Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із зазначеним позовом, до вказаного вище відповідача вказуючи на те, що відповідно до договору № б/н від 30.09.2013 року [PERSON] (далі відповідач) отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року становить 28 649, 95 грн., та складається з наступного: -1 981, 00 грн. заборгованість за кредитом; -21 428, 86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3 399, 62 грн. заборгованість за пенею та комісії за користуванням кредитом; -500,00 грн.- штраф (фіксована частина); -1 340, 47 грн. штраф (процентна складова). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача непогашений залишок кредиту та нараховані проценти, комісійні, неустойки та інші нарахування, передбачені договором. Просять стягнути виниклу заборгованість. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву в якій просить справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов визнав частково, просив при стягненні з нього заборгованості врахувати його скрутне матеріальне становище. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Предметом спору являється вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, коштів за користування кредитом, штрафних санкцій за порушення умов договору. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст. 554, 610 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини, щодо надання кредиту. На підставі договору № б/н від 30.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак [PERSON] неналежно виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 28 649, 95 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач частково визнав позов, та просив при розгляді справи врахувати його скрутне матеріальне становище, але жодних доказів на підтвердження свого матеріального забезпечення не надав, а також те що заборгованість за пенею суттєво не перевищую розмір збитків, тому суд приходить до висновку що вимога відповідача [PERSON] про часткове стягнення заборгованості, не підлягає. Оскільки відповідачем не виконуються зобов'язання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. На підставі вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved