Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 12 червня 2008 року між ним та відповідачем було укладено у простій письмовій формі кредитний договір DN81AR13710072, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 12707,44 доларів США на строк до 11 червня 2015 року з зобов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22 серпня 2014 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 65030,71 доларів США, що є еквівалентом 868810,31грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 65030,71 доларів США та судові витрати понесені ним при пред'явленні позову в сумі 3654 грн. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача - Артеменко А.А. звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 12 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено у простій письмовій формі кредитний договір DN81AR13710072, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 12707,44 доларів США на строк до 11 червня 2015 року з зобов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22 серпня 2014 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 65030,71 доларів США, що є еквівалентом 868810,31 грн., про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості за договором складений позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. В свою чергу, ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved