Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженців с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що 03.05.1997 року вона [PERSON] (родове прізвище [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб, в період спільного проживання у них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім своїх дітей у них на вихованні перебували підопічні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на підставі рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №294 та №295 від 25.06.2010 року. В подальшому відповідно до рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №54 та №53 від 16.02.2016 року [PERSON] звільнено від повноважень піклувальника над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до будинкової книги та довідки Ватутінського ВУЖКГ №288 від 25.10.2016 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані вона [PERSON], її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та підопічні діти [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] став повнолітнім та переїхав на постійне місце проживання до с.Журжинці Лисянського району Черкаської області. Відповідно до розпорядження Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.04.2016 року було призначено опікуном [PERSON], [INFO] його рідну сестру [PERSON], [INFO]. За адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2015 року, а [PERSON] з лютого 2016 року, будинком не користуються, комунальні послуги не сплачують, речей які б їм належали в будинку немає. Вона самостійно утримує будинок, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, жодних перешкод у проживанні відповідачам не чинила. Вона має намір отримати субсидію на будинковолодіння, однак відповідачі з реєстраційного обліку до даного часу не знялися, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] та представника неповнолітнього [PERSON] [PERSON] в засідання суду повторно не з`явилися, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином - повідомленням в газету «Черкаський край». Про причину своєї неявки відповідачі суд не повідомили та від них не надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутністю. А тому суд вважає, що відповідачі в засідання суду не з`явилися без поважних причин та вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на основі наявних в матеріалах справи доказів, ухваливши заочне рішення. Головний спеціаліст реєстру територіальної громади в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд дану справу розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Заслухавши позивача, яка не заперечують проти розгляду даної справи у відсутності відповідачів та третьої особи, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.05.1997 року позивач [PERSON] (родове прізвище [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). В період спільного проживання у них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім своїх дітей у них на вихованні перебували підопічні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на підставі рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №294 та №295 від 25.06.2010 року. В подальшому відповідно до рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №54 та №53 від 16.02.2016 року (а.с.7) [PERSON] звільнено від повноважень піклувальника над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до будинкової книги та довідки Ватутінського ВУЖКГ №288 від 25.10.2016 року (а.с.10) в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та підопічні діти [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] став повнолітнім та переїхав на постійне місце проживання до с.Журжинці Лисянського району Черкаської області. Відповідно до розпорядження Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.04.2016 року (а.с.8) було призначено опікуном [PERSON], [INFO] його рідну сестру [PERSON], [INFO]. За адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2015 року, а [PERSON] з лютого 2016 року, будинком не користуються, комунальні послуги не сплачують, речей які б їм належали в будинку немає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 17.10.2016 року (а.с.11) та в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] самостійно утримує будинок, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, жодних перешкод у проживанні відповідачам не чинила. Вона має намір отримати субсидію на будинковолодіння, однак відповідачі з реєстраційного обліку до даного часу не знялися. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Так, згідно з ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено право на вільне володіння майном. Відповідно до вказаної статті Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме, шляхом заявлення вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженців с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі ст.41,55 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.71, 72, 107 ЖК України та

Outcome: approved