Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду із указаним вище позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3809-018/08Р від 14.05.2008 року з [PERSON] в сумі 26348,08 доларів США та витрати по сплаті судового збору. На обґрунтування позову зазначив, що 14.05.2008 року між ПАТ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3809-018/08Р. За вказаним кредитним договором [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 22043,00 доларів США для придбання автомобіля з кінцевим строком повернення кредиту 14.05.2015 року. Сплата відсотків за користування кредитом сторонами визначена в розмірі 11,99 річних, згідно з п. 1.2 кредитного договору. Згідно умов договору [PERSON]С зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. Але, свої зобовязання належним чином не виконував, а тому станом на 04.10.2016 року за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 51524,99 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 17050,40 доларів США, заборгованості за процентами 9297,68 доларів США, заборгованості по пені за кредитом 16971,68 доларів США, заборгованості по пені за процентами 8205,23 доларів США. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просив позов задовольнити, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 26348,08 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 17050,40 доларів США, заборгованості за процентами - 9297,68 доларів США та сплачений судовий збір в розмірі 10117,66 гривень. Представником позивача суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі. З заяви представника позивача також вбачається, що останній не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В своїй заяві представник позивача просив також стягнути судові витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 420,00 грн. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий курєр» № 5 від 12 січня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобовязального права. Судом встановлено наступне. Встановлено, що 14.05.2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №3809-018/08Р за умовами якого банку надав [PERSON] кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 22043,00 доларів США для придбання автомобіля, з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 14.05.2015 року. Процентна ставка 11,99 % річних. В свою чергу, відповідно до п.4.4. кредитного договору, позичальник [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 263 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відповідно до п.4.5. кредитного договору, відсотки за користування кредитом позичальник зобов»язався сплачувати щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п.1.2. даного договору. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.\~\~ Частиною 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1\~ст. 524 ЦК України\~зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.\~\~ Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~ст. 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Частиною 3\~ст. 533 ЦК України\~передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 627 ЦК України\~закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до\~ст. 611 ЦК України. Згідно ст.ст.\~546,\~549,\~550 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до\~ст. 610 ЦК України. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.\~530,631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.14-15). Остання сплата заборгованості за кредитом та за відсотками відповідачем була здійснена 03.09.2009 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.14-15), станом на 04.10.2016 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 26348,08 доларів США, яка складається з наступних сум: 17050,40 доларів США заборгованість за кредитом 9297,68 доларів США заборгованість за процентами. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, згідно ч. 2\~ст. 61 ЦПК України. Офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений Національним банком України є загальновідомим. НБУ 04.10.2016 року встановлено офіційний курс гривні до долара США в розмірі: 1 дол. США = 25,9206 гривень. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 3809-018/08Р від 14.05.2008 року станом на 04.10.2016 року становить: 17050,40 доларів США - заборгованість за кредитом, що еквівалентно 441956,60 грн. 9297,68 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, що еквівалентно 241001,44 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до 3 абзацу ч.1 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Офіційний курс, встановлений Національним банком України станом на день сплати позивачем судового збору (04.11.2016 року) складав 1 долар США = 25,594826 грн., тобто враховуючи чинні вимоги ЗУ «Про судовий збір», позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 10115,62 грн. Але як вбачається з доданого до позову платіжного доручення, позивач сплатив судовий збір 04.11.2016 року в розмірі 10117,66 грн., тобто позивач переплатив судовий збір на 2,04 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 10115,62 грн. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 420,00 грн., що також підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved