Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Осовалюк М.О. звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №MRXRRХ12460102, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування 24 місяці з кінцевим терміном повернення 08 травня 2009 року. Згідно Кредитного договору відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, а також сплатити відсотки за користування ним, а також інші витрати згідно умов договору. Умови погашення кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк», яка станом на 11.12.2014 року відповідно до розрахунку становить 39567,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2130,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13771,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1936,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -19369,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 897,34 грн. Посилаючись на діюче законодавство просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. У відкрите судове засідання представник позивача Осовалюк М.О., що діє на підставі довіреності, не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, та заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначила, що станом на 11.12.2014 року [PERSON] має заборгованість 39567,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2130,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13771,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1936,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -19369,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1860,33 грн., просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність та просить суд зменшити суму неустойки (пені), тому що вона значно перевищує розмір заборгованості за самим кредитом і тому, що він в теперішній час знаходиться у важкому фінансовому стані і не в змозі виплатити нараховану банком пеню, так як 07 лютого 2015 року у нього померла дружина на утриманні залишився малолітній син - [PERSON], [INFO], про що надав відповідні документи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що 08 травня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір №MRXRRХ12460102, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування 24 місяці з кінцевим терміном повернення 08 травня 2009 року. Згідно Кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит, а також сплатити відсотки за користування ним, а також інші витрати згідно умов договору. Умови погашення кредиту відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11.12.2014 року становить 39567,02 грн. та відповідно до розрахунку заборгованості складається з: заборгованість за кредитом - 2130,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13771,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1936,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -19369,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1860,33 грн. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням базової процентної ставки 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак суд вважає вимоги щодо стягнення з відповідача штрафів - фіксованої частини в сумі 500 гривень та процентної складової в сумі 1860,33 гривень такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та Умовами, банк має право нарахувати, а позичальник (у даному випадку [PERSON]), зобов'язується сплатити банку пеню в сумі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Крім того, п. 5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Отже суд приходить до висновку, що за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, суд вважає розмір неустойки (пені), нарахований позивачем, завеликим, оскільки він в десятки разів перевищує розмір заборгованості за договором Кредиту, та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, вважає необхідним зменшити її розмір, оскільки позивачем не були надані докази щодо понесених ним в результаті неналежного виконання відповідачем умов Договору збитків у розмірі більшому, ніж сума заборгованості за кредитом. [PERSON], скориставшись своїм правом, заявив клопотання про зменшення розміру неустойки, нарахованої Банком та зазначив, що ця сума значно перевищує тіло кредиту та є не співмірною; його матеріальний стан не дозволяє сплатити неустойку у такому розмірі. Так, суд вважає суму даної вимоги позивача необґрунтовано завищеною, оскільки розмір пені значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, 2014 року народження, померла дружина, що підтверджується відповідними документами. Таким чином, суд вважає доведеним тяжкий майновий стан боржника, що в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України, є істотною обставиною, яка заслуговує на увагу суду. У зв'язку із чим, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення суми пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за кредитом, розмір якої визначити в сумі 11 000,00 грн. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково в межах стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом у сумі 2130,07 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13771,52 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 1936,00 гривень, пені в сумі 11 000,00 гривень, а всього - 28837,59 гривень; в решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а у разі задоволення позову частково - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судовий збір в розмірі 288,37 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial