Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через протилежні погляди протилежні погляди на політичну ситуацію в країні. На даний час шлюбні стосунки носять суто формальний характер, подружні відносини фактично припинені, з травня 2017 року проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її та їх дитині інтересам. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував, сторони просили не надавати строк на примирення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.04.2016 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 185. З свідоцтва про народження встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу сторонами не заявлений, сторонами досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом, з травня 2017 року проживають окремо. Сторони сімейні відносини відновлювати не бажають. Спір про майно не заявлений. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що недоцільним є надання подружжю строку для примирення, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх і їх дитині інтересам. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved