Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р. в розмірі 51946.38 дол. США, що за курсом 11.75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.05.2014 р. складає 610369.96 грн.: звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р. відповідач [PERSON] 08.02.2007 р. отримав кредит у розмірі 20060.00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.02.2027 р. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника, та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. За кредитним договором відповідач станом на 16.05.2014 р. має заборгованість - 51946.38 дол. США, яка складається з наступного: 17096.57 дол. США - заборгованість за кредитом; 13168.78 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1938 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19743.03 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 08.02.2007 р. уклали договір іпотеки № LVTRGK00000012, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру на [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 85800 грн. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно Закону України «Про іпотеку» та ЖК України відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки. Позивач до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення у разі продовження порушення. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Деркач Ю.Ю. у судове засідання не з'явився, подавши заяву, у якій просить справу розглянути у відсутності представника позивача, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечив представник позивача. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р., згідно з яким [PERSON] 08.02.2007 р. отримав кредит у розмірі 20060 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.02.2027 р., - що стверджується копією кредитного договору № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р.; копією статуту ПАТ КБ «Приватбанк», копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «КБ «Приватбанк» серії А01 №054809. Згідно умов зазначеного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди у зазначені договором строки. Відповідно до п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань щодо сплати відсотків та винагороди, банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором було забезпечене договором іпотеки. Зокрема, 08.02.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки № LVTRGK00000012, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 95. Відповідно до умов даного договору предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS], загальною площею 38.10 кв.м., житловою площею 26.70 кв.м., яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири. Сторони договору іпотеки оцінили предмет іпотеки у 85850 грн., що стверджується копією договору іпотеки від 08.02.2007 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 16.05.2014 р. загальна сума його заборгованості перед позивачем становить 51946.38 дол. США, що за курсом 11.75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.05.2014 року складає 610369.96 грн., яка складається з наступного: 17096.57 дол. США - заборгованість за кредитом; 13168.78 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1938.00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19743.03 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що стверджується розрахунком заборгованості за договором № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р. станом на 16.05.2014 р., наданим позивачем. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р. призвело до збитків позивача ПАТ КБ «Приватбанк», що виразилося у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника, та несенні витрат по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст.1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку»: у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Підпунктом 33.1 договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель має право у разі невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Позивачем було направлено відповідачу письмове повідомлення від 03.04.2014р. з вимогою про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій за кредитним договором у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, та було попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги про погашення суми заборгованості. Проте, відповідач своїх зобов'язань не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку»: у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Зазначене повноваження іпотекодержателя передбачено також умовами договору іпотеки № LVTRGK00000012 від 08.02.2007 р. (п.27), де зокрема вказано, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку». З урахуванням вищенаведеного, позовна вимога позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, оскільки відповідає вимогам закону та умовам договору іпотеки. Що стосується позовних вимог позивача в частині виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), суд прийшов до висновку, що у цій частині позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не подано жодних доказів суду, чи у спірній квартирі (квартира [ADDRESS]) проживають або зареєстровані певні фізичні особи, хто саме проживає або зареєстрований. При цьому, суду не надано доказів того, що позивачем вживалися будь-які заходи для отримання таких відомостей. Відтак, суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved