Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі за текстом « ПАТ») звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2008 року у розмірі 190641 грн. 49 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 41702 грн. 98 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 137622 грн. 25 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2000 грн. 00 коп.; штрафу (фіксованої частини) 250 грн. 00 коп.; штрафу (процентної складової) 9066 грн. 26 коп. В обґрунтування позову навів наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і кліент дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8. Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.6.6 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 «Умов та правил надання банківських послуг». При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Ця сума визначається кредитодавцем у анкеті заяві з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обовязків, (використання простроченого кредиту та Овердрафту), власник карти сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого Кредиту та Овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість - 190641 грн. 49 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 41702 грн. 98 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 137622 грн. 25 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2000 грн. 00 коп.; штрафу (фіксованої частини) 250 грн. 00 коп.; штрафу (процентної складової) 9066 грн. 26 коп. Вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судове засіданні представник позивача позов підтримав повністю, підтвердивши його зміст. Зарахування на рахунок позивача 37000 грн. підтвердити не може. Наполягає, що ці 37\~000 грн. були витрачені відповідачем. Про зміну процентної ставки приймалося рішення банком. Про зміну процентної ставки відповідача окремим документом не повідомляли. Щоб витратити 37\~000 грн. при ліміті 2000 грн. відповідач необовязково повинен був щось повідомляти письмово банку. Не бачив заяви відповідача про збільшення ліміту. На що саме відповідач витратив 37\~000 грн. пояснити не може. При цьому пояснив, що надати доказів про те, що був збільшений кредит, зараз не мається. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково на суму 1378 грн. При цьому надав письмові пояснення, згідно яких зазначив наступне. Вказує, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] 21.01.2008 року уклав з позивачем договір б/н, за яким отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який до цього часу не повернув. Відповідно до позову, внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 31.05.2016 року утворилась заборгованість у сумі 190641,49 грн., яка складається з наступного: 41702,98 - заборгованість за кредитом; 13622,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 9066,26 - штраф (процентна складова). Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів, зокрема заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, розрахунку заборгованості, вбачається, що позичальник [PERSON] отримав кредит з встановленим лімітом у сумі 2900,00 грн. з базовою процентною ставкою 1,9% на місяць (що дорівнює 22,80% на рік). Також з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 08.05.2014 року позичальник (відповідач) отримав на картковий рахунок 37000,88 грн., що суттєво перевищує встановлений договором кредитний ліміт. На підставі яких документів ці грошові кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача, та на які потреби і коли саме вони були витрачені, позивач інформації не надав. Відповідач [PERSON] категорично заперечує факт зарахування на його картковий рахунок 37000,88 грн. і факт їх виплати. В обґрунтування своєї позиції відповідач надав суду виписку про рух грошових коштів на його картковому рахунку, відкритому у позивача, згідно якої факт витрати вказаної суми грошових коштів відповідачем не підтверджується. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було задоволене клопотання представника відповідача про витребування доказів, а саме: інформацію про відкриті на ім'я відповідача [PERSON] рахунки у зв'язку з укладенням між ним і ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору б/н від 21.01.2008 року; власноруч складену заявку відповідача [PERSON] до банку на збільшення ліміту кредитування до розміру 37000,00 гривень; рішення кредитного комітету/комісії банку про умови надання, збільшення ліміту кредитування клієнту [PERSON] до розміру 37000,00 грн., а також щодо умов користування цим кредитом та його погашення; завірені належним чином копії документів, що відображають службові операції: від 08.05.2014 року згідно СЗ 6745637 дебетна частина Р2Р переказу; та від 29.05.2014 року згідно СЗ 6781990 кредитна частина Р2Р переказу з обов'язковим зазначенням найменування (П.І.Б) отримувача переказаних грошових коштів у сумі 37 000,88 грн. і номеру його рахунку, на який ці кошти були переказані. Проте, позивач таких відомостей не надав. Наполягає, що таким чином, факт зарахування 08.05.2014 року суми 37000,00 грн. на рахунок відповідача і факт розпорядження відповідачем цими коштами шляхом їх перерахування на будь-які його потреби не знайшов свого підтвердження. Також із наданого позивачем розрахунку боргу вбачається, що станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідача складала: тіло кредиту - 5975,09 грн., відсотки - 171,66 грн. На погашення боргу відповідачем було сплачено: 04.06.2014 року - 2000,00 гри., та 16.10.2014 року ще 4080,00 грн., що банк підтвердив своїм листом від 10.01.2017 року. Таким чином, позивачем не доведено факт отримання 08.05.2014 року відповідачем 37000,88 грн. З урахуванням недоведеності позивачем факту зарахування 08.05.2014 року суми 37000,88 грн. на рахунок відповідача [PERSON] і факту розпорядження ним цими коштами (шляхом їх перерахування на будь які його потреби і таке інше), вважає, що уточнений розрахунок заборгованості має наступний вигляд: заборгованість за кредитом 876 грн. 44 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом 328 грн. 61 коп.; заборгованість за комісією 172 грн. 95 коп., станом на 31.05.2016 року заборгованість відповідача складає 1378 грн. 00 коп. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок (а.с.5-6), заява (а.с.7), «Умови та правил надання банківських послуг» (а.с.8-13), паспорт (а.с.14-15), довідка (а.с.16), банківська ліцензія (а.с.17), свідоцтво (а.с.17зворот), статут (а.с.18), роздруківка (а.с.37-48), інформація (а.с.61), виписка по картці (а.с.62,63), довідка по рахунках (а.с.82), довідка (а.с.83), виписка по картці (а.с.84-87, 88-91, 92-95). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні наступні письмові докази: розрахунок (а.с.5-6), заява (а.с.7), «Умови та правил надання банківських послуг» (а.с.8-13), довідка (а.с.16), банківська ліцензія (а.с.17), свідоцтво (а.с.17,зворот), статут (а.с.18), роздруківка (а.с.37-48), інформація (а.с.61), виписка по картці (а.с.62,63), довідка по рахунках (а.с.82), довідка (а.с.83), виписка по картці (а.с.84-87, 88-91, 92-95) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування а саме укладення та виконання договору. Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Суд, відповідно до ст. 212 ЦПК України, вважає достовірними досліджені у судовому засіданні наступні письмові докази: розрахунок (а.с.5-6), заява (а.с.7), «Умови та правил надання банківських послуг» (а.с.8-13), довідка (а.с.16), банківська ліцензія (а.с.17), свідоцтво (а.с.17,зворот), статут (а.с.18), роздруківка (а.с.37-48), інформація (а.с.61), виписка по картці (а.с.62,63), довідка по рахунках (а.с.82), довідка (а.с.83), виписка по картці (а.с.84-87, 88-91, 92-95). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказ окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 21 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит з встановленим лімітом у сумі 2900 грн. 00 коп. з базовою процентною ставкою 1,9% на місяць (що дорівнює 22,80% на рік). Станом на 30 квітня 2014 року заборгованість відповідача складала: тіло кредиту 5975 грн. 09 коп., по відсотках 171 грн. 66 коп. На погашення боргу відповідачем було сплачено: 4 червня 2014 року 2000 грн. 00 коп., 16 жовтня 2014 року 4080 грн. 00 коп. Заборгованість позивача станом на 31 травня 2016 року дорівнює 1378 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 876 грн. 44 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом 328 грн. 61 коп.; заборгованість за комісією 172 грн. 95 коп. Твердження позивача про те, що відповідач отримав на картковий рахунок 37000 грн. 88 коп., не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Згідно вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплатити проценти, розмір яких встановлюється, зокрема договором. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, викладеним в постанові у справі № 6-1716цс15, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором дані правовідносини регулюються також Законом України «Про захист прав споживачів». За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 536, 1049, 1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає, що відповідач повинен повернути шляхом сплати позивачу заборгованості за кредитом 876 грн. 44 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом 328 грн. 61 коп.; заборгованості за комісією 172 грн. 95 коп. Беручи до уваги вимоги ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1450 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial