Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) на території Михайлівської сільської ради, який належав [PERSON], померлій 19.11.2002 р.. Посилається на те, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак, оформити свідоцтво про право на спадщину на пай він не зміг, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав з аналогічних мотивів. Представник Михайлівської сільської радив судове засідання не зявився. Михайлівська сільська рада позов визнавала та не заперечувала проводити у відсутності свого представника. Представник третьої особи позов визнав, підтвердив, що сертифікат на земельну частку (пай) дійсно видавався спадкодавцеві та був належно зареєстрований. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 21.11.2002 р. у віці 78 років у с. Королівка померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ№208273 від 21.11.2002 р.. Заповітом від 12.07.2001 р., посвідченим секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Ярмолинецького району та зареєстрованим в реєстрі за №125, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на дату відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції, чинній на час існування відповідних відносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №798/01-18 від 12.03.2019 р.. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Михайлівської сільської ради №108 від 02.04.2019 р.. У відповідності до довідки №Р-32/0-0.36-33/132-19 від 21.02.2019 р. Відділу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в Ярмолинецькому районі, [PERSON] Ярмолинецькою райдержадміністрацією було видано сертифікат на земельну частку (пай) ХМ№0244406, зареєстрований у книзі реєстрації під №278 на земельну ділянку площею 3,21 га, розташовану на землях КСП «Михайлівське» на території Михайлівської сільської ради. З матеріалів справи вбачається, що вказаний сертифікат було втрачено, у звязку із чим було опубліковано відповідне оголошення у засобі масової інформації, а державний акт на земельну ділянку на підставі цього сертифіката не видавався, що підтверджується довідкою №Р-32/0-0.36-33/132-19 від 21.02.2019 р. Відділу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в Ярмолинецькому районі. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав на земельну частку (пай), позивач листом від 04.04.2019 р. №153/01-16 отримав відмову у звязку із тим, що документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на земельну частку (пай), відсутній. Жодних доказів зворотнього чи належності спірного майна іншим особам суду надано не було. Доказів переходу права на пай іншим особам суду не надано. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Щодо зауваження представника третьої особи про сплив позовної давності, оскільки з дати смерті [PERSON] минуло 17 років, суд виходить з того, що згідно із ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, Головне управління Держгеокадастру не є стороною у спорі, а залучене до участі у справі в якості третьої особи. Відповідач не заявляв про застосування позовної давності. У той же час, третя особа зазначає, що спірна земельна ділянка не належить до земель державної власності, а тому розпорядження нею не належить до компетенції третьої особи. Таким чином, третя особа визнає про відсутність у неї правового інтересу у даній справі. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити. У звязку із цим, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved