Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». звернулось до суду з вказаним позовом, пояснюючи, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії ( особовий рахунок № 010980261), який неодноразово здійснював перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію (згідно особового рахунку), таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобовязання. Згідно рішення Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення(далі - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Правовідносини між позивачем та відповідачем з постачання та споживання електричної енергії регламентуються: Цивільним кодексом України, Законом України „Про електроенергетику від 16 жовтня 1997р. №575/97-ВР, Житловим кодексом Української PCP, Законом України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 p. №1875-IV, , Правилами улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії „Населення встановлюються Постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ). Так, зокрема, постановою НКРЕ України „Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам від 10.03.1999 р. №309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.03.1999 р. за №151/3444) встановлені тарифи на електричну енергію які почали діяти з 01.04.1999 р. В подальшому вказані тарифи змінювались постановами НКРЕ України №401 відЗО.03.2006 p., №926 від 20.07.2006 р. На підставі п.42 ч. 5,6 Правил користування електричною енергією для населення (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію, на поточний рахунок постачальника. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10528, 90 грн. та судові витрати с удовий збір у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не зявився з поважних причин, суду направив заяву у якій просив слухати справу без його участі. На позові настоював. Відповідач у судове засідання не зявився, суду направив свої заперечення, у яких проти позову заперечував. Представник відповідача проти позову заперечував, вказував, що відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок у м. Волноваха вул.. Леніна, 170 Донецької області. 07.11.2006 року між ним та позивачем укладено договір №759 на поставку та користування електричною енергією. Оплату за спожиту електричну енергію проводив своєчасно та регулярно. Останній рахунок за період з 05.03.2013 року по 08.04.2013 року- показники 4105-3958 квт.- 41,19 грн. з цього часу відповідач не мешкає за вказаною адресою. Опалювальний сезон закінчився. У жовтні 2013 року на початок опалювального сезону представник позивача прибув для зняття показань рахівника та зафіксував цифру 41389 квт. Тобто на 19.10.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію склала 32743,26 грн. Після звернення відповідача до енергопостачальника, рахунок зменшився до 10528,90 грн. , яку відповідач також відмовився оплачувати. 08.01.2014 року будинок відповідача було відключено від енергопостачання. Рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, що набрали законної сили, встановлено, що відповідачем права та законні інтереси позивача не порушувалися, оплата за спожиту електричну енергію провадилася у відповідності з вимогами поставщика та наданими ним квитанціями. Вважає, що вказана позивачем заборгованість виникла не з його вини та підстав для її стягнення з нього нема. Тому просив у задоволенні позову позивачу відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Зі справи вбачається, що на підставі договору дарування від 6 липня 1998 року [PERSON] став власником будинку № 170 по вул. Леніна в м.Волноваха. 6 листопада 2006 року за проживання [PERSON] був встановлений прилад обліку електричної енергії, показники лічильника 0000000. 7 листопада 2006 року між сторонами укладено договір на поставку і користування електроенергією, в якому зазначено, що зовні у будинку № 170 встановлено прилад обліку (остання повірка проведена у 2005 році, показання 008539). На імя [PERSON] в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відкрито особовий р №0108026 на який, згідно з представленими квитанціями, позивач проводив оплату за надані послуги з енергопостачання. При цьому, показання лічильника зазначалися з грудня 2008 до січня 2010 року шестизначним номером, наприклад, за січень 2009 року ; початкові 001420, 001536. З лютого 20Ґ0 року, за тим же особовим рахунком на імя [PERSON] надходити квитанції на оплату, в яких зазначався період нарахування та показання лічильник чотиризначним номером, наприклад, за період з 4 березня 2010 року до 22 квітня 201 показання попередні 2303, поточні - 2380. Суду були надані оригінали платіжних квитанції, на зворотній стороні яких мали місце штемпельні відмітки про проведену оплату у відділеннях банку. Остання оплата за електроенергію з чотирьохзначним номером проведена 7 травня 2013 показником 4145. Згідно акту обстеження будинку № 170 по вул. Леніна в м. Волноваха Донецької області житлова площа будинку становить 20,70 кв.м., опалення автономне газове. У будинку відсутні електричні прибори, підсобне господарство відсутнє, власник будинку не мешкає будинку з 2006 року, іноді приїжджає, за будинком доглядає жінка. У листопаді 2013 року на імя [PERSON] енергопостачальник направив попередження про відключення будинку від енергопостачання, з посиланням на наявність заборгованості по оплаті у сумі 32 743,26 грн. за показаннями лічильника: попередні 4145, кінцеві 41389 (а.с.21). 20 листопада 2013 року позивачу знову було надано попередження про те, що, станом на 19 жовтня 2013 року, він має заборгованість перед підприємством, яку зменшено до 10 528,90 грн. 08 січня 2014 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» будинок позивача відключено від мережі енергопостачальника. Рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, що набрали законної сили, вище перераховані вище факти вже встановлено, та надана їм правова оцінка, а саме в ухвалі Апеляційного суду Донецької області вказано, що позивач, виконував умови договору щодо розрахунку за надані послуги і, на підставі платіжних документів, які були виписані йому постачальником, проводив оплату за спожиту електричну енергію, виходячи з чотиризначних показників електролічильника, про що зазначалося, як у квитанціях на оплату, так і в довідці показань лічильника до жовтня 2013 року, а тому, підстав для відключення будинку по вул. Леніна в м. Волноваха від енергопостачання не було. Суд вважає, що у данному випадку слід застосувати вимоги ст..61 ЦПК України де вказано, що встановлені докази, набравшими законної сили судовими рішеннями не потребують додаткового доказування і є підставою для висновку, що заборгованість у 10528, 90 грн зявилася не з вини відповідача і тому законних підстав для стягнення з нього вказаної суми у суду нема, тому у задоволенні позову позивачу слід відмовити. На підставі Правил користування електроенергією для населення, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed