Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - належною їй квартирою №80 в б.32-а по вул.Хортицьке шосе в м.Запоріжжі, оскільки вона в ній більше одного року не проживає без поважних причин, так як утворила сім»ю в іншій країні. Відповідач [PERSON] у судові засіданні двічі не з»явилась, про їх час повідомлялась належним чином, через надіслання судової повістки рекомендованим листом, та через оголошення у газеті «Запорізька правда» №36 від 15.09.2016 року, заперечень проти позову суду не надала. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.09.2012 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS], позивач здійснила державну реєстрацію свого права власності на вказану квартиру. В квартирі зареєстровані позивач та її донька [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивач, її донька в 2012 році вийшла заміж за військового громадянина РФ, та виїхала з ним туди на постійне місце проживання, у них народився син. Місце проживання її доньки позивачці не відоме, оскільки її чоловік військовий і вони постійно змінюють місце проживання. Зв»язок із донькою у неї є, але дзвонить тільки донька, сама позивач не має можливості дзвонити, оскільки це дорого. На даний час позивач не має змоги сплачувати комунальні послуги і за зареєстровану в квартирі доньку та не має змоги через це оформити субсидію. Згідно акту, складеного посадовими особами МКП «Основаніє» 21.07.2016 року, відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з жовтня 2012 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] колеги позивачки суду пояснили, що відповідачка їм відома, вона дійсно не проживає в квартирі позивача з осені 2012 року, оскільки вийшла заміж за військового в РФ та переїхала до нього, вони бувають в цій квартирі та не бачать там відповідачку і її речей. У позивачки з донькою гарні відносини, вони іноді спілкуються по телефону, але дзвонить тільки [PERSON], і її місце проживання не відоме. Вислухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону /особистий сервітут/. При цьому, у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено, що відповідач є членом сім»ї власника житла - квартири [ADDRESS] [PERSON]. Позивач надала суду докази того, що відповідач з жовтня 2012 року, тобто понад один рік, у вказаній квартирі не проживає. З боку відповідачки не надійшло будь-яких заперечень проти позову та вказаних обставин, та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та пояснення свідків. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач понад один рік у квартирі, що належить позивачу, не проживає, а відтак втратила право користування вказаним житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.

Outcome: approved