Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2002 року у справі №2-1884/2002 р. на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1\\2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач окрім сплати аліментів на утримання доньки - [PERSON], сплачує на користь відповідачки аліменти у розмірі 1\\6 частини заробітку на утримання доньки - [PERSON], [INFO], за судовим рішенням від 18 січня 2010 року. Після винесення судом вказаних рішень про стягнення аліментів на користь відповідачки, змінилося сімейне та матеріальне становище [PERSON], а саме у нього народився син - [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON]. [PERSON] сплачує добровільно аліменти у розмірі 1\\3 частини свого заробітку на утримання сина та утримує його матір, з якою перебуває у цивільному шлюбі. Таким чином, [PERSON] на теперішній час повинен сплачувати аліменти загалом на утримання трьох дітей у розмірі 74,5% свого заробітку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Його представники: [PERSON] та адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав вказаних у позові. Додатково до обставин, вказаних у позовній заяві [PERSON] пояснив, що аліменти на утримання доньки позивача - [PERSON], 1999 року народження, яка є його онукою, фактично сплачує він та дружина з грошей, що надає їм син - [PERSON], який проживає у м.Києві. При наявності двох виконавчих листів про стягнення аліментів на утримання доньок та при добровільній сплаті аліментів на утримання сина, заробітної плати позивача не вистачає, розмір відрахувань з неї перевищує 50 %. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 26 вересня 2014 року проти вимог позивача заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю та необґрунтованістю. Суду пояснила, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх доньок, кошти потрібні для забезпечення потреб їх дітей, в тому числі для їх всебічного розвитку на оплату додаткових занять та лікування. Вона на теперішній час не працює, бо доглядає дитину 2013 року народження. У разі зменшення розміру аліментів, які повинен сплачувати позивач, погіршиться матеріальне становище дітей. Представник відповідача - адвокат [PERSON] також просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану. Добровільна сплата ним аліментів на утримання сина є штучним погіршенням матеріального стану. Аліменти на утримання доньки [PERSON] позивач фактично не сплачує самостійно, що роблять його батьки. Треті особи у судове засідання не з'явилися. ВДВС Василівського РУЮ у Запорізькій області суду надано заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.31, 44). [PERSON] була повідомлена належним чином та своєчасно про судовий розгляд справи, причини неявки суду не повідомляла. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися у судове засідання. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідачки, дослідивши надані суду докази сторонами та матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я. Судом встановлено, що відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області у справі №2-1884 від 15 листопада 2002 року, в якому ухвалою суду було виправлено описку, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1\\2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 02 вересня 2002 року (а.с.12-14). Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області у справі №2-183 від 18 січня 2010 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\6 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини, починаючи стягнення з 19 листопада 2009 року (а.с.15). Відповідно до повідомлень на адресу боржника [PERSON] та стягувача - [PERSON] ВДВС Василівського РУЮ у Запорізькій області за виконавчим листом №2-1884 виданим судом про стягнення аліментів на утримання доньки сторін - [PERSON], 1999 року народження за період з 01 лютого 2013 року по 30 квітня 2014 року стягувалися аліменти у розмірі 1\\4 частини доходів (заробітку) боржника та мала місце заборгованість в сумі 26889 грн. 34 коп. (а.с.16). За той же період часу [PERSON] мав заборгованість по сплаті аліментів, які стягувалися у розмірі 1\\6 частини доходів (заробітку) на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 2004 року народження, на суму 2929 грн. 33 коп. (а.с.17). 03 липня 2014 року відповідачка [PERSON] зверталася до ВДВС Василівського РУЮ з заявою про направлення виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], 1999 року народження за місцем роботи позивача (а.с.82). [INFO] народився [PERSON], батьком якого є позивач, а матір'ю - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.11). Позивач з 18 березня 2013 року постійно працює на посаді начальника дільниці відділу виробництва Департаменту телекомунікаційних та спеціальних систем та має постійний заробіток, що підтверджено копією його трудової книжки (а.с.7) та довідками про заробітну плату (а.с.9, 80). 02 червня 2014 року позивач звернувся за місцем роботи до бухгалтерії з заявою про щомісячне відрахування з його заробітної плати 1\\3 частини на утримання сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття на картковий рахунок, належний [PERSON] - матері дитини (а.с.10). Відповідно до довідок про розмір заробітної плати [PERSON] з червня 2014 року за місцем його роботи утримувалися аліменти, за червень та липень 2014 року відраховано 1044 грн. 97 коп., з липня по грудень 2014 року - 2 937 грн. 61 коп.; з січня по вересень 2014 року - 2005 грн. 51 коп. (а.с.48, 79, 80, 94). Відповідачка [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти позову надала довідку, відповідно до якої вона перебуває на обліку в Дніпрорудненському РУСЗН та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини (а.с.49), на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с.50). Крім того, [PERSON] є багатодітною матір'ю, та має ще двох доньок 2010 та 2013 років народження, позивач їх батьком не є (а.с.51). З вказаних доказів вбачається, що після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки сторін - [PERSON] змінилося і сімейне становище відповідачки, у якої народилося ще дві дитини, проте обов'язку по їх утриманню позивач не несе. Надані представником позивача - адвокатом [PERSON] копії заяв та скарг на адресу виконавчої служби з приводу перерахунку заборгованості по аліментам, копії квитанцій, якими обґрунтовувалися посилання про сплату аліментів (а.с.83- 93), як належні докази, суд у цій справі не приймає, оскільки питання з приводу наявності та погашення заборгованості по аліментам позивача повинно вирішуватися сторонами у межах виконавчого провадження, а не при розгляді справи про зменшення розміру аліментів. Наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів не має жодного значення для вирішення заявлених у цій справі вимог. Надані відповідачкою: довідку про навчання доньки [PERSON] сольному співу та хореографії (а.с.52) та довідки для одержання путівок на санаторно-курортне лікування (а.с.53-54), як належні докази по цій справі суд також не приймає, оскільки додаткові витрати на дітей, не є предметом розгляду цієї справи. Суд роз'яснює відповідачці [PERSON] її право на звернення до суду з вимогою про участь батька - позивача у цій справі у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвиток їх здібностей, хворобами та інш.) Розмір участі батька у додаткових витратах вирішується судом відповідно до положень ст.185 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки після винесення судового рішення від 15 листопада 2002 року про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON], 1999 року народження, у розмірі 1\\4 частини заробітку, змінилося його сімейне становище, оскільки у нього народилися молодша дочка та син, молодший за його доньок. Після винесення вказаного судового рішення 18 січня 2010 року судом винесено друге рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON], 2004 року народження, у розмірі 1\\6 частини всіх видів заробітку (доходу); з червня 2014 року позивач добровільно сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1\\3 частини заробітку (доходу) , що відповідає положенням ст.ст.180-181, 187 СК України. Крім того, право на утримання від позивача, відповідно до положень ст.84 СК України має і матір сина позивача - [PERSON] Таким чином, у зв'язку зі збільшенням кількості утриманців після 15 листопада 2002 року змінилося і матеріальне становище позивача, троє дітей якого опинилися в нерівних умовах, бо розмір аліментів на їх утримання є різним. Матері дітей позивача обидві не працюють, бо мають дітей у віці до трьох років. На теперішній час позивач за судовими рішеннями має сплачувати загалом аліментів у розмірі 3\\4 свого заробітку, що не відповідає положенням ст.128 КЗпП, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей - розмір відрахувань не може перевищувати сімдесяти відсотків. За працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. При зменшенні розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], 1999 року народження з 1\\4 частини заробітку позивача до 1\\6 частини, з врахуванням розміру аліментів на інших дітей: 1\\6 та 1\\3, загальний розмір відрахування з заробітної плати позивача буде становити 2\\3 частини його заробітку, або 67%, що буде відповідати положенням ст.128 КЗпП. Таким чином, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] з 1\\4 частини до 1\\6 часини з усіх видів його заробітку (доходу), які повинні сплачуватися ним до досягнення донькою [PERSON], 1999 року народження, повноліття у зв'язку зі зміною матеріального та сімейного стану позивача. При цьому, позивач повинен сплачувати відповідачці аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі, не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved