Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 56219 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 травня 2020 року приблизно о 17 год. 30 хв. по вул. Текстильна, 16 у м. Тернополі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMWX5» державний реєстраційний номер « [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «BMWX5», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області віл 27 серпня 2020 року по справі №607/10369/20, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Транспортний засіб «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » забезпечений у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8117740, укладеним 24 травня 2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] . Потерпілий звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8117740 від 24.05.2020 року. На підставі страхового акту №040/037/001115/20/1 від 04 вересня 2020 року позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 56219,64 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №13518 від 04 вересня 2020 року. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за полісом №АР/8117740 від 24 травня 2020 року склав: 56219,64 гривень. При цьому, після вчення ДТП, відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, що стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2020 року. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, представник позивача зазначає, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого позивачем страхового відшкодування за Полісом № АР/8117740 від 24 травня 2020 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак, вона залишилась невиконаною відповідачем. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позов відповідач [PERSON] до суду не подавав. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, однак, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 травня 2020 року о 17 годині 30 хвилин по вул. Текстильна у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені обидва транспортні засоби. Після цього, [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетним, чим порушив вимоги п. 2.10/а/ Правил дорожнього руху. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2020 року, у справі №607/10369/20, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 122, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді громадських робіт на строк сорок годин. Із вказаної постанови суду убачається, що [PERSON] 28 травня 2020 року о 17 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] , вулицею Текстильна у м. Тернополі, порушуючи пункти 2.3. /б/, 12.1., 14.2. /г/, 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та за її зміною, на ділянці дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виконання маневру обгону не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, [PERSON] залишив місце цієї дорожньо-транспортної пригоди /далі ДТП/, будучи до неї причетним, чим порушив вимоги п. 2.10 /а/ ПДР. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР8117740, укладеного 24 травня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] . 19 червня 2020 року потерпілий [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Звіту №57 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, що належить [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування ПДВ, становитиме 56219,64 гривень. На підставі заяви потерпілої особи про виплату страхового відшкодування, на виконання умов договору страхування у встановленому порядку позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] в розмірі 56219,64 гривень, що підтверджується страховим актом №040/037/001115/20/1 від 04 вересня 2020 року (а.с.67) та платіжним дорученням №13518 від 04 вересня 2020 року (а.с.68). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та нормами Закону України «Про страхування». Вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, із постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2020 року,постановленій у справі №607/10369/20 убачається, що [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи до неї причетним, чим порушив вимоги п. 2.10 /а/ Правил дорожнього руху. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача [PERSON] виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 56219,64 гривень в порядку регресу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved