Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить вселити його до квартири [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі окрім позивача проживають його дружина [PERSON] та її мати [PERSON] . На початку лютого 2019 року відповідачі забрали у позивача ключі від вхідних дверей квартири та не пускають до даної квартири. В період з 21 лютого 2019 року по 05 березня 2019 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні, повернувшись додому не зміг потрапити до квартири так як замок вхідних дверей був змінений. В зазначеній квартирі залишилися гроші, особисті речі позивача, якими останній позбавлений можливості користуватися. Крім того, в квартирі залишився інсулін, що загрожує життю та здоров`ю позивача. Позивач неодноразово звертався до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області із заяви про вчиненні відносно нього кримінальних правопорушень. Перешкоди у користуванні житловим приміщенням, що чинять відповідачі порушують права позивача, які повинні бути відновлені шляхом вселення до квартир [ADDRESS] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2019 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові, крім того пояснив, що квартира не приватизована і є комунальною власністю, а відповідач [PERSON] вже намагалась зняті його з обліку реєстрації місця проживання у вказаній квартирі, але його права були поновлені. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що виданий 06 березня 2013 року Московським РО у місті Харкові ГУДМС України у Харківській області. Відповідно до акту огляду домоволодіння від 19 лютого 2019 року складеного депутатом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] , [PERSON] на протязі півтора року проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 250 від 05 березня 2019 року; виписки № 310 від 18 березня 2019 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , він перебував на лікуванні з 21 лютого 2019 року по 05 березня 2019 року, з 07 березня 2019 року по 18 березня 2019 року. 15 березня 2019 року позивач подав заяву до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області про вчинення домашнього насильства, де вказав, що після повернення 05 березня 2019 року з лікарні додому не зміг потрапити до квартири [ADDRESS] , за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , де також проживають [PERSON] та [PERSON] , оскільки були замінені замки на вхідних дверях. Крім того позивач у березні двічі звертався до поліції щодо конфлікту з [PERSON] на що вказують талон - повідомлення № 177516 від 13 березня 2019 року; талон-повідомлення № 177517 від 23 березня 2019 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суду в якості доказів надані: пенсійне посвідчення серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; копія виписки № 488 від 25 березня 2019 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] . За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 16 ЦК України способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування\~ збитків\~ та\~ інші\~\~ способи\~\~ відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу\~ влади\~ Автономної\~ Республіки\~ Крим\~ або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Право на житло є природним правом кожної людини. Так, в статті 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У статті 379 Цивільного кодексу України наведено поняття житла - житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону. Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги позивача про вселення до квартири підлягають задоволенню, оскільки позивач на законних підставах набув права проживання у квартирі [ADDRESS] , і за вказаною адресою зареєстроване місце його постійного проживання, але відповідачі перешкоджають позивачу у його праві на проживання у квартирі, тому суд задовольняє заявлені вимоги позивача про вселення до квартири [ADDRESS] , при цьому враховує, що відповідачами не надано доказів на спростування позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved