Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач подав до суду вказаний вище позов, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON],[INFO], щомісячно, у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн., починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання та стягнути з відповідача 3878,70 грн. - ? частки витрат на оплату комунальних платежів за однокімнатну квартиру [ADDRESS] за період з вересня 2016 року по 14.02.2018 року, включно. Також [PERSON] просив стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що його спільна з відповідачем донька [PERSON], [INFO], у зв'язку з навчанням в Харківському вищому професійному училищі швейного виробництва та побуту Української інженерно-педагогічної академії, потребує матеріальної допомоги. Вважає, що мати дитини, яка не має інших утриманців, має матеріальну можливість надавати дочці таку допомогу. Також [PERSON] зазначив, що донька зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS]. За період з вересня 2016 року по 14 лютого 2018 року включно, позивач сплатив комунальні платежі у розмірі 15514,83 грн., тобто по 7757,41 грн. з кожної зареєстрованої особи, 1\\4 частина цієї суми, підлягає стягненню з відповідача, та складає 3878,70 грн. Добровільно відповідач відшкодовувати частину витрат, понесених на сплату комунальних платежів, відмовляється. Відповідач подала до суду та одночасно надіслала позивачу відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечувала, посилалася на те, що вона регулярно щомісяця перераховувала та продовжує перераховувати на картку доньки по 300 грн., у тому числі за період з 14.05.2018 року по 27.06.2018 року. Також відповідач по 1000 грн. дає донці на руки та покупає по необхідності і інші речі, окрім того, відповідач організовувала оздоровчу поїздку для доньки на Азовське море, в м. Бердянськ, загальна сума поїздки на двох склала 5000 грн. Стосовно вимоги позивача про відшкодування частини витрат, понесених на сплату комунальних платежів, [PERSON] також заперечувала, та зазначила, що вона зареєстрованою у зазначеній квартирі [PERSON] з 23.10.2015 року не значиться та не мешкає у даному приміщенні з серпня 2017 року, а донька вимушено проживає з батьком, оскільки не має іншого житла. На теперішній час відповідач щомісяця здійснює виплати за комунальні послуги за період з січня 2013 року по серпень 2016 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. У відповіді на відзив [PERSON] вказав, що доводи відповідачки, зазначені у відзиві на позовну заяву, необґрунтовані та незаконні, а також зазначив, що отримав поштою тільки відзив на трьох аркушах, без додатків, тобто без доданих до нього доказів, на які посилається [PERSON] В процесі з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено, що [PERSON] є донькою учасників справи. Навчалася у Харківському вищому професійному училищі швейного виробництва та побуту Української інженерно-педагогічної академії з 13.10.2017 року по 27.06.2018 року. Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які б свідчили, що [PERSON], у зв'язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину. Поряд з цим судом також встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 06.06.2000 року зареєстровані та проживали також відповідач [PERSON] та донька учасників справи [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 23.10.2015 року [PERSON] була виписана з вказаної квартири. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 27.02.2018 року за №798 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані два члена сім'ї - [PERSON] та його донька [PERSON] Позивачем по справі надані квитанції щодо сплати ним комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] за період з вересня 2016 року по 14 лютого 2018 року. Таким чином, позивачем сплачувались комунальні послуги наступним службам: квартплата - КП «Жилкомсервіс», опалення та гаряча вода - КП «Харківські теплові мережі», холодна вода та каналізація - КП «Харківводоканал», газопостачання - ПАТ «Харківміськгаз», вивіз сміття - КП «КВБО», електроенергія - АК «Харківобленерго». На підтвердження обґрунтованого розміру виплат позивачем надані відомості нарахувань і виплат по вказаним комунальним службам. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов'язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» також передбачений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того «Правила користування приміщеннями житлових будинків», затверджені Постановою КМУ України від 8 жовтня 1992 року № 572, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Враховуючи положення ст. 541 ЦК України, зобов'язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер. Таким чином, особи, які проживають в квартирі власника, несуть солідарні зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Таким чином позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування частки, сплаченої ним комунальних послуг за доньку - [PERSON], ґрунтується на законі та підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 15.02.2000 року. [INFO] остання досягла повноліття. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позивач та відповідач мають нести витрати з оплати комунальних послуг, які нараховувалися на їх неповнолітню дитину, солідарно. А зважаючи на те, що позивач за власні кошти сплатив витрати за дитину в цілому, то з відповідача підляє стягненню, в порядку регресу, ? частина сплачених комунальних послуг за дитину за період з вересня 2016 року по 14 лютого 2018 року в сумі 3878 грн. 70 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial