Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №VC7378 про видачу та використання кредитних карток від 16.07.2008 року у розмірі 34364,92 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору та не повернення коштів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір №VC7378 про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold, згідно якого банк, для обліку операцій за платіжною карткою клієнта, відкриває клієнту картковий рахунок (а.с. 4-9). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив відповідачу картковий рахунок у національный валюті - гривні, відповідно до заяви-підтвердженя про відкриття карткового рахунку (а.с. 10). Відповідно до п. 6.1. договору для транзакції держателя з підприємствами, а також для зняття готівки банк може накладати держателю кредитний ліміт у межах визначених Національним банком України чи іншими уповноваженими органами державного регулювання та фінансовим статусом держателя. [PERSON] надав згоду на визначену кредитодавцем процентну ставку за користування кредитом у відповідності до типу картки Visa Classic - 34% річних, а також на плату за перевищення кредитного ліміту, яка встановлена в розмірі 3% від суми перевищення карткового ліміту (але не менше ніж UAH 50), згідно з додатком № 1 до договору про видачу та використання кредитних карток (а.с. 37) Згідно п. 11.1. договору держатель повинен сплачувати баланс заборгованості у терміни вказані в додатку або визначені щомісячним рахунком повністю і без відсотків (за винятком операції зняття готівки, на суму якої нараховуються відсотки з дати зняття) або частково: в такому випадку держатель повинен сплатити хоча б суму мінімального місячного платежу, що визначається додатком, до якої додаються всі нараховані відсотки, будь-які попередні борги та суми до виплати, згідно п. 12 та п. 13 цього договору. У зв'язку з порушенням умов договору, позивачем 28.08.2012 року було здійснено вимогу про погашення заборгованості відповідачем за кредитним договором (а.с. 22-23). Проте вимога відповідачем виконана не була, відповідні суми не сплачені. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договорах не виконує, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору №VC7378 про видачу та використання кредитних карток від 16.07.2008 року, що відображено у розрахунку заборгованості. Станом на 05.09.2014 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором від 16.07.2008 року становить 34364,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (18638,91 грн. - заборгованість за кредитом, 14550,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1175,97 грн. - заборгованість по сумі плати за перевищення кредитного ліміту як передбачено умовами договору (а.с. 21). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови договору про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 343,65 грн. судового збору.

Outcome: approved