Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач - прокурор Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області з позовом до відповідача [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] про витребування майна з незаконного володіння [PERSON] земельної ділянки площею 0,20 га за кадастровим номером: 2124455300:02:001:0065, розташовану в [ADDRESS] , вартістю 188 715, 00 гривень та просить повернути вказану земельну ділянку у власність держави України в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Свої позовні вимоги прокурор мотивує тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42019071160000001 від 12 березня 2019 року встановлено, що державним реєстратором Данилич Н.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] за [PERSON] за кадастровим номером: 2124455300:02:001:0065. Вказана земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення сесії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 6 від 19 травня 1999 року. Згідно висновку експерта ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,2001 га станом на 28 лютого 2020 року становить 188 715, 00 гривень. Крім цього, прокуратурою встановлено, що згідно протоколу сесії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 травня 1999 року такого рішення сесією Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області не приймалось та на сесії питання про виділення земельної ділянки [PERSON] площею 0,2 га не обговорювалось. Вказане свідчить, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] є незаконними та підлягають скасуванню. Про незаконність набуття у власність спірної земельної ділянки [PERSON] свідчить також той факт, що підписи у заяві на виготовлення технічної документації із землеустрою, у технічному завданні на виконання робіт у графі «Замовник», у акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки у графі «Землекористувач/землевласник», у акті прийому-передачі межових знаків на зберігання у графі «Землекористувач земельної ділянки» у спискові межових знаків, переданих на зберігання у графі «Прийняв» у договорі № 188 від 20 грудня 2019 року у графі «Замовник», а також у поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 виконані не [PERSON] , а іншою особою. Вказане встановлено висновком судово - почеркознавчої експертизи № 4/294 від 27 вересня 2019 року. Крім того, вказана земельна ділянка була зареєстрована на підставі посвідченої копії виписки з рішення Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 6 від 19 травня 1999 року, однак, оригінал вказаної виписки з рішення або оригінал самого рішення відсутній. Вказане свідчить, що [PERSON] не набула у встановленому законодавством порядку у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства площею 0,2 га, в зв`язку з чим, реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на дану земельну ділянку за [PERSON] є незаконною та підлягають скасуванню. В подальшому, 11 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. посвідчено договір дарування вказаної земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , за кадастровим номером: 2124455300:02:001:0065. Просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,20 га за кадастровим номером: 2124455300:02:001:0065, розташовану в [ADDRESS] , вартістю 188 715, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави України в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Представник позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області прокурор Варга І.В. в судове засідання не з`явився, позаяк подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Мацола А.В. в судове засідання не з`явилися, позаяк подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,2 га з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 в смт. Буштино по [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 209826302 від 22 травня 2020 року (а.с. 11-14). Право власності на вказану земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення сесії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 6 від 19 травня 1999 року. В подальшому, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11 жовтня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гундою А.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2133, [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Відповідно до висновку експерта № 4/294 від 27 вересня 2019 року встановлено, що підписи від імені [PERSON] у заяві на виготовлення технічної документації із землеустрою, на 3-й сторінці технічної документації, у технічному завданні на виконання робіт у графі «Замовник» на 4-й сторінці, у акті встановлення (відновлення) та погодження зовнішніх меж земельної ділянки у графі «Землекористувач/землевласник», на 15-й сторінці, у акті прийому-передачі межових знаків на зберігання у графі «Землекористувач земельної ділянки», на 16-й сторінці, у спискові межових знаків, переданих на зберігання у графі «Прийняв», на 18-й сторінці, у договорі № 188 від 20 грудня 2019 року у графі «Замовник», на 21-й сторінці, а також у поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 45-54). Також, згідно протоколу шостої сесії двадцять третього скликання Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 травня 1999 року встановлено, що рішення сесії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 6 від 19 травня 1999 року про виділення земельної ділянки [PERSON] площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на сесії наприймалось та таке питання не обговорювалось. Згідно акту тимчасової комісії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про обстеження спірної земельної ділянки від 12 березня 2020 року на вказаній земельній ділянці станом на 12 березня 2020 року будь-яке нерухоме майно відсутнє (а.с. 44). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. На підтвердження своїх позовних вимог щодо порушення прав Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області як власника спірної земельної ділянки та вибуття спірної земельної ділянки із володіння первісного власника не з його волі іншим шляхом, прокурором доведено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 42019071160000001 від 12 березня 2019 року, де встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельня ділянка, що знаходиться за межами населенного пункту смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №209826302 від 22 травня 2020 року. Однак, у ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що відповідно до протоколу шостої сесії двадцять третього скликання Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 травня 1999 року рішення сесії Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 6 від 19 травня 1999 року про виділення земельної ділянки [PERSON] площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на сесії наприймалось та таке питання не обговорювалось, а також висновком експерта № 4/294 від 27 вересня 2019 року було встановлено, що підписи від імені [PERSON] у заяві на виготовлення технічної документації із землеустрою, у технічному завданні на виконання робіт у графі «Замовник», у акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки у графі «Землекористувач/землевласник», у акті прийому-передачі межових знаків на зберігання у графі «Землекористувач земельної ділянки» у спискові межових знаків, переданих на зберігання у графі «Прийняв» у договорі № 188 від 20.12.2019 року у графі «Замовник», а також у поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455300:02:001:0065 виконані не [PERSON] , а іншою особою, і вказані обставини свідчать про те, що спірна земельна ділянка не вибувала із власності територіальної громади в установлений законом спосіб і рішення Головним управлінням Держгеокадастру в Закарпатській області та Буштинською селищною радою, які наділені компетенцією розпоряджатись такими землями, не приймалось. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved