Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 23 лютого 2006 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком відповідний договір. В звязку з порушенням взятих на себе зобовязань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 30 квітня 2017 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 15391,09 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 4756,14 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 9425,85 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 709,10 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, форма власності приватна, вид діяльності: комерційні банки. У відповідності до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, затвердженого загальними зборами акціонерів від 08 серпня 2011 року та погодженого Національним банком України 01 вересня 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк. За рішенням загальних зборів акціонерів від 08.08.2011 року, Банк набуває статусу банку з іноземним капіталом. Як встановлено судом, 23 лютого 2006 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання банком останній грошових коштів у розмірі 6500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 30 квітня 2017 року заборгованість по наданому кредиту становить 15391,09 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 4756,14 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 9425,85 грн., а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 709,10 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2006 року у сумі 15391,09 грн., а також понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved