Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору оренди від 06.08.2015 р. в розмірі 29008,12 грн., у т.ч. 25122,14 грн. основний борг, 2480,80 грн. пеня, 1069,23 грн. інфляційні втрати, 335,95 грн. 3% річних. Заявою про збільшення позовних вимог, що надійшла до суду 07.06.2016 р., просить стягнути заборгованість за вказаним договором, яка склалась на 01.06.2016 р., - в розмірі 38769,44 грн., у т.ч. 31912 грн. основний борг, 3792,93 грн. пеня, 2522,67 грн. інфляційні втрати, 541,84 грн. 3% річних. Покликається на те, що на підставі цього договору відповідач отримав в оренду автомобіль ГАЗ 2752 2003 р.в. реєстраційний номер [NUMBER] зі сплатою орендної плати по 154,30 грн./день двома платежами: до 05 числа місяця за перші 15 днів і до 20 числа місяця за залишок днів місяця. Однак, відповідач не сплатив орендну плату за період з 08.11.2015 р. по 18.04.2016 р. У звязку із цим, позивач використав право, передбачене в п. 5.6. договору оренди та достроково в односторонньому порядку розірвав договір. В судові засідання позивач не зявлявся, клопотанням, що надійшло до суду 30.05.2016 р. просив розглядати справу без участі позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою його реєстрації, зазначеною у відповіді на запит суду. У звязку із наведеним, враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається такими, якому судовий виклик був вручений належним чином, а позивач у позовній заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 06.08.2015 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №686. Відповідно до умов договору, орендодавець зобовязався надати орендарю транспортний засіб ГАЗ 2752, 2003 р.в. спеціалізований вантажний фургон малотонажний В червоного кольору реєстраційний номер [NUMBER], який належить орендодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ227774, виданого 05.08.2015 р., в тимчасове користування за плату (п. 1.1.). Строк оренди транспорту починає обчислюватись з 06.08.2015 р. (п. 5.2.). Розмір орендної плати складає 154,30 грн. без ПДВ за 1 календарний день (п. 1.4.). Орендна плата сплачується орендарем двома платежами в розмірі, який дорівнює добутку орендної плати, визначеної в п. 1.4. договору, на кількість календарних днів у поточному місяці до 5 числа за перші 15 календарних днів поточного розрахункового місяця та до 20 числа поточного розрахункового місяця оренди за залишок днів місяця (п. 1.5.). За порушення строків орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період виникнення боргу, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п. 4.4.). Відповідно до акту приймання-передачі від 06.08.2015 р. (додаток №1 до договору), орендодавець належним чином передав, а орендар прийняв транспортний засіб. Листом від 01.03.2016 р. позивач звертався до відповідача із повідомленням про дострокове розірвання договору з посиланням на своє право, передбачене в п. 5.6. договору. Однак, доказів повернення транспортного засобу, зокрема, передбачених в п. 3.1.9. договору, суду надано не було. Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 08.11.2015 р. по 01.06.2016 р. Як вбачається з поданого розрахунку, загальна заборгованість становить 38769,44 грн., у т.ч. 31912 грн. основний борг, 3792,93 грн. пеня, 2522,67 грн. інфляційні втрати, 541,84 грн. 3% річних. У відповідності до вказаного розрахунку, відповідач лише частково сплатив належні з нього платежі. Відповідач не надав доказів погашення зазначеної заборгованості з орендної плати за цей період, не заперечував правильності такого розрахунку. Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, позов слід задовольнити. У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved