Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2010 року по справі №2-295/2010 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 14 частини до 18 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після винесення вказаного рішення суду змінилося сімейне та матеріальне становище позивача, а саме він уклав повторний шлюб з [PERSON], у них народився син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2014 року позивач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 16 частини всього його заробітку (доходу) з 30 квітня 2014 року та кошти на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку у такому ж розмірі. Загальний розмір відрахувань аліментів на двох дітей та коштів на утримання дружини з його заробітної плати становить на теперішній час більше 50%. Позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача - адвокат [PERSON] також позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Крім того, після заперечень проти позову відповідачки та її представника, суду надав письмові пояснення по справі (а.с.35-36) в яких посилався на те, що заперечення відповідачки та надані нею докази у справі не є підставами для відмови у задоволенні позову. Вважає, що лікування доньки сторін, з урахуванням її діагнозу, має здійснюватися за рахунок коштів з Держбюджету України. Оплата відповідачкою коштів за харчування доньки, утримання дитини відповідачкою здійснювалася за рахунок аліментів, оскільки виходячи з розміру заробітної плати [PERSON], її коштів на утримання дитини, оплату за найом квартири у м.Василівка та для задоволення її власних потреб - явно не достатньо. Підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального та сімейного стану позивача, який уклав другий шлюб - з [PERSON], в якому [INFO] року народився їх син - [PERSON]. За рішенням Василівського районного суду від 19 травня 2014 року по справі №311/1659/14-ц були стягнуті з позивача аліменти на користь [PERSON], на утримання сина та на її утримання до досягнення сином трирічного віку по 16 частині усіх видів доходу (заробітку) на кожного - з 30 квітня 2014 року. На теперішній час з заробітку позивача підлягає стягненню на утримання двох дітей та дружини, яка доглядає дитину до трирічного віку, загалом 14 та 13 частини заробітку, що перевищує 12 частину його заробітку. Розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] - 18 частина від заробітку (доходу) позивача, на його думку, є достатнім для забезпечення потреб дитини. Відповідачка та її представник - адвокат [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що позивач з дружиною [PERSON] проживають разом, ведуть спільне господарство. Крім заробітної плати позивача, на утримання сина отримує державну допомогу матір дитини - [PERSON] Зменшення розміру аліментів призведе до того, що відповідачка не буде мати достатньо коштів для утримання доньки та забезпечення її необхідним. Хоча вона з донькою зареєстровані у с.Приморському, проте винаймає квартиру у м.Василівка, з тією метою, щоб забезпечити доньці можливість отримати гарну освіту, можливість займатися у гуртках та з репетиторами. Крім того,за станом здоров'я донька потребує лікування, на що також потрібні кошти. Третя особа [PERSON] просила позовну заяву задовольнити. Суду пояснила, що вона на теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, проте іноді вони разом не проживають, тому вона зверталася до суду з позовом про стягнення з чоловіка аліментів на утримання їх сина та коштів на її утримання до досягнення сином трирічного віку. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я. Як було встановлено в судовому засіданні і як вбачається із матеріалів справи позивач працює на ЗАТ ЗЗРК, де отримує заробітну плату, розмір якої з жовтня 2013 року по березень 2014 року включно становив 68 499 грн. 37 коп., з яких стягнуто аліментів у розмірі 25%, тобто 14 частину в сумі 17 124 грн. 86 коп., що підтверджено довідкою про заробітну плату позивача з місця його роботи (а.с.6). 12 вересня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], яка є третьою особою у цій справі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі (а.с.7). [INFO] року у подружжя народився син - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, копія якого є у справі (а.с.8). [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про її народження (а.с.9) є донькою позивача та відповідачки. Відповідно до рішення Василівського районного суду від 15 січня 2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], до її повноліття з 22 грудня 2009 року у розмірі 14 частини всього заробітку (доход), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.11). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] вона працює в КЗ «В-Криничанська ЗОШ 1-П ст.» педагогом, з грудня 2013 року по травень 2014 року включно загальна сума доходу становила 13 101 грн. 94 коп. (а.с.19). Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 19 червня 2014 року, складеного депутатом Василівської міської ради, [PERSON] проживає у [ADDRESS] з 01 червня 2011 року з донькою [PERSON], 2007 року народження. Висновки депутата про матеріальне становище відповідачки та вплив на нього зменшення розміру аліментів, суд до уваги не приймає, оскільки ці питання не належать до обстеження житлово-побутових умов та є лише думкою особи, яка складала акт. (а.с.20). Відповідно до іншого акту обстеження житлово-побутових умов, складеного в той же день - 19 червня 2014 року комісією депутатів Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON] проживає без реєстрації у [ADDRESS] з донькою, зареєстровані вказані особи в тому ж населеному пункті по вул.50 років Жовтня 334.(а.с.23) Вказівки в обох актах на те, що позивач не приймає участі у вихованні дитини до уваги судом не приймаються, оскільки це не має значення для вирішення заявлених у цій справі позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Відповідно до довідок Приморської сільської ради від 19 червня 2014 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] з донькою - [PERSON], яка перебуває на її утриманні (а.с.21, 22). Таким чином, відповідачка має, окрім зареєстрованого місця проживання: у [ADDRESS], й інші місця де вона проживає з донькою без реєстрації : у тому ж населеному пункті по [ADDRESS] та у [ADDRESS]. Відповідно до діючого законодавства України кожна особа, в тому числі і відповідачка, має право на вільний вибір місця проживання в Україні. Проте витрата аліментів на утримання дитини на найм квартири, про що відповідачка давала суду пояснення, фактично є нецільовим використанням аліментів. Проживання дитини у с,приморське, а не в м.Василівка не є перешкодою для отримання дитиною освіти, її занять у гуртках. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], до його повноліття з 30 квітня 2014 року у розмірі 16 частини всього заробітку (доход), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У такому ж розмірі стягнуто кошти на утримання [PERSON] до досягнення трирічного віку дитиною (а.с.10). 02 липня 2014 року судом було видано виконавчі листи за вказаним судовим рішенням (а.с.38-39). Відповідно до заяви [PERSON] він 02 липня 2014 року звернувся до головного бухгалтера за місцем своєї роботи - ЗАТ ЗЗРК про стягнення з його заробітної плати з 01 липня 2014 року аліментів на утримання сина та коштів на утримання дружини загалом у розмірі 13 частини його заробітку (що відповідає 1/6 + 1/6) (а.с.37). Відповідно до довідки КУ «Запорізький обласний шкірно-венерологічний клінічний диспансер» [PERSON] з 06 січня 2012 року по 31 травня 2012 року перебувала на лікуванні у вказаному закладі (а.с.24). Крім того, дитина перебувала на спостереженні у дитячій поліклініці КЗ «Василівський Центр ПМСД» ВРР ЗО від народження до теперішнього часу, неодноразово зверталася за меддопомогою з захворюваннями легеневого профілю; дитині рекомендовано відвідування санаторіїв, збалансоване харчування, приймання медикаментів (а.с.25). також суду надано довідку про стан здоров'я доньки сторін з Василівської лікарської амбулаторії КЗ «Василівський центр ПМСД» ВРР ЗО (а.с.26); Василівської ЦРЛ про перебування дитини на обліку у лікаря -фтизіатра (а.с.27). Вказані докази у цій справі суд розцінює як неналежні, оскільки питання стягнення додаткових витрат, необхідних на лікування дитини сторони можуть вирішити добровільно, або у порядку, передбаченому ст..185 СК України. Відомості що містяться у довідках медичних закладів значення для вирішення цієї справи не мають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після винесення судового рішення від 15 січня 2010 року про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON], 2007 року народження, змінилося його сімейне становище, оскільки він уклав повторний шлюб в якому у нього народилася друга дитина - син [PERSON] 2014 року народження, після чого судом було винесено рішення 19 травня 2014 року про стягнення аліментів на утримання сина позивача, але в меншому розмірі ніж на утримання доньки, та утримання дружини - [PERSON] до досягнення сином трирічного віку, внаслідок чого змінилося і матеріальне становище позивача, а його діти опинилися в нерівних умовах, оскільки аліменти на утримання доньки, матір якої працює та має постійний заробіток - виплачуються в більшому розмірі, а на утримання сина позивача аліменти сплачуються в меншому розмірі, а мати цієї дитини не працює, та заробітку не має, бо доглядає новонароджену дитину. Доказів про отримання [PERSON] державної допомоги та її розміру суду сторонами не надавалося. Суд критично ставиться до посилань відповідачки, що зменшення розміру стягнення аліментів на її користь спричинить погіршення матеріального становища дитини, бо вона не зможе оплачувати витрати на найм квартири, харчування дитини та забезпечення її всім необхідним, оскільки окрім батька, дитину зобов'язана утримувати і матір, відповідно до положень ст.ст.180-181 СК України. Таким чином, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача, зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки з ? частини до 1/6 часини з усіх видів його заробітку (доходу), які повинні сплачуватися ним до досягнення донькою повноліття у зв'язку зі зміною матеріального та сімейного стану позивача, що буде справедливим з точки зору рівного положення дітей позивача. При цьому, позивач повинен сплачувати відповідачці аліменти в розмірі, не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що у разі зміни в подальшому їх сімейного та матеріального стану, вони можуть повторно ініціювати питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання доньки и сина позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial