Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,250 га, розташовану по [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3224085602:02:013:0050, на земельну ділянку площею 0,256 га, розташовану по [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 3224085602:02:013:0051, посилаючись на те, що 17.08.2000 року уклала з батьком, [PERSON], договір дарування земельної ділянки площею 0,506 га., розташовану по [ADDRESS], посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 050347, виданого 27.05.1999 року, цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку - 0,250 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,256 га. Договір дарування земельної ділянки посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов'язки державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2841. На даний час виникла необхідність в оформленні цивільно-правової угоди з належними земельними ділянками, у зв'язку з чим звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області з заявою проведення державної реєстрації, на що отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ - договір дарування земельної ділянки не відповідає вимогам діючого законодавства. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17.08.2000 року позивач уклала з батьком, [PERSON], договір дарування земельної ділянки площею 0,506 га., розташовану по [ADDRESS], посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 050347, виданого 27.05.1999 року, цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку - 0,250 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,256 га. Договір дарування земельної ділянки посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов'язки державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2841. На даний час у позивача виникла необхідність в оформленні цивільно-правової угоди з належними земельними ділянками, у зв'язку з чим звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області з заявою проведення державної реєстрації, на що отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ - договір дарування земельної ділянки не відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ч.1 ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Outcome: approved