Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.08.2007 відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 утворилася заборгованість у загальному розмірі 32297 грн. 96 коп., а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON] від 30.10.2017, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON], справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. У судовому засіданні представник позивача - Нікеркіна М.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не згоден з нарахованими банком відсотками за вказаним кредитним договором. Заслухавши вступне слово представника позивача - Нікеркіної М.В. та відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2007 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі, визначеними Тарифами банку, що діють на дату нарахування. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленими Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік (п.5.5 Правил). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 6.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 31.07.2017 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 32297 грн. 96 коп., з яких: - 3387 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом; - 23995 грн. 82 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 2014 грн. 19 коп. - заборгованість по судовим штрафам (п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено п.3.1.3 Правил користування платіжної картки, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшла письмова заява позичальника про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів у відповідності до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, то суд не вбачає підставі для задоволення вимог позивача в частині їх стягнення, з огляду на наступне. Згідно із п. 8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Разом з тим, умовами договору передбачена сплата пені та комісії у разі прострочення виконання зобов'язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, не відповідає положенням, передбаченим у статті 61 Конституції України. А відтак, вимоги позивачу щодо стягнення з відповідача судових штрафів не підлягають задоволенню судом. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та відповідно з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.08.2007 у розмірі 30283 грн. 77 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 3387 грн. 95 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 23995 грн. 82 коп. та пені - 2900 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial