Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач, ПАТ «ПриватБанк», у серпні 2014 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN03000049427531 від 01 вересня 2011 року, у сумі 44451 гривень 76 копійок та судові витрати у сумі 444 гривень 52 копійок (а.с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору № SAMDN03000049427531 від 01 вересня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувалась погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання виконав, видавши [PERSON] кошти у обумовленій угодою сумі. Однак, відповідач своїх обов'язків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 07 липня 2014 року, за нею утворилася заборгованість у сумі 44451 гривень 76 копійок, яку прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 444 гривень 52 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 28). Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається такою, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з'явилась, письмових заяв та клопотань суду не надала (а.с. 51-52). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № SAMDN03000049427531, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 07 липня 2014 року, за нею утворилася заборгованість у 44451 гривень 76 копійок, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 24661 гривень 81 копійок, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 17197 гривень 01 копійка, штрафів: 500 гривень 00 копійок, 2092 гривня 94 копійки (а.с. 7-9). Судовий збір становить 444 гривень 52 копійок (а.с.1-2). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобов'язується надати грошові кошти позивальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір на суму 25000 гривень. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності: кредитних коштів та відсотків, нарахованих за час користування ними, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 444 гривень 52 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved