Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 18 листопада 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 31 липня 2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку зі сплатою відсотків в розмірі 36 % на рік на суму залишку. Вказував, що позивач свої обов'язки виконав та надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту, а відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 30 вересня 2015 року заборгованість перед банком складає 17275,32 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 17275,32 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, подавав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, клопотань до суду не подавав. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк» договору від 31 липня 2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов'язку за умовами кредитного договору належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30 вересня 2015 року має заборгованість в розмірі 17275,32 грн., яка складається з наступного: 2598,90 грн. - заборгованість за кредитом, 13377,60 грн. - заборгованість по процентам, 500 грн. та 798,82 грн. - суми штрафів. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму за кредитним договором № б/н від 31 липня 2007 року в розмірі 17275,32 грн. Також з відповідача підлягає до стягнення 1218 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved