Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ « Полтаватеплоенерго» звернувся 13.02.2018 р. до суду із позовом до відповідача про визнання договору укладеним в порядку ст. 4 ЦПК України. Посилається на те, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення( кафе) по [ADDRESS], загальною площею 86 кв.м., що підтверджується укладеним договором купівлі-продажу від 01.06.2017 року. 29.11.2017 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до [PERSON] із пропозицією щодо укладення Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4466 разом з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії», яка була направлена відповідачу. Однак, дана пропозиція залишена відповідачем без реагування та відповіді ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не отримало. Вказане свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від укладення договору на умовах запропонованих теплопостачальною організацією на основі тарифів на теплову енергію для потреб інших споживачів, встановлених уповноваженим органом. Прохали визнати укладеним договір № 4466 між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] разом з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що направлений [PERSON] з пропозицією за № 30.1-13/2582 від 29.11.2017 р. 13.02.2018 р. судом відкрито провадження по справі. Відзив від відповідача у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, на адресу суду від відповідача не надходив, однак в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що заперечує проти даного позову, та вказав, що спірне нежитлове приміщення площею 7,8 кв.м розташоване за адресою по [ADDRESS] відключено від ЦСО. Від укладення договору з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідач не ухилявся, оскільки дане приміщення відокремлене від основного приміщення площею 86 кв.м. та не потребує опалення. Дане приміщення не опалювалося і до його придбання відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні прохала позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те , що фактично позивач бажає в примусовому порядку нав'язати умови договору на приміщення , яке не опалюється взагалі і потреби його в опаленні не існує. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що [PERSON] є власником нежитлового приміщення( кафе) по [ADDRESS], загальною площею 86 кв.м. Дане нежитлове приміщення фактично розділено на дві полови. Приміщення площею 7,8 кв.м відокремлено від основної частини та не опалюється альтернативними джерелами опалення , труби відрізани. За твердженням відповідача він не бажає укладати договір , оскільки спірне приміщення не опалюється взагалі та не потребує опалення. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч.2 ст. 24 ЗУ «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно Акту перевірки системи теплопостачання від 28 серпня 2018 року, складеного ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в ході перевірки приміщення, розташованого за адресою-[ADDRESS]( перший поверх), на виконання ухвали суду від 28.08.2018 р., було встановлено, що в зазначеному нежитловому приміщенні опалювальний прилад демонтовано, транзитні трубопроводи заізольовано. Альтернативне джерело опалення відсутнє. Відключення зазначеного приміщення від ЦСО проведено споживачем самовільно. На час перевірки дозвільна документація та проект на відключення нежитлового приміщення від ЦСО, у власника були відсутні. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб , права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб , визначений законом або договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цієї статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом. Позивач вважає , що його право підлягає захисту шляхом зміни правовідношення. В свою чергу, як випливає з назви, зміна правовідношення може наступати лише в разі його попереднього виникнення і в процесі існування. Між сторонами не виникло ніяких правовідносин з приводу опалення нежитлового приміщення. Оскільки труби в приміщенні демонтовані , транзитний трубопровід ізольований, то позивач не довів суду того факту , що на дане приміщення надаються послуги з теплопостачання , яке повинні регулюватися договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води. Суд відхиляє доводи позивача з приводу того , що до даних правовідносин необхідно застосувати ст.20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» , відповідно до якої споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг , підготовлений на основі типового договору. Дана норма повинна застосовуватися до тих правовідносин , де послуги надаються і отримуються споживачем. В даному випадку судом встановлено , що послуги не отримуються , оскільки транзитні трубопроводи ізольовані . В такому випадку позивач як постачальна організація не несе жодних збитків і вимога визнати договір укладеним є безпідставною. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати не стягуються з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed