Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору б/н від 13.05.2014 позичальник [PERSON] отримала від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у сумі 3000,0 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 14217,31 грн., з яких 4998,97 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 8237,92 грн. заборгованість за пенею, 500,00 штраф (фіксована частина), 653,21 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] 14217,31 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 13.05.2014 між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит в сумі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 13.05.2014 виконав у повному обсязі і надав позичальнику кредитні кошти у сумі 3000,0 грн. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 13.05.2014, який жодними доказами відповідачем не спростований, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 24.01.2018 склала 14217,31 грн., з яких 4998,97 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 8237,92 грн. заборгованість за пенею, 500,00 штраф (фіксована частина), 653,21 грн. штраф (процентна складова).. Відповідач надав свою згоду на те, що підписана ним заява від 13.05.2014 разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.1.1.2.5, п.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (далі Умови та правила надання банківських послуг) клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. П.1.1.7.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що карткові рахунки відкриті на невизначений строк. У відповідності до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором б/н від 13.05.2014 не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 14217,31 грн. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 881 гривень.

Outcome: approved