Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Інгосстрах» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат зі сплати страхового відшкодування, посилаючись на те, що 31.08.2016 року на автодорозі М-0501 сталася ДТП за участю застрахованого в ПАТ «СК «Інгосстрах» автомобіля «Chevrolet» Lacetti, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілю страхувальника заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 208954 грн. 58 коп. Вироком Малиновського районного суду від 28.07.2017 року у спричиненні ДТП винним визнано водія автомобіля «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПРАТ «СК`Юнівес». 23.05.2018 року ПРАТ «СК «Юнівес» перерахувало на користь ПрАТ «СК «Інгострах» кошти у розмірі 99000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що відповідало ліміту відповідальності страховика. Враховуючи те, що у позивача залишилася невідшкодована частина шкоди у розмірі 109954, 58 грн., обов`язок зі сплати решти грошових коштів, у разі їх недостатності, покладається на особа, яка спричинила пошкодження. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.08.2016 року на автодорозі М-0501 сталася ДТП за участю автомобіля «Chevrolet» Lacetti, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mersedes-Bens», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 28.07.2017 року [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом. Автомобіль марки «Chevrolet» Lacetti, державний номер [NUMBER] , застрахований у ПАТ «СК «Інгосстрах» на підставі договору страхування наземного транспорту № DNHSIIS 129799 від 03.04.2015 року. Відповідно до звітів № 47 від 26.09.2016 року № 1558-09-16 та від 07.12.2016 року № 2154-12-16 про оцінку матеріального збитку автомобіля «Chevrolet» Lacetti, державний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку склала 177 286, 16 грн. та 32943,42 грн. Сума страхового відшкодування до виплати на підставі страхових актів від 10.10.2016 р. № И-7154631 та від 13.12.2016 р. № И-7321489 складає 176 011,16 грн. та 32 943,42 грн. разом - 208 95,58грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено на рахунок СТО в повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.10.2016 р. № 3843 та від 16.12.2016 р. № 4745. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічне положення міститься і у ст. 993 Цивільного Кодексу України. З огляду на викладене, після виплати страхового відшкодування страхувальникові, до страховика (позивача) перейшло право вимоги до відповідальної особи. Згідно зі ст.ст. 3-5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність винної особи - [PERSON] застрахована у ПРАТ «СК`Юнівес», що вбачається з полісу № АЕ/8766651. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки, винна особа у цьому ДТП має поліс страхування цивільно-правової відповідальності, а отже, відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто, обов`язок відшкодувати шкоду замість винуватця в заподіянні такої шкоди, несе страховик (відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та в порядку «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідальною особою в розумінні ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. З Цивільного Кодексу України, в силу положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є саме відповідач. Згідно з п.1. ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілим, за полісом АЕ/8766651 становить 100 000,00 грн. Згідно з ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно з витягом з ЦБД МТСБУ, франшиза за полісом АЕ/8766651 становить 1 000,00 грн. 19.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ПРАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 16.04.2018 р. у справі № 910/1901/18, суд стягнув з ПРАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» грошові кошти у розмірі 99 000,00 грн. 23.05.2018 року ПРАТ «СК «ЮНІВЕС» перерахувало на користь ПрАТ «СК «Інгосстрах» кошти в сумі 99 000,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що відповідало ліміту відповідальності страховика, що підтверджується платіжним дорученням № 26678. Враховуючи, що у позивача залишилася невідшкодованою частина шкоди в розмірі 109 58 грн., відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового кодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим кодуванням). Тобто, обов`язок зі сплати решти грошових коштів, у разі їх недостатності, покладається на особу, яка спричинила пошкодження. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, 109 954,58 грн., а такожстягнути судові витрати; 177 286,16 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з врахуванням фізичного зносу, яка розрахована у відповідності, до звіту від 26.09.2016 р. № 1558-09-16; 32 943,42 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з врахуванням фізичного зносу, яка розрахована у відповідності до звіту від 07.12.2016 р. № 2154-12-16; 1 275,00 грн. - франшиза за договором страхування наземного транспорту від 03.04.2015 р. № DNHSIIS129799 (пп. 7.1.1. та 15.12. Договору); 208 954,58 грн. - сума страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту від 03.04.2015 р. № DNHSIIS129799 за випадком, що стався 31.08.2016 року; 100 000,00 грн. - розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за полісом АЕ/8766651, який укладений відповідачем з винною в ДТП 31.08.2016 р. особою (ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»); 1 000,00 грн. - франшиза за полісом АЕ/8766651, який укладений відповідачем з винною в ДТП 31.08.2016 р. особою (ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»); 208 954,58 грн. - сума страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту від 03.04.2015 р. № DNHSIIS129799 по випадку, що стався 31.08.2016 р., після виплати якого до позивача від страхувальника перейшло право вимоги в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування»; 99 000,00 грн. - сума страхового відшкодування, яку, згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 16.04.2018 р. у справі № 910/1901/18, стягнуто з ПРАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача; Отже, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 109 954,58 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved