первісним позивачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.05.2013 року розірвано. Від даного шлюбу мають доньку, котра на даний час проживає з матірю [PERSON] Позивачка за зустрічним позовом зазначає в заяві, що спиртними напоями вона не зловживає, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. В березні місяці 2015 року остання звернулася до органу опіки та піклування з заявою про доцільність проживання доньки з нею, на що було складено висновок про доцільність проживання дитини [PERSON] з [PERSON], а, отже, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. [PERSON] зазначає, що відповідачка [PERSON] під час вагітності курила та вживала спиртні напої, у звязку з чим донька народилася недоношеною. Відповідачка рекомендацій лікарів по догляду за дитиною не виконувала, донька проживала в антисанітарних умовах. [PERSON] продовжувала вживати спиртні напої та належним чином не доглядала дитину. На даний час донька проживає з первісним позивачем батьком [PERSON], після проходження лікування її стан здоровя значно покращився. Останній раз [PERSON] спілкувалася з дитиною 04.01.2015 року та бажання зустрітися з дитиною жодного разу не виявляла. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні показала, що їх спільна з відповідачем [PERSON] донька дійсно народилася недоношеною, проте вона належно виконувала свої батьківські обовязки: перебувала з дитиною в лікарні та належним чином здійснювала за нею догляд. Спиртними напоями позивачка стверджує що не зловживає. Відповідач [PERSON] в січні місяці 2015 року забрав дитину і по цей день вона перебуває у нього. Просить залишити доньку з нею. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні первинний позов не визнала, наполягала на задоволенні зустрічного позову. Зазначає, що позивач за первинним позовом [PERSON] не надав до суду жодного доказу неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Представник третьої особи служби у справах дітей у судовому засіданні пояснила, що службою було здійснено перевірку щодо умов проживання дитини та зроблено висновок, який вони підтримують. Просить залишити дитину з батьком. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка являється членом комісії у справах неповнолітніх, пояснила, що батько [PERSON] належним чином дбає про дитину, а мати [PERSON] вживає спиртні напої незважаючи на неодноразові бесіди проведені з нею свідком з цього приводу. Свідок [PERSON], яка є матірю позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні показала що її донька [PERSON] кожен день вживає спиртні напої, поводить себе агресивно, лікуватися не бажає, бє старшу дитину - сина [PERSON], який кличе на допомогу та тікає до бабусі свідка по справі [PERSON] На даний час хлопчик постійно проживає у свідка вже протягом 2 місяців. Просить залишити доньку з батьком, оскільки [PERSON] належним чином не виховує та не доглядає дітей. Окрім того, існує ризик позбавлення життя дитини матір'ю. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знайома з [PERSON] більш як 13 років. Остання дійсно інколи може вжити спиртні напої, проте не є пяницею. Позивачка за зустрічним позовом намагалася забрати доньку у [PERSON] мирним шляхом, однак у неї це не вийшло, оскільки [PERSON] погрожує їй. Стверджує що [PERSON] є доброю матір'ю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вони знайомі давно, остання добра господарка, працьовита. Випадків прояву недбальства як матері з її сторони свідок жодного разу не помічала. Просить залишити дитину з матірю. Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників судового засідання, суд вважає за можливе задовольнити первісні позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини в повному обсязі з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.05.2015 року. (а.с.6) Судом встановлено що батько дитини, відповідно до висновку органу опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації, за місцем проживання характеризується позитивно, щомісячним власним доходом вказує суму 5\~000 грн. Дитина на даний час проживає з батьком, в будинку належним чином створені всі умови. Мати дітей [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, має дохід, який складається з аліментів, які сплачуються батьком, соціальної допомоги по народженню та тимчасових заробітків. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, однак 31 липня 2014 року вона проходила антиалкогольне лікування психокодуванням. Встановлено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] (а.с. 26-27). У відповідності до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Однак зі змісту ч. 2 ст. 161СК України вбачається, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З матеріалів справи вбачається, що мати дитини [PERSON] має дохід, який складається з аліментів, соціальних виплат та тимчасових заробітків. Однак суд визнає доведеним той факт, що [PERSON] вживає спиртні напої та належним чином не виконує батьківські обовязки, що може негативно відобразитися на психічному та фізичному стані дитини. Крім того, служба у справах дітей районної державної адміністрації згідно свого висновку вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком. Задовольняючи позовні вимоги батька дитини суд враховує, що первісним позивачем створені всі умови для нормального розвитку, освіти та виховання доньки, матеріально побутові умови за місцем проживання позивача відповідають вимогам житлового приміщення, містять все необхідне для проживання малолітньої дитини, якій виділено окрему кімнату, наявний одяг за сезоном, іграшки та книжечки. Суд переконаний доводами по справі, що батько виявляє більше уваги до дитини і турбується про стан її здоров'я, матеріальне забезпечення та виховання дитини. Враховуючи дані обставини та виходячи виключно з інтересів добробуту дитини, її духовного і фізичного розвитку, суд вважає необхідним визначити місце проживання дитини з батьком. На підставі ст. ст. 160, 161 СК України та

Outcome: approved