Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» завдану матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та 2 270 грн. 00 коп. судового збору сплаченого ними при зверненні із позовом в суд. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 05.05.2018 р. в м. Тернопіль по вул. Малишка, 48 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6925028. Відповідно до постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області (справа № 673/1282/18) від 11.09.2018 р. винним у настанні ДТП визнано [PERSON] ПрАТ «Страхова компанія «ТАС», на підставі поданих заяв потерпілою стороною та складених ними страхових актів, виплатила страхове відшкодування на загальну суму 30 000,00 грн. На підставі пп. а) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 11.09.2018 р. було встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 05 травня 2018 р. в м. Тернопіль по вул. Малишка, 48 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Як вбачається із змісту даної постанови, судом встановлено, що 05 травня 2018 року о 21 год. 00 хв. [PERSON] по вулиці Малишка, 48 в м. Тернопіль керував автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві заборонено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Крім того, всупереч вимогам пунктів 2.3.б, 12.1., 16.11 Правил дорожнього руху України, він проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та рухаючись на другорядній дорозі, не надав переваги в pycі транспортному засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 травня 2018 року,є [PERSON] , водій транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6925028 від 20.07.2017 року у ПрАТ «Страхова компанія «ТАС». Згідно Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] являється [PERSON] . 27 червня 2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Із метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , позивачем складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №06756/44/2. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» на підставі Страхового акту №19586Р/44/2018 від 19.07.2018р., на користь [PERSON] здійснено страхову виплату в розмірі 30 000,00 грн. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У судовому засіданні, на підставі фактів, встановлених постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року, доведено, що [PERSON] на час вчинення ДТП, яка мала місце 05 травня 2018 року, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц які суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд приходить до висновку про те, ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до положень п.п. 38.1.1 п.38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 30 000,00 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ПрАТ «СГ «ТАС» понесеніпозивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved