Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12 451 гривня 77 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 лютого 2007 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 31.03.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві наданій суду представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений, двічі не з'явивсь в судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, на підставі частини 4 статті 169 та статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із копії заяви [PERSON] від 24.02.2007 року вбачається, що між ним і ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 3 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7). У пункті 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (нова редакція) записано, що ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав і зобов'язань ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 14). У вищезазначеній заяві [PERSON] відображено, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, він виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7 на звороті). Відповідно до п. 6.5. Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8 - 13). Згідно із п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», в разі порушення клієнтом строків платежу за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Із змісту позовної заяви встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором від 24.02.2007 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.03.2012 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 12 451 гривень 77 копійок (а.с. 5 - 6). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором від 24.02.2007 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved