Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 24.02.2017 року звернувся до суду із позовом до законного представника [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відповідно до Кредитного договору № 5061 від 22.03.2007 року надав [PERSON] кредит у розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою 15,3 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 21.03.2022 року. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 5061 від 22.03.2007 року позивач зобов»язується надати відповідачу на умовах цього договору кредит у сумі 250\~000,00 грн., а відповідач зобов»язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 250\~000,00 грн., та спалити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,3% річних, в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п. п.п. 1.2 кредит надається на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21.03.2022 року. Згідно п. 1 п.п. 1.4 відповідач зобо»язався здійснювати погашення кредиту щомісячно у сумі 1389,00 грн. шляхом списання коштів з рахунку, або внесення готівкою, починаючи з квітня 2007 року. Останнє погашення кредиту здійснити не пізніше 21.03.2022 року. Але у порушення умов договору відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує. Позивачем всі зобов»язання за кредитним договором були виконані належним чином, відповідачу було надано кредит у сумі 250\~000,00 грн. Станом на січень 2017 року основна заборгованість за тілом кредиту позичальника за кредитним договором складає 233\~848,44 грн. (двісті тридцять три тисячі вісімсот сорок вісім гривень 44 коп.). Розмір основної заборгованості підтверджується виписками по кредитним рахункам позичальника та розрахунком заборгованості. 29.10.2013 року позивач, отримавши лист від приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] дізнався, що після смерті позичальника 26.04.2013 року, відкрита за заявою про прийняття спадщини від імені його малолітнього сина [PERSON], [INFO], законним представником якого є його мати, [PERSON]. Інших спадкоємців крім нього немає. Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При укладенні кредитного договору між позичальником та Банком був укладений іпотечний договір від 22.03.2007 року, згідно п.п. 1.2.1 предметом іпотеки є чотирикімнатна квартира, розташована за адресою: вул.. Островського (Кіровський район) [ADDRESS], м.Донецьк. Підпунктом 1.3 Іпотечного договору за взаємною згодою сторін була визначена вартість предмета іпотеки, яка складає 359\~629,59 грн. На підставі викладеного вбачається, що у позивача є підстави для задоволення вимог по кредитному договору в розмірі 233\~848,44 грн., шляхом стягнення кредитної заборгованості з законного представника відповідача, який є спадкоємцем позичальника і отримав у спадщину майно вартості якого значно перевищує вимоги Банка. Згідно з положеннями п.п. 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 233\~848,44 грн., а саме: -заборгованість за основним боргом 163\~851,31 грн.; -заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; -пеня 9134,92 грн.; -інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 52\~581,23 грн.; -три проценти річних від суми заборгованості 8280,98 грн. Розрахунок заборгованості додається. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відповідно до Кредитного договору № 5061 від 22.03.2007 року надав [PERSON] кредит у розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою 15,3 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 21.03.2022 року (а.с.3-4). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 5061 від 22.03.2007 року позивач зобов»язується надати відповідачу на умовах цього договору кредит у сумі 250\~000,00 грн., а відповідач зобов»язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 250\~000,00 грн., та спалити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,3% річних, в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п. п.п. 1.2 кредит надається на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21.03.2022 року. Згідно п. 1 п.п. 1.4 відповідач зобо»язався здійснювати погашення кредиту щомісячно у сумі 1389,00 грн. шляхом списання коштів з рахунку, або внесення готівкою, починаючи з квітня 2007 року. Останнє погашення кредиту здійснити не пізніше 21.03.2022 року. Але у порушення умов договору відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує. Позивачем всі зобов»язання за кредитним договором були виконані належним чином, відповідачу було надано кредит у сумі 250\~000,00 грн. Станом на січень 2017 року основна заборгованість за тілом кредиту позичальника за кредитним договором складає 233\~848,44 грн. (двісті тридцять три тисячі вісімсот сорок вісім гривень 44 коп.). Розмір основної заборгованості підтверджується виписками по кредитним рахункам позичальника (а.с.23-30) та розрахунком заборгованості (а.с.31). 29.10.2013 року позивач, отримавши лист від приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.19) дізнався, що після смерті позичальника 26.04.2013 року (а.с.20), відкрита за заявою про прийняття спадщини від імені його малолітнього сина [PERSON], [INFO], законним представником якого є його мати, [PERSON]. Інших спадкоємців крім нього немає. Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При укладенні кредитного договору між позичальником та Банком був укладений іпотечний договір від 22.03.2007 року (а.с.5-9), згідно п.п. 1.2.1 предметом іпотеки є чотирикімнатна квартира, розташована за адресою: вул.. Островського (Кіровський район) [ADDRESS], м.Донецьк. Підпунктом 1.3 Іпотечного договору за взаємною згодою сторін була визначена вартість предмета іпотеки, яка складає 359\~629,59 грн. На підставі викладеного вбачається, що у позивача є підстави для задоволення вимог по кредитному договору в розмірі 233\~848,44 грн., шляхом стягнення кредитної заборгованості з законного представника відповідача, який є спадкоємцем позичальника і отримав у спадщину майно вартості якого значно перевищує вимоги Банка. Згідно з положеннями п.п. 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 233\~848,44 грн., а саме: -заборгованість за основним боргом 163\~851,31 грн.; -заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; -пеня 9134,92 грн.; -інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 52\~581,23 грн.; -три проценти річних від суми заборгованості 8280,98 грн. Розрахунок заборгованості додається (а.с.31). Згідно ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 3507,73 грн.(а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved