Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], що був укладений 25.07.2015 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області № 102 від 25.07.2017 року, після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON], посилаючись на те, що 25 липня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про одруження № 102 від 25.07.2015 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Вони не проживають як сім'я та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки як виявилось згодом характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, у зв'язку з чим між нами виникали конфлікти та сварки. Враховуючи вищезазначені обставини спільне проживання як подружжя стало неможливим. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися. Примирення між нею та відповідачем є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищезазначених норми Сімейного кодексу України Позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення. На примирення не згідний, оскільки з позивачем не проживає близько року. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 25 липня 2017 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 102. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені близько одного року. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сімя розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сімї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved