Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач, ПАТ ПриватБанк, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду, підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що складає між ним та Банком Договір, який підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016р. має заборгованість в сумі 11801 грн. 38 коп., яка складається з наступного: -538 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, -7274 грн. 70 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -2950 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -538,16 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача - Черкаського головного \~регіонального управління Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, в судове засідання не зявився, але попередив своєю заявою в якій просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], на неодноразові виклики до суду не зявився по невідомій суду причині, про день і час розгляду справи був попереджений неодноразово, своєчасно і належним чином судовими повістками з повідомленням. На підставі викладеного та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що згідно укладеного договору б/н від 27 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 2 ст. 1050 \~ЦК України - договором \~встановлений \~обов'язок \~позичальника \~повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення \~повернення \~чергової \~частини позикодавець \~має \~право \~вимагати \~дострокового \~повернення \~частини \~позики, \~що \~залишилася, \~та \~сплати \~процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно \~до \~п. 2 \~ч.1 \~ст. 614 \~ЦК України \~особа \~є \~невинуватою, \~якщо \~вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів \~щодо \~належного \~виконання зобов'язання. Оскільки відповідач не зявився в судове засідання і не надав доказів щодо вжиття всіх \~залежних \~від \~нього заходів \~щодо \~належного \~виконання \~зобов'язання, суд вважає, що є всі підстави для стягнення всієї суми боргу. Відповідно \~до \~ст. 88 ЦПК \~України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові \~витрати. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved