Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Перша» звернулося до суду з позовом [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування. В позові зазначив, що між ПАТ «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АІ/6151520. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносно автомобіля [NUMBER]. 29.08.2014 о 13:00 в м. Києві на Південному мосту сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Субару, д.н.3. [NUMBER], яким керував водія [PERSON] Згідно Постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014 (справа №334/9182/14-ц) та 27.10.2014 року (справа №334/9187/14-ц), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON], п.10.1, 2.10 ПДР України, внаслідок чого він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Субару, д.н.3. [NUMBER]. У відповідності до п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. В даному конкретному випадку виконавцем послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу було складено документи, які можуть бути належними доказами розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]. Такими документами є: звіт №23658, та Акт огляду ТЗ (з Фото додатками) підписаний уповноваженою особою потерпілої сторони, якими виконавець робіт фактично визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. На підставі Заяви на виплату страхового відшкодування, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ЦВ-08-8273 від 10.02.2015 та на підставі вимог Закону, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 31 079,20 грн. (платіжне доручення № 11590 від 24.02.2015). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У встановлені Законом строки письмове повідомлення про подію Відповідачем страховику о не було. Відповідно до п. ґ ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо водій не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п. в ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Таким чином, до ПРАТ «СК «ПЕРША» перейшло право вимоги на отримання від Відповідача, який не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та, окрім того, який залишив місце ДТП, компенсації 100 % страхового відшкодування в розмірі 31079,20 грн., виплаченого за пошкоджений автомобіль [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2014 о 13:00 в м. Києві на Південному мосту. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПРАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЕРША» компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 079,20 грн., та компенсацію сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що29.08.2014 о 13:00 в м. Києві на Південному мосту сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що встановлено постановами Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014 (справа №334/9182/14-ц) та 27.10.2014 року (справа №334/9187/14-ц), відповідно до яких водій порушив п.10.1, п. 2.10 ПДР України, внаслідок чого він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст.. 122-4, 124 КУпАП. (а.с. 8-9) Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша», згідно з Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальник [PERSON], поліс № АІ/6151520, дія якого з 14.12.2013 по 12.12.2014 р. (а.с.10) Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. 01.09.2014 року [PERSON] повідомив ПАТ «Страхова компанія «Перша» про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності. (а.с.11-12) 21.11.2014 року [PERSON] подав заяву на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб). (а.с.13) Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховою, що підтверджується страховим актом №ЦВ-08-8273 від 10.02.2015 року, сума страхового відшкодування встановлена -31 079,20 грн. (а.с. 6-7) 24.02.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Перша», як страховик, відповідно до умов укладеного договору, сплатила страхове відшкодування у сумі - 31 079,20 грн. [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №11590 від 24.02.2015 р. (а.с.5) Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно до ст. 33.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується і повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст. 38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, то до ПРАТ «СК «Перша» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги на відшкодування вказаних витрат в порядку регресу з [PERSON], який не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та залишив місце ДТП, компенсації 100 % страхового відшкодування в розмірі 31 079,20 грн., виплаченого за пошкоджений автомобіль [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2014 року. Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним особам, які сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1, 3-5 пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 30.09.2015 року ПРАТ «СК «Перша» надсилало претензію на адресу [PERSON], яка була отримана ним особисто, однак до цього часу компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 079,20 грн. відповідачем не сплачена. (а.с. 48-49) На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 079,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved