Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту у якому просить стягнути з відповідачки в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 22699 грн. 70 коп., з яких: 13290 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 7752 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1057 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати у розмірі 1218 грн. 00 коп., посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 14 квітня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № б/н у розмірі 6900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14 квітня 2011 року, свідчить про те, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 22699 грн. 70 коп., з яких: 13290 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 7752 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1057 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова). У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідачка не погасила. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши із відповідачки [PERSON] в користь позивача ПАТ КБ „Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 квітня 2011 року, у розмірі 22699 грн. 70 коп., з яких: 13290 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 7752 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1057 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова). Понесені позивачем судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved