Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, через поведінку відповідача, не прийнятну для позивачки, відсутність поваги з сторони відповідача і відсутність та взаєморозуміння. Фактично шлюбну відносини між ними припинились в 2015 році. Шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її та дітей інтересам. Спору по майно позивач не заявляє, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Позов подано 14.11.2019р, В підготовчому провадженні відповідач відзиву, доказів не подав. Ухвалою від 18.02.2020р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 29.02.2020р. відповідач подав письмову заяву , в якій просив відкласти розгляд справи і надати строк для примирення, враховуючи наявність двох неповнолітніх дітей, те, що розірвання шлюбу може травмувати їхню дитячу психіку, а також сподіваючись на примирення і зміну рішення позивачкою. В судовому засіданні 08.04.2020р. відповідач просив надати строк для примирення на три місяці. Позивачка заперечувала, пояснивши, що не має віри у таке примирення. Суд частково задовольнив клопотання відповідача та розгляд справи відклав до 18.06.2020р., з наданням сторонам часу для примирення. В судове засідання у подальшому відповідач не з,явився, будучи належним чином повідомлений (під розписку у суді). Заяв про причини неявки не подав. Суд ухвалив справу продовжити розглядати у його відсутності. В судовому засіданні позивача на розірванні шлюбу наполягала, пояснила, що з 2015 року шлюбні стосунки були припинені через поведінку відповідача, його байдужість до сім,ї і до свого обов`язку утримувати та забезпечувати сім,ю. всі спроби помиритись і жити разом не мали успіху. Відсутнє взаємопорозуміння і повага, всі сімейні проблеми вона вимушена вирішувати сама, весь тягар відповідальності за сім,ю та за утримання дітей лежить на ній. Відповідач не бере участі у вирішенні сімейних питань. Остаточно сімейні і подружні стосунки сторони припинили з листопада 2019року, коли позивачка, в чергове не витримавши неприйнятної для неї поведінки чоловіка, пішла від нього з дітьми. Відповідач два роки не працював, змінив декілька місць роботи, де не затримується надовго; відсутня повага до неї. Відповідач не змінює свої ставлення до неї і до сім,ї, мали місце випадки застосування до неї фізичної сили у присутності дітей. Вважає, що відповідач у дійсності не бажає миритись і вживати заходів до збереження сім,ї; його клопотання суду про відкладення розгляду справи є виключно бажанням зробити їй наперекір. За весь час знаходження справи у провадженні суду відповідач не вчинив жодної дії , яка б вказувала на його дійсне бажання помиритись. Перед останнім судовим засіданням в телефонному режимі він повідомив , що до суду більше не піде. Просила розірвати шлюб, оскільки подальше його збереження суперечить її інтересам, вона знаходиться у постійному напруженні через поведінку відповідача, діти так само нервуються. З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 29.04.2006р. у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 161. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Протягом знаходження справи у суді примирення не відбулось. Відповідач не вчиняє дій до примирення і налагодження стосунків з дружиною, вона категорична у своєму рішенні про розлучення. При таких обставинах примирення не можливе. Спору про майно та визначення місця проживання дітей сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, сімейні і подружні стосунки припинені остаточно, примирення не можливе, подальше збереження шлюбу не доцільне, оскільки це суперечитиме дійсним інтересам сторін і дітей. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved