Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], який належав на праві спільної сумісної власності його батькам - [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги вмотивовано тим, що [INFO] після смерті його батька відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного житлового будинку, за життя батько залишив заповіт, яким заповідав позивачу усе належне йому майно, матір [PERSON] від обов'язкової частки у спадковому майні відмовилась. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, у видачі свідоцтва йому нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Крім того, [INFO] померла мати позивача, за життя мати залишила заповіт, яким заповідала все своє майно дочці - [PERSON], проте остання відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері, тому позивач вважає, що є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після матері, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після матері, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідач Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача, просила прийняти рішення на розсуд суду та розглянути справу без участі представника. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 11.02.1955 р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) було укладено шлюб. З свідоцтв про народження встановлено, що від шлюбу подружжя [PERSON] мали двох дітей - сина [PERSON], [INFO], (позивач) та дочку - [PERSON], [INFO], яка - згідно свідоцтва про одруження - після одруження змінила прізвище на [PERSON] (відповідачка). З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), в селі Рожни Броварського району Київської області, актовий запис № 19. За життя [PERSON] залишив заповіт, складений 26.01.2006 р., за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом буде мати право, заповідав своєму синові [PERSON] (позивачу). Зі спадкової справи № 999 до майна померлого [INFO] [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON], інший спадкоємець за законом - дружина померлого [PERSON] відмовилась від отримання обов'язкової частки у спадщині. Дочка померлого заяв про прийняття спадщини не подавала. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. 24 грудня 2013 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення ІІ сесії 22 скликання Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 28.02.1997 р. - тобто на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, що є предметом спору у даній справі. Таким чином, позивач довів, що вказане нерухоме майно- жилий будинок з надвірними спорудами, належав на день смерті спадкодавцю - його батьку, і що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, який спадщину прийняв. Таким чином, позивач набув право власності на успадковане ним після батька майно у спосіб,п передбачений законом і не здійснив відчуження даного майна. Тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню. З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), в селі Рожни Броварського району Київської області, актовий запис № 11. За життя [PERSON] залишила заповіт, складений 21.10.2009 р., за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право, заповідала доньці [PERSON] (відповідачці). Зі спадкової справи № 587/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про відмову від спадщини за заповітом звернулась донька спадкодавця [PERSON] 30.09.3015р. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] на вказану частку спадкового майна нікому не видавалось. З письмового роз'яснення завідувача Броварською районною державною нотаріальною конторою Юхти Л.М. від 29.10.2015 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], яка увійшла у спадкову масу, позивачу було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказану частину житлового будинку не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Спадкоємець має право відмовитись від спадщини, втому числі і від спадкування за заповітом, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про відмову від спадщини. Позивач як спадкоємець першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України, ст. 1268, 1270 ЦКУ, прийняв спадщину після матері, подавши своєчасно заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, при тому що єдиний спадкоємець за заповітом - відповідачка - у встановлений законом спосіб і строк відмовились від прийняття спадщини. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після матері і тому він набув право власності на все успадковане майно, яке залишилось після її смерті на законних підставах, і на даний час не здійснив відчуження цього майна. Позовні вимоги в цій частині обгрунтовані і підлягають задоволенню. Стосовно майна, що увійшло в спадкову масу і яке успадковане позивачем, то суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: З витягу з погосподарської книги № 15 Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області на 2011-2015 р.р., особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON], померлим [INFO] рахується житловий будинок [ADDRESS], за вказаною адресою станом на 11.11.2015 р. зареєстрований та проживає [PERSON]. З технічного паспорту, плану будинку, експлікації приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку встановлено, що за адресою: [ADDRESS], побудований житловий будинок, 1963 року забудови - літера «А-1» з надвірними будівлями та спорудами: сараєм - літера «Б», погребом - літера «В», літньою кухнею - літера «Г», вбиральнею - літера «Д», колодязем - літера «К», огорожею - літера «N». Житловий будинок, загальною площею 108,4 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, складається з: веранди площею 33,3 кв.м, коридору площею 8,4 кв.м, веранди площею 10,2 кв.м, кладової площею 5,5 кв.м, житлових кімнат площею 15,0 кв.м, 10,0 кв.м, 17,3 кв.м, кухні площею 8,7 кв.м. За даними обстеження БТІ самовільно зведених або переобладнаних площ у будинку не має. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] був набутий [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, належав їм на праві спільної сумісної власності, і частки кожного з подружжя були за законом рівними, тобто кожному по 1/2. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 частці вказаного житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а також в рівних частках надвірні будівлі та споруди, розташовані у складі даного домоволодіння. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті [PERSON] майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] та для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті [PERSON] майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], тобто на вказане домоволодіння в цілому. Разом з тим, суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в том числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на конкретно зазначені будівлі, споруди і їх площу та знакове позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача юридично (а не технічно) права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved