Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору від 05.05.2010 року [PERSON] надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. 08.05.2016 року [PERSON] помер. На момент його смерті з ним проживав разом його рідний брат [PERSON], відповідач по справі, який прийняв спадщину фактично. Оскільки [PERSON] свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 08.05.2016 року (на момент смерті позичальника) загальна сума заборгованості становить 5718 грн. 64 коп. Так як спадкоємцем після смерті останнього є його рідний брат [PERSON], просять суд стягнути з відповідача по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.05.2010 року в сумі 5 718 грн. 64 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки спадщини після смерті брата не приймав, а тому не може відповідати за зобовязаннями останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно із поданою заявою просили проводити розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову заперечують з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] за його анкетою-заявою було укладено договір про надання кредиту у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки (а.с. 13-47). 08.05.2016 року [PERSON] помер, як вбачається із відповідного свідоцтва серії І-ЕГ №186430 від 10.05.2016 року (а.с. 50). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копії паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48-49) вони проживали за однією адресою: с. Домашів вул. Січова, 16 Ківерцівського району Волинської області, однак позивачем не доведено належності відповідача до певної черги спадкування за законом та відсутності спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину. Крім того, з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 87-133) вбачається, що відповідач [PERSON] спадщину після смерті брата не приймав, таким чином не є належним відповідачем за даним позовом, так як до нього не перейшли кредитні зобовязання брата. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed