Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,2368 га на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала його матері [PERSON], яка проживала і померла 12.04.2011 року в с.Медведівка Кегичівського району Харківської області. Сторони у судове засідання не зявились, надали заяви, відповідно до яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позов підтримує, відповідач 1 та відповідач 2 - визнають. Відповідач 3 проти позову заперечила, повідомила, що теж претендує на цю спадщину, збирається подавати позов про надання їй додаткового строку для її прийняття, просить застосувати щодо вимог позивача строк позовної давності. Враховуючи відсутність сторін у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з позовом, спадщиною [PERSON] є земельна ділянка площею 4,2368 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Позивач, який проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, фактично її прийняв та звернувся до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва. Натомість отримав відмову, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки, що зазначений на державному акті, не відповідає кадастровому номеру, що внесений до автоматизованої системи Державного земельного кадастру,тобто,його було змінено органами ведення ДЗК при уточненні площ і розташування земельних ділянок, що і обумовило звернення позивача до суду. У судовому засіданні дослідженні: копії паспорту та ІПН сторін; копія спадкової справи від 26.02.2015р.; копія державного акту на землю ЯИ №807968 від 29.04.2010р.; документи учасників; довідка Медведівської сільської ради від 03.11.2014р. про проживання позивача із спадкодавцем на момент смерті; постанова нотаріуса; заперечення відповідача [PERSON] тощо. Дослідивши матеріали справи, в тому числі заперечення Відповідача 3, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1216, 1220, 1258, 1261-1265, 1268-1269 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч.3 ст.1268 ЦК передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Зазначена особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків його відмови від спадщини. Факт зміни кадастрового номера ділянки підтверджено. Оскільки, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, позивач може звернутись з позовом, його порушене право підлягає захисту в судовому порядку. Під час розгляду питання щодо дотримання строку позовної давності, суд виходить з такого: Спадщина відкрилась 12.04.2011р., позивач подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину 03.07.2015р. Про порушення свого права на видачу свідоцтва на спадщину позивач дізнався, коли отримав постанову нотаріуса про відмову у цьому, яку винесено 03.07.2015р. Позовну заяву подав до суду 09.10.2015р. Згідно зі ст.ст.257,261 ч.1 ЦК, загальна позовна давність встановлена тривалістю у 3 роки, її пе ребіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. В суді доведено факт проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки, позивач від неї не відмовлявся, то, згідно із законом, він є таким, що уже фактично прийняв спадщину. З урахуванням цього, нотаріусом було прийнято заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у вчиненні цієї нотаріальної дії відмовлено виключно із-за технічних причин, а саме, на підставі зміни кадастрового номеру даної земельної ділянки. У звязку з цим, суд не вбачає законних підстав для висновку про пропущення позивачем позов ної давності та для задоволення клопотання [PERSON] про застосування цієї обставини. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини, зі спадкодавцем постійно не проживала, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, згідно зі ст.1269 ЦК, не подавала. Згідно із її заявою до нотаріуса від 17.03.2015р., [PERSON] просила зупинити на 10 днів провадження у спадковій справі [PERSON] та надати їй строк для звернення до суду. Однак, судових рішень про надання їй додаткового строку для звернення за спадщиною не надала. Згідно ст.328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено в діях позивача порушень набуття права власності в порядку спадкування за законом, тому викладені в запереченні доводи відповідача щодо невідповідності вимог позивача чинному законодавству не можуть бути взяті до уваги. Також враховується, що при наявності для цього передбачених законом підстав, інші спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини у порядку ст.1280 ЦК України. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved