Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 04.02.2008 року між АТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договорі № 7715, згідно умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у сумі 181 957 грн. 00 коп. Строком на 240 місяців, з зобов'язанням погасити суму кредиту не пізніше 03.02.2028 року, зі сплатою відсотків у розмірі 19,2 % річних. У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 10.04.2018 року наявна заборгованість у розмірі 571 461 грн. 23 коп., яка складається з: заборгованість за основним боргом 177 405 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 11 859 грн. 41 коп., пеня 99 345 грн. 66 коп., інфляційне збільшення заборгованості 241 409 грн. 25 коп., та 3 % річних від прострочених сум заборгованості 41 441 грн. 91 коп. Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 571 461 грн. 23 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8 571 грн. 92 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, в якому просить суд вважати вірним суму відсотків 15,0% згідно до п. 1.1 кредитного договору № 7715 від 04.02.2008 року, позовні вимоги підтримує повністю та просить слухати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.06.2018 р. провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.07.2018 р. закрито підготовче судове засідання у зазначеній цивільній справі та призначено судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази суд встановив наступне. Відповідно до укладеного кредитного договору № 7715 від 04.02.2008 року, укладеного між АТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON], згідно якого останній отримав кредит у розмірі 181 957 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 15 % річних, на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.02.2028 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 10.04.2018 року наявна заборгованість у розмірі 571 461 грн. 23 коп., яка складається з: заборгованість за основним боргом 177 405 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 11859 грн. 41 коп., пеня 99 345 грн. 66 коп., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 241 40 грн. 25 коп., 3% річних від прострочених сум заборгованості 41 441 грн. 91 коп.. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача [PERSON] та розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору у зв'язку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів за невиконання зобов'язань та трьох відсотків річних, суд враховує наступне. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року За змістом статті 552,частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд вважає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості у сумі 241 409 грн. 25 коп. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості 41 441 грн. 91 коп. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 8 571 грн. 92 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved