Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 05.11.2013 року в сумі 23405,04 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 05.11.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У\~відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною кредитною карткою затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис в заяві. Відповідно до договору відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, комісії та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносив і станом на 30.08.2016 року його борг по кредитному договору б/н від 05.11.2013 року становить 23405,04 грн., з них: 1994,44 грн. - заборгованість за кредитом, 16869,88 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 1090,72 грн. - процентна складова. Вищенаведене свідчить про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3734-К-Н-О від 04.09.2015 року [PERSON] не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 даного кодексу, якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 13), банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або встановленої банком частки у випадку невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань по даному договору. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 30 серпня 2011 року було укладено\~кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі щомісячною сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою [PERSON] від 30.08.2011 року, Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Правилами користування платіжною карткою (а.с. 5-31). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 05.11.2013 року (а.с. 3-4), станом на 30.08.2016 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 23405,04 грн., з них: 1994,44 грн. - заборгованість за кредитом, 16869,88 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1590,72 грн. - штрафи. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 05.11.2013 року, останній щомісячний платіж вніс 27.01.2014 року та позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 23405,04 грн. боргу по кредитному договору б/н від 05.11.2013 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved