Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку № 22 з надвірними спорудами та будівлями, необхідними для його обслуговування, що розташований по вул.. Польовій у с. Леонівка Кагарлицького району Київської області, який згідно технічного паспорту від 05.07.2016 року має загальну площу 83,6 кв. м., до якої входять: веранда І площею 3,4 кв.м веранда 1-1 площею 9,1 кв.м, кухня 1-2 площею 6,5 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 10 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,9 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 10 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 15,2 кв.м, коридор 1-8 площею 4,8 кв.м, санвузол 1-9 площею 3,6 кв.м та належала померлій [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину даного житлового будинку, але не провела державну реєстрацію отриманого право власності у встановленому на той час законом порядку, посилаючись на те, що 24 квітня 2010 року померла його мама [PERSON], яка проживала разом з ним у м. Києві по вул. Ніколаєва, 1/27. кв.45. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Оскільки, заповіту на своє майно покійна за життя не склала, відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом на її майно є- її діти. В даному випадку, це він, син померлої, [PERSON] та його сестра, тобто дочка померлої - [PERSON], яка заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала і після смерті матері пройшло вже більше шести років, тому на даний час він є єдиним спадкоємцем першої черги на майно померлої. Оскільки його мати проживала і померла в м. Києві, із заявою про прийняття спадщини після померлої він звернувся до державного нотаріуса П?ятнаднятої Київської державної нотаріальної контори, куди також надав документи на спадкове майно. Нотаріус, вивчивши подані ним документи 19.09.2016 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку № 22, що знаходиться по вул. Польовій у c. Леонівка Кагарлицького району Київської області, який належав його померлій матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2004 року, оскільки відсутня державна реєстрація цього правовстановлюючого документа, яка була обовязковою згідно чинного законодавства України на час його видачі. Земельна ділянка, на якій розташований зазначений житловий будинок, ніхто із його співвласників, а це крім покійної [PERSON] ще й [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не приватизував, що підтверджується довідкою сільської ради, яку він надасть. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до спадкодавця, до інших осіб. Ст. 1218 ЦК України встановлює, що до спадщини входять у усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, внаслідок його смерті. Враховуючи, що його сестра відмовилась подавати заяву про прийняття спадщини після померлої і не заперечує, щоб майно після померлої матері успадкував саме він, а також те, що з наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин його право на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено, і з них підстав він звертається до суду. Позивач в судове засідання не з?явився, подавши до суду заяву, нотаріально завіривши, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача в особі Леонівської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги позивача визнає. Третя особа позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши третю особу та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно\~\~до ст. 213 ЦПК України\~\~рішення\~\~суду\~\~повинно бути законним\~\~і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх\~\~дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України\~\~\~\~\~\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи\~\~або створення умов здійснення нею особистих\~немайнових прав. 24 квітня 2010 року померла [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, с. Леонівка, вул. Польова, буд. 22. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно от. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України як спадкоємець за законом першої черги успадковує всю спадщину [PERSON] У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до державного нотаріуса Пятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище держнотконтори за № 478/2016. Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Про те, оформити спадкові права на ? частину житлового будинку № 22 по вул. Польова в селі Леонівка Кагарлицького району Київської області після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку на нього, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується доданою постановою від 19.09.2016 року. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку № 22 з надвірними спорудами та будівлями, необхідними для його обслуговування, що розташований по вул.. Польовій у с. Леонівка Кагарлицького району Київської області, який згідно технічного паспорту від 05.07.2016 року має загальну площу 83,6 кв. м., до якої входять: веранда І площею 3,4 кв.м веранда 1-1 площею 9,1 кв.м, кухня 1-2 площею 6,5 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 10 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,9 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 9,1 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 10 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 15,2 кв.м, коридор 1-8 площею 4,8 кв.м, санвузол 1-9 площею 3,6 кв.м та належала померлій [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину даного житлового будинку, але не провела державну реєстрацію отриманого право власності у встановленому на той час законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved