Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15422,12 гривень за кредитним договором б/н від 27 грудня 2011 року та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Відповідно до укладеного договору б/н від 27 грудня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належно не виконала. У звязку із зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідача станом на 30 листопада 2015 року має заборгованість 15422,12 гривень, яка складається з: - 1993,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 9567,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до Умов кредитного договору: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 710,58 грн. штраф (процентна складова). На підставі наведеного Позивач просить суд позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, судом встановлено, що ті обставини, на які покликається позивач, дійсно знайшли своє підтвердження у поданих ним доказах. Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір, що стверджується договором б/н від 27 грудня 2011 року. Як вбачається із вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач порушила умови договору щодо своєчасного погашення кредиту і станом на 30 листопада 2015 року має заборгованість 15422,12 гривень, яка складається з: - 1993,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 9567,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до Умов кредитного договору: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 710,58 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved