Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних, інфляційних нарахувань та розірвання кредитного договору, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17.06.2008 року між позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України» (назву змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1404, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого позичальнику банком надано кредит на придбання житлового будинку та земельної ділянки в сумі 447 511,00 грн. зі сплатою 20% річних строком на 20 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.06.2008 року. Згідно п.1.5 кредитного договору позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1 864,63 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом в сумі 7 581,00 грн. не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих у АТ «Ощадбанк». Перша сплата процентів в сумі 4 402,00 грн. на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 30.06.2008 року включно. Останній платіж у рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 17.06.2028 року. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушувала свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості у зв'язку з чим рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.05.2009 року у цивільній справі №2-2381/09 за позовом прокурора Замостянського району м. Вінниці, в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філія - Вінницьке міське відділення №8672 до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке міське відділення №8672 з [PERSON] прострочену заборгованість за кредитним договором №1404 від 17.06.2008 року та пеню в загальній сумі 78 573,84 грн. Також, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року у справі №2-829/10 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України», філії Вінницьке міське відділення №8672 до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1404 від 17.06.2008 року в розмірі 535 398,04 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, площею 0,1993 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, вул. Подільська, шляхом продажу іпотекодержателем з укладенням від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності та погодженої з іпотекодавцем. 22.04.2016 року здійснено погашення заборгованості в сумі 160 000 грн. за рахунок реалізації банком заставного майна позичальника, з яких 48 432,38 грн. - основного боргу; 111 567,62 грн. - прострочених відсотків. Станом на 01.09.2016 року заборгованість позичальника перед баком за кредитним договором, яка не сплачена позичальником та не стягнута судом становить: 380 432,32 грн. - заборгованість по кредиту; 548 298,17 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 281 753,79 грн. - пеня по кредиту та процентах. Окрім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України станом на 01.09.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з приводу інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом та відсотками за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року у розмірі 347 352,03 грн., а також 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року у розмірі 34 795,91 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 01.09.2016 року складає 1 592 605,22 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - адвокат Огородник В.В. позовні вимоги визнав частково в частині розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості у розмірі 375 398,00 грн., в іншій частині позов не визнав та просив суд в задоволенні останнього відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.06.2008 року між позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України» (назву змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1404, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого позичальнику банком надано кредит на придбання житлового будинку та земельної ділянки в сумі 447 511,00 грн. зі сплатою 20% річних строком на 20 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.06.2008 року. Згідно п.1.5 кредитного договору позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1 864,63 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом в сумі 7 581,00 грн. не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих у АТ «Ощадбанк». Перша сплата процентів в сумі 4 402,00 грн. на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 30.06.2008 року включно. Останній платіж у рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 17.06.2028 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також, в судовому засіданні встановлено, що позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушувала свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості у зв'язку з чим рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.05.2009 року у цивільній справі №2-2381/09 за позовом прокурора Замостянського району м. Вінниці, в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філія - Вінницьке міське відділення №8672 до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке міське відділення №8672 з [PERSON] прострочену заборгованість за кредитним договором №1404 від 17.06.2008 року та пеню в загальній сумі 78 573,84 грн. Також, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року у справі №2-829/10 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України», філії Вінницьке міське відділення №8672 до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1404 від 17.06.2008 року в розмірі 535 398,04 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, площею 0,1993 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, вул. Подільська, шляхом продажу іпотекодержателем з укладенням від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності та погодженої з іпотекодавцем. 22.04.2016 року здійснено погашення заборгованості в сумі 160 000 грн. за рахунок реалізації банком заставного майна позичальника, з яких 48 432,38 грн. - основного боргу; 111 567,62 грн. - прострочених відсотків. Станом на 01.09.2016 року заборгованість позичальника перед баком за кредитним договором, яка не сплачена позичальником та не стягнута судом становить: 380 432,32 грн. - заборгованість по кредиту; 548 298,17 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 281 753,79 грн. - пеня по кредиту та процентах. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що зобов'язання відповідача за кредитним договором не припинилися, право вимоги банку про повернення кредиту і сплату процентів залишається дійсним, а тому підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 01.09.2016 року виникла заборгованість перед банком в розмірі 1 592 605,22 грн., з них: 380 432,32 грн. - заборгованість по кредиту; 548 298,17 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 281 753,79 грн. - пеня по кредиту та процентах; 347 352,03 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитним договором за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року; 34 795,91 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року. Суд звертає увагу, що приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд виходить із положень ч.1 ст.1050 ЦК України та виходить з того, що стягнення сум (процентів) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч.2 ст.625 ЦК - заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання, а відтак вимоги позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат є правомірними. Що ж стосується думок та тверджень представника відповідача про звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав поза межами строку позовної давності, то суд вважає, що останні не заслуговують на увагу, оскільки останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 22.04.2016 року в сумі 160 000 грн., яка не покрила прострочену заборгованість за договором, а тому строк позовної давності перервався. Окрім того, згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. А тому, з урахуванням порушення умов кредитного договору відповідачем, що проявлялось у невиконанні останньою умов договору щодо здійснення вчасного погашення кредитних коштів у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1 592 605,22 грн., суд вважає за можливе кредитний договір №1404 від 17.06.2008 року, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], розірвати. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 23 889,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №104705678 від 07.09.2016 року, підлягають стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved