Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1 серпня 2015 року, але на даний час фактично припинили шлюбні відносини; -від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; -їх сімейне життя не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, протилежні погляди на шлюб та сім`ю; -вона вважає, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які існують формально, а подальше збереження шлюбу є неможливим, звернулася з позовом до суду та просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.18/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений особисто /а.с.22/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1 серпня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.4/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що їх сімейне життя не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Також позивач вказала, що вона вважає, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які існують формально, а подальше збереження шлюбу є неможливим. З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, позивач на примирення не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про місце проживання неповнолітньої дитини та спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved