Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач - прокурор Дергачівського району Харківської області - звернувся до суду в інтересах держави в особі Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської державної зооветеринарної академії до [PERSON], [PERSON], Малоданилівської селищної ради Дергачівуського району Харківської області, третя особа- Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, про визнання недійсним державного акту, визнання недійсним рішення виконавчого комітету, державного акту , запису про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатом перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів 28.01.2014 до ЄРДР внесено відомості № 42014220280000003 за ч.2 ст. 364 КК України та розпочато досудове розслідування відносно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів. Перевіркою встановлено, що 11.09.2001 р. рішенням № 265 виконавчого комітету Малоданилівської селищної Ради народних депутатів [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,60 га, виділену для ведення підсобного господарства. 11.09.2001 рішенням №265 виконавчого комітету Малоданилівської селищної Ради народних депутатів [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,60 га, виділену для ведення підсобного господарства. Вказані земельні ділянки згідно з технічною документацією по інвентаризації та оформленню права приватної власності, яка розроблялася Деріачівською районною філією ХРЦ державного кадастру, примикають одна до одної та знаходяться на заболоченій місцевості. Згідно з висновками начальника відділу земельних ресурсів Дергачівського району № 13 та № 14, які підписано та скріплено гербовою печаткою, за результатом польового вимірювання, врахувавши нормативи та фактичні розміри земельних ділянок, погоджено передачу у приватну власність земельних ділянок по 0,60 га [PERSON], та [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства із земель: в т.ч. 0,50 га пасовища та 0.10 га сінокоси для [PERSON], а також 0,50 га пасовища та 0.10 га сінокоси для [PERSON] На підставі вищевказаних висновків начальника відділу земельних ресурсів Дергачівського району на [PERSON], та [PERSON] оформлено державні акти про право власності на земельні ділянки. В подальшому 14.12.2001р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального кругу, відчужила земельну ділянку 0,60 га [PERSON], якою у подальшому було оформлено державний акт на право власності (серія Р1 №712573) від 05.02.2002. В ході перевірки було залучено спеціалістів у сфері геодезичної діяльності з ПП «Перспектива-земля», які після надання їм копії технічної документації щодо відведення земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] за допомогою топогеодезичної зйомки встановили, що земельні ділянки вказаних громадян знаходяться під дзеркалом водного об'єкта, який загальною площею становить 1.5538 га. При цьому земельна ділянка [PERSON] на території водного об'єкту займає 0,5891 га., а земельна ділянка [PERSON] на території водного об'єкту займає 0,1472 га. Під час проведення подальшої перевірки на підставі водогосподарського паспорту ставка № 3 в с. Караван Дергачівського району Харківської області було з'ясовано, що водний об'єкт, з яким перетинаються земельні ділянки, виділені [PERSON] та [PERSON], знаходиться на території зооветеринарного інституту та був наповнений у 1978 році. Згідно з інформацією відділу Держземагентства Дергачівського району Харківської про кількісні та якісні характеристики земельних ділянок, які підлягали перевірці, встановлено, що відповідно до земельно-облікових даних досліджувані земельні ділянки у 2001 році та на час перевірки відносяться до земель водного фонду і перебувають в користуванні Харківської державної зооветеринарної академії. Згідно з Земельним кодексом УРСР 1990 року та Водним кодексом України земельні ділянки водного фонду не могли передаватися у приватну власність громадян в якості земель для ведення особистого підсобного господарства. Згідно зі ст.56 Земельного кодексу УРСР 1990 року земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства відносились за своїм цільовим призначенням до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до розділу IV Водного кодексу України не було передбачено можливості передання земельних ділянок водного фонду у приватну власність фізичних осіб для ведення особистого підсобного господарства. Без зміни цільового призначення земельних ділянок у приватну власність [PERSON] та [PERSON] було фактично передано земельні ділянки водного фонду, які не можуть належати громадянам України на праві приватної власності для ведення особистого підсобного господарства. При погодженні технічної документації із землеустрою посадовими особами відділу земельних ресурсів Дергачівеького району було зроблено висновок про те, що передаються землі, які відносяться за цільовим призначенням до земель сільськогосподарського призначенням саме за видом - до пасовищ та сінокосів. Вартість переданих земельних ділянок станом на 2001 рік складає 92868 грн., та станом на 2014 рік складає 253530 грн. Незаконним вибуттям вказаних земельних ділянок з власності держави заподіяно тяжкі наслідки інтересам держави. У зв'язку із зловживанням владою з боку посадових осіб відділу земельних ресурсів Дергачівеького району під час перевірки технічної документації [PERSON] та [PERSON] фактично з державної власності незаконно вибули землі водного фонду, які перебувають у користуванні Харківської державної зооветеринарної академії. Встановлено, що належний порядок щодо вилучення земельних ділянок з користування Харківської державної зооветеринарної академії відповідно до вимог ст.34 Земельного кодексу УРСР 1990 року дотримано не було. В ході досудового розслідування під час допиту колишнього ректора Харківського державного зооветеринарного інституту ( Харківська державна зооветеринарна академія) [PERSON] встановлено, що він ніколи не підписував погодження на вилучення з постійного користування земель ХДЗВІ. Підпис, який мається в листі ХДЗВІ, від його імені виконаний не [PERSON] Згідно ч.1 ст.31 Земельного кодексу 1990 року, який діяв на час виникнення правовідносин, вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів. Згідно ч.1 ст.20 ЗУ «Про освіту», який діяв на час виникнення правовідносин, ВНЗ очолюють відповідні ректори. За ч.2 ст.63 ЗУ «Про освіту» земельні ділянки державних закладів освіти, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Встановлено, що державний акт (серія ХР-10-00-003076) на право постійного користування землею загальною площею 2062,2 га, видано Харківському зооветеринарному інституту на підставі рішення Дергачівської районної ради від 19.08.1998 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46. Відповідно до вимог ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до статуту Харківської державної зооветеринарної академії її майно використовується для навчальних цілей. Згідно ст. 33 Земельного кодексу України 1990 року вилучення земель навчальних закладів для несільськогосподарських потреб, крім випадків надання їх для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, не допускається. Порушення порядку вилучення підтверджується актом постійного користування землею Харківського зооветеринарного інституту, показаннями колишнього ректора Харківського зооветеринарного інституту, статутом зазначеного ВНЗ та листом відділу Держземагентсва, який вказує на приналежність спірних земельних ділянок до земель Харківської державної зооветеринарної академії та земель водного фонду. Встановлено істотні порушення вимог Водного кодексу України. Частина друга статті 3 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) визначає, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами. Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду. За положеннями статті 4 ВК України, статті 58 ЗК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) до таких земель відносяться землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. 3емлі зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними об'єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на яких знаходиться водний фонд України та на який розповсюджується окремий порядок надання та використання. Відповідно до положень частини першої статті 84 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішень про надання земельних ділянок) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «г» частини третьої статті 83 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішень про надання земельних ділянок у власність). Випадки передачі земель водного фонду до привітної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України :(у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин). Частиною першою статті 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми (частина друга статті 59 ЗК У країни). Заболочена місцевість та землі водойми № 3 біля сел.Караван Дергачівського району не могли бути передані без зміни цільового призначення, а також не могли бути передані як такі взагалі згідно вимог Водного кодексу України та Земельного кодексу України. Віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду України підтверджується: -Планом погодження земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] та [PERSON], яка є складовою технічної документації по інвентаризації та оформленню права приватної власності ( документ містить експлікацію , що земельні ділянки, які передаються, відносяться до заболоченої місцевості). -Водогосподарським паспортом ставка № 3 біля сел. Караван Дергачівського району Харківської області, який розроблено ВАТ «Харківський проектно-дослідницький інститут водного господарства «Гідропроект» ( документ містить відомості про те, що ставок наповнений в 1978 р., перебуває на земельних ділянках підсобного господарства [PERSON] та [PERSON] та належить Харківському державному зооветеринарному інституту). -Листом відділу Держземагентсва у Дергачівському районі Харківської області від 27.01.20І4 № 184/10 на запит прокуратури району № 05-27-301вих-14 від 25.01.2014 (документ містить відомості, що спірні земельні ділянки як станом на 2001 рік,так і станом на теперішній час відносяться до земель водного фонду та перебувають в користуванні Харківської державної зооветеринарної академії). · Показаннями свідків - мешканців села Караван, про те, що спірні земельні ділянки завжди містили на собі ставок, в тому числі в 2001 році, · Показаннями [PERSON], який зазначив, що йому було відомо про те, що на спірних земельних ділянках в 70-х роках знаходився ставок, а під час приватизації землі були підтоплені, шахтний скид води було знищено, а джерела води замучені. ( документ підтверджує наявність дамби, та заболоченості місцевості на час приватизації), · Матеріалами топогеодезичної зйомки, яка проведена спеціалістами у сфері геодезії ПП «Перспектива-Земля» ( документ засвідчує графічно те, що спірні земельні ділянки знаходяться в зоні водного об'єкту). Наявність державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку, порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч.1 ст.319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади. Даний факт є підставою для втручання органів прокуратури. Звернення до суду в інтересах ВНЗ Харківської державної зооветеринарної академії обумовлено, що даний ВНЗ є державним та саме його інтереси порушені внаслідок протиправного вилучення земель, які надані йому у постійне користування. Просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради народних депутатів № 265 від 11.09.2001 року «Про приватизацію земельної ділянки, виділеної для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] в с. Мала Данилівка с. Караван площею 0,60 га.», визнати недійсним державний акт на право власності на землю площею 0,600 га серія Р1 № 712573, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2230, виданий на ім'я [PERSON], визнати недійсним запис № 2230 про реєстрацію державного акта на право власності на землю площею 0,600 га серія Р1 № 712573, зобов'язати [PERSON] звільнити та повернути у придатному для використання стані земельну ділянку площею 0,60 га на території Малоданилівської селищної ради села Караван Дергачівського району, межі якої визначені державним актом серія Р1 № 712573 на користь держави в особі Харківської державної зооветеринарної академії. В судове засідання представник позивача Пірог Д.О. не з'явився, згідно заяви позов підтримав, просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник Дергачівської районної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим справу розглядати без його участі. Представник Харківської державної зооветеринарної академії у судове засідання не з'явився, згідно заяви справу просить розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка у матеріалах справи. Суд вважає за можливе справу розглядати без участі представника відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про відкладення справи у зв'язку зі знаходженням її за межами Харківської області. Суд вважає за можливе справу розглядати без участі відповідача, поскільки вважає, що причини неявки відповідача є неповажними. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка у матеріалах справи. Суд вважає за можливе справу розглядати без участі представника відповідача [PERSON] Представник відповідача - Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з'явився, згідно телефонограми просив справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення суду, проти чого представник позивача не заперечує. Представник третьої особи - реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. За результатом перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів 28.01.2014 до ЄРДР внесено відомості № 42014220280000003 за ч.2 ст. 364 КК України та розпочато досудове розслідування відносно колишніх посадових осіб Дергачівського районного відділу земельних ресурсів. Перевіркою встановлено, що 11.09.2001 рішенням №265 виконавчого комітету Малоданилівської селищної Ради народних депутатів [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,60 га, виділену для ведення підсобного господарства. 11.09.2001 рішенням №265 виконавчого комітету Малоданилівської селищної Ради народних депутатів [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,60 га, виділену для ведення підсобного господарства. Вказані земельні ділянки згідно з технічною документацією по інвентаризації та оформлення права приватної власності, яка розроблялася Деріачівською районною філією ХРЦ державного кадастру, примикають одна до одної та знаходяться на заболоченій місцевості. Згідно з висновками начальника відділу земельних ресурсів Дергачівського району № 13 та № 14, які підписано та скріплено гербовою печаткою, за результатом польового вимірювання, врахувавши нормативи та фактичні розміри земельних ділянок, погоджено передачу у приватну власність земельних ділянок по 0,60 га [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства із земель,: в т.ч. 0,50 га пасовища та 0.10 га сінокоси для [PERSON], а також 0,50 га пасовища та 0.10 га сінокоси для [PERSON] На підставі вищевказаних висновків начальника відділу земельних ресурсів Дергачівського району на [PERSON], та [PERSON] оформлено державні акти про право власності на земельні ділянки. В подальшому 14.12.2001р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального кругу, відчужила земельну ділянку 0,60 га [PERSON], яким у подальшому було оформлено державний акт на право власності (серія Р1 №712573) від 05.02.2002. В ході перевірки було залучено спеціалістів у сфері геодезичної діяльності з ПП «Перспектива-земля», які після надання їм копії технічної документації щодо відведення земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] за допомогою топогеодезичної зйомки встановили, що земельні ділянки вказаних громадян знаходяться під дзеркалом водного об'єкта, який загальною площею становить 1.5538 га. При цьому земельна ділянка [PERSON] на території водного об'єкту займає 0,5891 га. а земельна ділянка [PERSON] на території водного об'єкту займає 0,1472 га. Під час проведення подальшої перевірки на підставі водогосподарського паспорту ставка № 3 в с. Караван Дергачівського району Харківської області було з'ясовано, що водний об'єктґ, з яким перетинаються земельні ділянки, виділені [PERSON] та [PERSON], знаходяться на території зооветеринарного інституту та був наповнений у 1978 році. Згідно з інформацією відділу Держземагентства Дергачівського району Харківської про кількісні та якісні характеристики земельних ділянок, які підлягали перевірці, встановлено, що відповідно до земельно-облікових даних досліджувані земельні ділянки у 2001 році та на час перевірки відносяться до земель водного фонду і перебувають в користуванні Харківської державної зооветеринарної академії. Згідно з Земельним кодексом 1990 року та Водним кодексом України земельні ділянки водного фонду не могли передаватися у приватну власність громадян в якості земель для ведення особистого підсобного господарства. Згідно з ст.56 Земельного кодексу 1990 року земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства відносились за своїм цільовим призначенням до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до розділу IV Водного кодексу України не було передбачено можливості передання земельних ділянок водного фонду приватну власність фізичних осіб для ведення особистого підсобного господарства. Без зміни цільового призначення земельних ділянок у приватну власність [PERSON] та [PERSON] було фактично передано земельні ділянки водного фонду, які не можуть належати громадянам України на праві приватної власності для ведення особистого підсобного господарства. При погодженні технічної документації із землеустрою посадовими особами відділу земельних ресурсів Дергачівеького району було зроблено висновок про те, що передаються землі, які відносяться за цільовим призначенням до земель сільськогосподарського призначенням саме за видом - до пасовищ та сінокосів. Вартість переданих земельних ділянок станом на 2001 рік складає 92868 грн. та станом на 2014 рік складає 253530 грн. Незаконним вибуттям вказаних земельних ділянок з власності держави заподіяно тяжкі наслідки інтересам держави. У зв'язку із зловживанням владою з боку посадових осіб відділу земельних ресурсів Дергачівеького району під час перевірки технічної документації [PERSON] та [PERSON] фактично з державної власності незаконно вибули землі водного фонду, які перебувають у користуванні Харківської державної зооветеринарної академії. Встановлено, що належний порядок щодо вилучення земельних ділянок з користування Харківської державної зооветеринарної академії відповідно до вимог ст.34 Земельного кодексу 1990 року дотримано не було. В ході досудового розслідування під час допиту колишнього ректора Харківського державного зооветеринарного інституту ( після перетворений - Харківська державна зооветеринарна академія) [PERSON] встановлено, що він ніколи не підписував погодження на вилучення з постійного користування земель ХДЗВІ. Підпис, який мається в листі ХДЗВІ, від його імені виконаний не [PERSON] Згідно ч.1 ст.31 Земельного кодексу УРСР 1990 року, який діяв на час виникнення правовідносин, вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів. Згідно ч.1 ст.20 ЗУ «Про освіту», який діяв на час виникнення правовідносин, ВНЗ очолюють відповідні ректори. За ч.2 ст.63 ЗУ «Про освіту» земельні ділянки державних закладів освіти, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Встановлено, що державний акт (серія ХР-10-00-003076) на право постійного користування землею, загальною площею 2062,2 га, видано Харківському зооветеринарному інституту на підставі рішення Дергачівської районної ради від 19.08.1998 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 46. Відповідно до вимог ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до статуту Харківської державної зооветеринарної академії її майно використовується для навчальних цілей. Згідно ст. 33 Земельного кодексу України 1990 року вилучення земель навчальних закладів для несільськогосподарських потреб, крім випадків надання їх для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією не допускається. Порушення порядку вилучення підтверджується актом постійного користування землею Харківського зооветеринарного інституту, показаннями колишнього ректора Харківського зооветеринарного інституту, статутом зазначеного ВНЗ та листом відділу Держземагентсва, який вказує на приналежність спірних земельних ділянок до земель Харківської державної зооветеринарної академії та земель водного фонду. Встановлено істотні порушення вимог Водного кодексу України. Частина друга статті 3 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) визначає, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море. Відповідно до положень частини першої статті 84 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішень про надання земельних ділянок) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків визначених цим Кодексом (пункт «г» частини третьої статті 83 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішень про надання земельних ділянок у власність)). Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема, громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України :(у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин). Частиною першою статті 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми (частина друга статті 59 ЗК У країни). Заболочена місцевість та землі водойми № 3 біля сел.Караван Дергачівського району не могли бути передані без зміни цільового призначення, а також не могли бути передані як такі взагалі згідно вимог Водного кодексу України та Земельного кодексу України. Віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду України підтверджується: -Планом погодження земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] та [PERSON], яка є складовою технічної документації по інвентаризації та оформленню права приватної власності ( документ містить експлікацію , що земельні ділянки які передаються відносяться до заболоченої місцевості). -Водогосподарським паспортом ставка № 3 біля сел. Караван Дергачівського району Харківської області, який розроблено ВАТ «Харківський проектно-дослідницький інститут водного господарства «Гідропроект» ( документ містить відомості про те, що ставок наповнений в 1978 р., перебуває на земельних ділянках підсобного господарства [PERSON] та [PERSON] та належить Харківському державному зооветеринарному інституту). -Листом відділу Держземагентсва у Дергачівському районі Харківської області від 27.01.20І4 № 184/10 на запит прокуратури району № 05-27-301вих-14 від 25.01.2014 ( документ містить відомості, що спірні земельні ділянки як станом на 2001 рік так і станом на теперішній час відносяться до земель водного фонду та перебувають в користуванні Харківської державної зооветеринарної академії). · Показаннями свідків - мешканців села Караван, про те що спірні земельні ділянки завжди містили на собі ставок, в тому числі в 2001 році, · Показаннями [PERSON], який зазначив, що йому було відомо про те, що на спірних земельних ділянках в 70-х роках знаходився ставок, а під час приватизація землі були підтоплені, шахтний скид води було знищено а джерела води замучені. ( документ підтверджує наявність дамби, та заболоченості місцевості на час приватизації), · Матеріалами топогеодезичної зйомки, яку проведено спеціалістами у сфері геодезії ПП «Перспектива-Земля» ( документ засвідчує графічно те, що спірні земельні ділянки знаходяться в зоні водного об'єкту). Пунктом 2 ст.121 Конституції України на органи прокуратури України покладена функція представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 14 Конституції України та ст.373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України право власності на землю набувається на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Стаття 321 ЦК України гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. За ч.1 ст.167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Наявність державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку. порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч.1 ст.319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади. Звернення до суду в інтересах ВНЗ Харківської державної зооветеринарної академії обумовлено, що даний ВНЗ є державним та саме його інтереси порушені внаслідок протиправного вилучення земель, які надані йому у постійне користування. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. [PERSON] заволодів земельною ділянкою для ведення підсобного господарства без відповідної правової підстави, враховуючи вищевикладені обставини порушення прав ХДЗВА та порушення адміністративного порядку надання земель водного фонду та зміни цільового призначення земельних ділянок. Пунктом 5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч.5 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду Україгіи від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України «Про державну реєстрацію) речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved