Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] уточнивши позовні вимоги просив суд про стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11231374000 від 09 жовтня 2007 року в розмірі 17 346, 55 дол. США, яка складається з: кредитна заборгованість - 15 738, 03 дол. США, заборгованість по процентам - 1 294,69 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту - 230, 67 дол. США, пеня за прострочення сплати процентів - 83,16 дол. США. В обґрунтування позову зазначено, що 09 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11231374000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 30 900,00 дол США, який відповідач [PERSON]зобов'язався повернути в повному обсязі не пізніше 09 жовтня 2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 11, 5 % річних. 09 жовтня 2007 року в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11231374000 АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]було укладено договір поруки № П/11231374000, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON]свої зобов'язання перед Банком належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед баном станом на 20 жовтня 2014 року в сумі 17 346, 55 дол. США. Представник позивача - Волік О.М., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повністю підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON]у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11231374000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 30 900,00 дол США, який відповідач [PERSON]зобов'язався повернути в повному обсязі не пізніше 09 жовтня 2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 11, 5 % річних (а.с. 5-13). Згідно п. 8.1. кредитного договору у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором: - на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на -%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення такої (дня сплати ануїтетного платежу); - на суму прострочених процентів банк може нараховувати пеню, починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі в обумовлені у Кредитному договорі строк та сумі, надавши відповідачу [PERSON]кредитні кошти у розмірі 30 900,00 дол. США. 09 жовтня 2007 року в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11231374000 АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]було укладено договір поруки № П/11231374000, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною (а.с. 14-15). У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON]свої зобов'язання перед Банком належним чином не виконав. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України в разі солідарного обов'язку відповідачів кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і будь-кого з них окремо. При цьому, відповідно до абз.2 ч.2 ст. 543 ЦК України солідарні відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання, останнім свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення обов'язку боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Кредитний договір № 11231374000 від 07 жовтня 2007 року та договір поруки № П/11231374000 від 07 жовтня 2007 року були узгоджені та підписані сторонами відповідно до вимог діючого цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачів за кредитним договором № 11231374000 від 07 жовтня 2007 року загальна сума заборгованості перед позивачем становить 17 346, 55 дол. США, яка складається з: кредитна заборгованість - 15 738, 03 дол. США, заборгованість по процентам - 1 294,69 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту - 230, 67 дол. США, пеня за прострочення сплати процентів - 83,16 дол. США. Дана сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Як вбачається з кредитного договору № 11231374000 від 09 жовтня 2007 року грошові кошти визначені позичальником в іноземній валюті , а саме в доларах США. Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Окрім того, в силу положень ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідна ліценція надана представником позивача для долучення до матеріалів справи. Таким чином, суд стягує з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11231374000 від 09 жовтня 2007 року в іноземній валюті. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви суд стягує з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved