Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ВДВС Костянтинівського МРУЮ про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DO0FAU00280070, за яким останньому був наданий кредит у розмірі 62996,80 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між Банком та [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту № DO0FAU00280070 від 01 жовтня 20076 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу Банку автомобіль ЗАЗ, модель ТF699Р, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, постановами державних виконавців відповідно від 26 березня 2009 року, 29 липня 2011 року та 16 травня 2012 року на цей автомобіль був накладений арешт і ці обтяження ВДВС зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 42831526 від 11 грудня 2013 року (запис 2, 4). У зв'язку з тим, що ВДВС не мав правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, Банк просив звільнити з-під арешту транспортний засіб, що належить [PERSON], накладений вказаними постановами відповідача. У судовому засіданні представник позивача Зікунова Н.А. підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DO0FAU00280070, за яким вказаній особі був наданий кредит в сумі 62996,80 грн. (а.с. 3-5). У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між Банком та [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту № DO0FAU00280070 від 01 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу Банку автомобіль ЗАЗ, модель ТF699P, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6-8). Це обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 42831526 від 11 грудня 2013 року (а.с. 12). В той же час, постановами державних виконавців відповідно від 26 березня 2009 року, 29 липня 2011 року та 16 травня 2012 року на цей автомобіль був накладений арешт у зв'язку із наявністю виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON], і ці обтяження ВДВС зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 42831526 від 11 грудня 2013 року (а.с. 12-15), та не заперечується сторонами. Відповідно до вимог «Інструкції з організації примусового виконання рішень» та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Статтею 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладання договору застави. Право застави у Банку виникло 01 жовтня 2007 року, а вказані постанови державними виконавцями винесені відповідно 26 березня 2009 року, 29 липня 2011 року та 16 травня 2013 року, тобто пізніше за часом, ніж укладений договір застави, і станом на 31 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає 258717,10 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості її реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, тобто, у даному випадку, пріоритет на заставлене майно має Банк. Тому, ВДВС не мала правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, і слід звільнити з-під арешту транспортний засіб, що належить [PERSON], накладений вказаними постановами відповідача.

Outcome: approved