Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить зняти арешт, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції від 20.07.2012 року на майно, належне на праві власності відповідачу, а саме: автомобіль марки ИЖ, модель 27175, рік випуску 2006, тип ТЗ, фургон малолітражний-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; зняти арешт, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції від 20.09.2012 року на майно, належне на праві власності відповідачу, а саме: автомобіль марки ИЖ, модель 27175, рік випуску 2006, тип ТЗ, фургон малолітражний-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позов обґрунтовує тим, що 04 липня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № КGМDAК00800698, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 6 979,84 долари США. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір застави автотранспорту № КGМDAК00800698 від 04.07.2007 року, відповідно до умов якого відповідачем було передано в заставу банку вищезазначений автомобіль. На даний час автомобіль знаходиться на майданчику банку. Із повідомлення Центу надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Новомиргородського та Маловисківського районів № 63 від 18.03.2014 року банку стало відомо, що на даний автомобіль накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій ВДВС Маловисківського РУЮ 20.07.2012 року та 20.09.2012 року. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на вищезазначений автомобіль, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судове засідання сторони не з»явились,ро час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач [PERSON] та представники відповідачів причини неявки суду не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 липня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № КGМDAК00800698, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 6 979,84 долари США. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір застави автотранспорту № КGМDAК00800698 від 04.07.2007 року, відповідно до умов якого відповідачем було передано в заставу банку автомобіль марки ИЖ, модель 27175, рік випуску 2006, тип ТЗ, фургон малолітражний-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. На даний час заборгованість відповідача перед банком складає 4 825,44 долари США. Із повідомлення Центу надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Новомиргородського та Маловисківського районів № 63 від 18.03.2014 року банку стало відомо, що на даний автомобіль накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій ВДВС Маловисківського РУЮ 20.07.2012 року та 20.09.2012 року. Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції № 9740 від13.08.2014 року, на автомобіль марки ИЖ, модель 27175, рік випуску 2006, тип ТЗ, фургон малолітражний-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], накладено арешт згідно виконавчих документів про стягнення боргів на користь юридичних та фізичних осіб. В ході виконання виконавчих документів 20.07.2012 року та 20.09.2012 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відшуження було накладено арешт на вищезазначений автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, згідно норм чинного законодавства правом звернення стягнення на предмет застави наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арештів, накладених державним виконавцем, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved