Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28.12.2006 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37.3/МЖ-024.06.1, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 70000 доларів США зі сплатою 16% річних. Додатковою угодою № 1 від 28.12.2006 року до кредитного договору визначено строк користування кредитними коштами - до 10 січня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань, 28.12.2006 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 37.3/МЖ-024.06.1, відповідно до якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань передав в іпотеку банку належний йому на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Також, 28.12.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника по кредитному договору між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язувалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Проте, зобов'язання за кредитним договором до цього часу відповідачами не виконані, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05.11.2013 року складає 108349,69 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на момент розрахунку заборгованості становить 24108433,46 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 65202,07 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 43147,62 доларів США, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 14292022,24 грн., сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 9717822,06 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 58685,15 грн., сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 39904,02 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів разом із судовим збором в сумі 3441 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, застосувавши до вимог позивача строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник, яка також представляє інтереси [PERSON], в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем пропущено встановлені законом строки звернення до поручителя, тому договори поруки припинили свою дію, і вимоги до поручителів є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 28 грудня 2006 року між позивачем ПАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 37.3/МЖ-024.06.1, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 70 000 доларів США зі сплатою 16 % річних (а.с. 9-10). Додатковою угодою № 1 від 28.12.2006 року до кредитного договору № 37.3/МЖ-024.06.1 визначено строк користування кредитними коштами - з 28 грудня 2006 року по 10 січня 2012 року (а.с. 12). 28 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 37.3/МЖ-024.06., між позивачем ПАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № 37.3/МЖ-024.06.1, відповідно до якого відповідач для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань передав в іпотеку позивачу належний йому на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-18). Також, 28 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] по кредитному договору № № 37.3/МЖ-024.06.1, між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 37.3/МЖ-024.06.1/П, за умовами якого поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (а.с. 29). 28 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] по кредитному договору № № 37.3/МЖ-024.06.1, між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 37.3/МЖ-024.06.1/П2, за умовами якого поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (а.с. 30). 28 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] по кредитному договору № № 37.3/МЖ-024.06.1, між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 37.3/МЖ-024.06.1/П3, за умовами якого поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (а.с. 31). Згідно з п. 2.7.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався повертати кредит та сплачувати проценти згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів до додаткової угоди № 1 від 28.12.2006 року до кредитного договору (а.с. 11). У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за договором, 01 липня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на належне відповідачу [PERSON] майно, передане в іпотеку ПАТ «Родовід Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 451 712,68 грн. (а.с.19-20). З матеріалів справи убачається, що 29 січня 2010 року виконавче провадження, відкрите на виконання виконавчого напису нотаріуса, закінчено у зв'язку з тим, що рішенням Баришівського районного суду від 24.12.2009 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 112 -119). Разом з тим, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив заборгованість по кредиту та відсоткам у встановлений договором строк, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість, яка станом на 05.11.2013 року становить 24108433,46 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 65202,07 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 43147,62 доларів США, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 14292022,24 грн., сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 9717822,06 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 58685,15 грн., сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 39904,02 грн. (а.с. 101-111). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як убачається, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 188_46 від 28.12.2006 року (а.с.14). Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 521 160, 15 грн. та суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 344 878, 93 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки зобов'язання позичальника зводиться до сплати грошових коштів по кредиту та відсоткам у встановлений договором строк, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми. Разом з тим, на думку суду, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту у розмірі 58 685,15 грн. та трьох відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту в розмірі 39 904,02 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки додатковою угодою № 1 від 28.12.2006 року до кредитного договору № 37.3/МЖ-024.06.1 визначено строк користування позичальником кредитними коштами до 10 січня 2012 року. Отже, обов'язок сплати трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання виникає у відповідача з моменту прострочення виконання цього зобов'язання, тобто після настання строку, встановленого договором, а саме з 11.01.2012 року. Таким чином, розмір трьох відсотків річних від простроченої суми за кредитним договором за період з 11.01.2012 року по 05.11.2013 року становить 48 355, 88 грн. Також частковому задоволенню підлягає вимога про стягнення пені, яку позивач просить стягнути з відповідачів за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 14 292 022,24 грн. та за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 9 717 822,06 грн., виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Загальна сума боргу по кредиту становить 866 039,07 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку розмір пені, в межах строку спеціальної позовної давності, становить 24 009 844,30 грн., тоді як розмір збитків - 866 039,07 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом становить 521 160,15 грн., сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту становить 344 878, 93 грн. Суд вважає, що розмір пені, обчислений позивачем, значно перевищує розмір збитків, а також враховує матеріальний стан та стан здоров'я відповідача [PERSON], що є істотними обставинами, які мають значення для зменшення розміру пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], має бути зменшений до розміру суми простроченої заборгованості за кредитом, тобто до 521 160,15 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як убачається з договорів поруки, укладених між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], дія цих договорів припиняється з моменту повного виконання зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] Згідно роз'яснень, наданих в п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як убачається, банком вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору поручителям не направлялися, що було підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Строк виконання основного зобов'язання, встановленого додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 37.3/МЖ-024.06.1, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» - до 10 січня 2012 року. Позов в даній справі подано 03 грудня 2013 року, майже через 2 роки з моменту набуття такого права, тобто з пропущенням встановленого законом строку. Враховуючи, що в даному випадку строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором настав, а позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про сплату заборгованості за кредитним договором, то поруку необхідно вважати припиненою, а тому позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору 3441 грн.

Outcome: partial