Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач подала до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова вказаний позов в якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем та зареєстрований 15.09.2017 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №56. Вказала, що з відповідачем неповнолітнітніх дітей не мають. Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилалася на те, що шлюбно-сімейні стосунки з чоловіком припинені з початку 2021 року, мешкають вони з відповідачем окремо та не ведуть спільне господарство з того ж часу, збереження шлюбу неможливе, строк для примирення не потрібен, шлюб існує лише формально. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачеві на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена відомостями відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківські області була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками і в подальшому судові виклики з зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено наслідки неявки в судове засідання та крім цього, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни місця проживання/перебування. Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи, що відповідач клопотання про відкладення розгляду справи, суду не надав, суд вважає можливим проводити розгляд справи за його відсутності. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Оскільки, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак він не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідності положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2017 року зареєстрованому Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки подружжя не підтримує, спільне господарство не веде, мешкає окремо. Відповідно стаття 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно п.10 Постанови Пленіму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на встановлені фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved