Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13691 гривні 11 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору виникла заборгованість по договору, що станом на 30 листопада 2015 року становить 13691 гривня 11 копійок. В судове засідання представник позивача не зявилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову та пояснив, що дійсно між ним та банком був укладений кредитний договір в 2012 році, відповідно до якого йому було надано платіжну картку з лімітом 800 гривень, потім ліміт збільшився до 5000 гривень. Спочатку укладення договору він офіційно працював та погашав кредит, однак в 2013 році його звільнили з роботи, а тому в нього не було можливості сплачувати кошти. На теперішній час в нього є вказана платіжна картка, однак він нею не користується, коли саме в останнє він погашав кредит він не памятає. В подальшому в судове засідання відповідач будучи повторно повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи не з'явився. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно до кредитного договору № б/н від 21 листопада 2012 року відповідач отримав кошти в розмірі 5000 гривень, у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Однак відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у звязку з чим виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30 листопада 2015 року складає 13691 гривню 11 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом 4737 гривень 84 копійки; заборгованість по процентам за користування кредитом 6965 гривень 62 копійки; заборгованість за пенею та комісією 859 гривень 50 копійок. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача штрафи, а саме: штраф (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок; штраф (процентна складова) 628 гривень 15 копійок. Крім того, згідно виписки про рух коштів на кредитному рахунку відкритому по платіжній картці відповідач [PERSON] з часу укладення кредитного договору постійно користувався вищевказаною карткою та станом на 30 листопада 2015 року заборгованість за кредитом складає 12562 гривні 96 копійок, штрафи складають 1128 гривень 15 копійок. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13691 гривні 11 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved