Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь борг по кредитному договору б/н від 20.02.2013 року в сумі 39843,75 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 20 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною кредитною карткою та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до договору відповідачка повинна була надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, пені, комісії та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносила і станом на 28.02.2017 року її борг по кредитному договору б/н від 20.02.2013 року становить 39843,75 грн., з них: 2520,98 грн. - заборгованість за кредитом, 31280,76 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3668,50 грн. -\~заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 1873,51 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3262-К-Н-О від 17.01.2017 року [PERSON] не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення їй рекомендованого поштового відправлення та довідкою відстеження пересилання поштових відправлень.. Заперечення проти позову від відповідачки не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєдання до Умов та Правил надання банкіських послуг в ПраватБанку від 20.02.2013 року, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с. 5-31). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 20.02.2013 року (а.с. 3-4), станом на 28.02.2017 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 39843,75 грн., з них: 2520,98 грн. - заборгованість за кредитом, 31280,76 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3668,50 грн. -\~заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 2373,51 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 20.02.2013 року, останній строковий платіж внесла 12.06.2014 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернула. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 39843,75 грн. боргу по кредитному договору б/н від 20.02.2013 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved