Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого визнати за нею право власності на ? частину чотирьохкімнатної квартири загальною площею 79,0 кв.м., житловою площею 49,30 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS], як на майно сумісно набуте під час шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 18.05.1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони мають трьох неповнолітніх доньок. У період зареєстрованого шлюбу за спільні гроші вона і відповідач придбали вказану вище квартиру за договором купівлі-продажу від 19.04.1991 року. 22.07.1998 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу, вона, відповідач та їх дорослі діти проживають у зазначеній квартирі. Добровільно поділити спільне майно, яке було придбане під час шлюбу, відповідач не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.05.1985 року по 22.07.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи за № 2-394-1998 рік та копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.04.2010 року, серія І-ВЛ, № 107165. (а.с.6,9) Малолітніх та неповнолітніх дітей сторони не мають. З 1985 року та по сьогоднішній день сторони та їх дорослі доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мешкають разом та зареєстровані у спільній квартирі. 19.04.1991 року між відповідачем та орендним підприємством «Харківплемсервіс» укладено договір купівлі-продажу квартири №17 за адресою: Харківська область, Харківський район с. Мала Рогань, вул.. Західна, №2-В. Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району, Харківської області, реєстр за № 2-1041. Однак будинок було вказано помилково 2-В, замість правильного будинку 2-Г. (а.с.23) Згідно договору купівлі-продажу, у звязку з відсутністю повної суми на час придбання квартири, була передбачена розстрочка протягом 15 років, а саме з травня 1991 року по грудень 2005 року. На даний час орендне підприємство «Харківплемсервіс» змінено на Агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю «Харківплемсерівіс», що підтверджується довідками підприємства від 30.11.2007 року за № 24-01-568 та від 07.10.2015 року за № 24-01-322. (а.с.22,27) Відповідно довідки Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю «Харківплемсервіс» від 07.10.2015 року за № 24-01-322 на даний час уся сума за договором купівлі-продажу сплачена в повному обсязі. (а.с.27) У звязку з помилкою в договорі купівлі-продажу, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2007 року договір купівлі продажу між [PERSON] і орендним підприємством «Харківплемсервіс» від 19.04.1991 року, посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстровий № 2-1041 визнано частково недійсним в частині зазначення номеру будинку «2-В». Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» було зобовязано зареєструвати за відповідачем право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу між [PERSON] і орендним підприємством «Харківплемсервіс» від 19.04.1991 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району, Харківської області, реєстровий № 2-1041. (а.с. 24) Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ХРБТІ» від 05.02.2008 року, зазначена вище квартира зареєстрована за [PERSON] (а.с. 25) На даний час право власності на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. (а.с. 30-31) На час придбання спірної квартири діяв Кодекс про шлюб та сімю Української РСР від 20.06.1969 року. Відповідно до ст. 22 цього Кодексу та ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівним, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного, суд вважає визнати за позивачем право власності на ? частину спірної квартири, яка була придбана сторонами по справі під час шлюбу. Судові витрати відповідно до ст..88 ЦПК України, суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved