Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18045, 86 доларів США, що за курсом 21,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10 липня 2015 року складає - 394121,58 грн., за Кредитним договором №MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року. Крім цього просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON], укладено кредитний договір №MKA0GK00000207, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 12500 доларів США на термін до 15 листопада 2021 року, та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. У забезпечення зобов'язання за Кредитним договором №MKA0GK00000207 між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], 14 листопада 2006 року укладено Договір поруки №MKA0GK00000207. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у порушення вимог договору свої зобовязання не виконують, у звязку з чим станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 18045,86 доларів США, що за курсом 21,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10 липня 2015 року складає - 394 121 грн. 58 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідачів та судові витрати по справі у розмірі 3654 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та застосувати строки позовної давності та визнати поруку припиненою. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. -2- Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року, між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] укладено Кредитний договір №MKA0GK00000207, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 12500 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, на строк до 15 листопада 2021 року (а.с.13-15). 14 листопада 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено Договір поруки № MKA0GK00000207 відповідно до якого, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним Договором в тому в розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.16). Згідно до розрахунку заборгованості за договором № MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року, станом на 10 липня 2015 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість в сумі - 18045,86 доларів США, з яких: 8872, 47 доларів США - заборгованість за кредитом, 4507,98 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1017, 59 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3647,82 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.4-8). Відповідно до копії ордера - розпорядження ПАТ КБ ПриватБанк, [PERSON] за Кредитним договором №MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року отримала грошові кошти в сумі 12500,00 доларів США у повному обсязі (а.с.15). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до статті 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Частинами 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Розглядаючи клопотання відповідача [PERSON] щодо визнання поруки припиненою, суд приходить до наступного. -3- Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У свою чергу, статтею 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У пункті 12 Договору поруки №MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року зазначено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним Договором, в якому зазначено, що Боржник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної лінії в сумі 12500 доларів США у строк до 15 листопада 2021 року. Так, з матеріалів справи та з пояснень наданих в судовому засіданні представником позивача [PERSON], вбачається, що кінцевий строк погашення кредиту по Кредитному договору №MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року до 15 листопада 2021 року, тобто строки передбачені статтею 559 Цивільного кодексу України та Договором поруки, Банком при зверненні до суду з вимогою про стягнення заборгованості також з поручителя [PERSON] порушені не були, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про визнання поруки припиненою - необхідно відмовити. Розглядаючи клопотання відповідача [PERSON] щодо застосування до позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, строку позовної давності, суд приходить до наступного. Приписами статтей 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та яка визначає стабільність цивільно-правових відносин, виховує та дисциплінує учасників цивільно-правових відносин, є стимулом до активного використання ними власних прав, а з іншої сторони - зміцнює договірну дисципліну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З частини 5 статті 261 цього Кодексу вбачається, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Так, з матеріалів справи та з пояснень наданих в судовому засіданні представником позивача [PERSON], вбачається, що кінцевий строк погашення кредиту по Кредитному договору №MKA0GK00000207 від 14 листопада 2006 року - 15 листопада 2021 року, тобто строк виконання вищевказаного Кредитного договору ще не сплив, що у свою чергу свідчить про те, що Банком строки звернення до суду з даною позовною заявою не порушені і тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності - необхідно відмовити. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості - підлягають до часткового задоволення, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути 8872,47 доларів США - заборгованість за кредитом, 4507,98 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1017,59 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також, відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України пеню в розмірі - 2625,15 доларів США. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved