Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.02.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 30.09.2016 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 23386,89 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1815,21 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 16881,83 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3100 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу процента складова 1089,85грн. Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. З цих підстав просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору б/н від 16.02.2011 року у вказаному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що він за зазначеною адресою, а саме в с. Звенячин, по вул. Городенківській, 9 Заставнівського району Чернівецької області не проживає. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №6099/16-вх від 29.11.2016 року (а.с. 42) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований саме в с. Звенячин, по вул. Городенківській, 9 Заставнівського району Чернівецької області. Згідно повідомлення Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1715 від 26.12.2016 року, [PERSON] зареєстрований в [INFO], але не проживає, в результаті чого повістка йому не вручена. Зі згоди представника позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2011 року відповідач [PERSON] здійснив свій особистий підпис в анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, вступивши таким чином із позивачем ПАТ «Приват Банк» в кредитні договірні правовідносини (а.с. 7 зворот). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Таким чином, відповідно до укладеного між сторонами вищезгаданого договору б/н від 16.02.2011 року відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» відповідач [PERSON] зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, сплачувати нараховані за період користування кредитом відсотки, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобовязань (а.с. 14 зворот, 27, 27 зворот, 31). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотрималася умов передбачених договором. На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору, в результаті чого допустив заборгованість в розмірі 23386,89 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1815,21 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 16881,83 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3100 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу процента складова 1089,85грн., що вбачається із розрахунку (а.с. 5-6). Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 16.02.2011 року в розмірі 23386,89 грн. доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved