Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -відповідач порушив вимоги законодавства, що регламентує порядок користування електричною енергією для населення, оскільки 4 вересня 2017 року в ході проведеного обстеження електроустановки споживача представниками Хустського РЕМ за місцем проживання [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електропроводки поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії, а саме: відгалуження від головного воду фазного та нульового дроту до розетки, таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась, про що було складено акт про порушення ПКЕЕН №119680 від 4 вересня 2017 року; -комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року за №1357 /далі ПКЕЕН/, у відповідності до Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 2006 року за №122 /далі Порядок/, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року за №562 /далі Методика/ та п.53 ПКЕЕН було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН /в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин/, прийнято рішення провести донарахування за спожиту та необліковану електроенергію за період з 04.09.2014 по 04.09.2017 та встановлено, що [PERSON] заподіяно збитки позивачу на суму 53381грн.26коп. /що становить 43409кВт/год. недооблікованої електричної енергії/, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача суму вартості не облікованої електроенергії у розмірі 53381грн.26коп. та суму судового збору у розмірі 1762грн.. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши до суду заяву /а.с.72-73/, згідно якої просила заявлений позов задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.70-71/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-19 /далі - Закон/, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 №1357 /далі - ПКЕЕН/ /чинних на момент на момент виникнення спірних правовідносин/, Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженим постановою КМУ від 08.02.2006 №122 /далі - Порядок/, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006 №562 /далі - Методика/, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ України від 14.03.2018 №312. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України: за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п.3 ПКЕЕН: споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладаєшся на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або внесення до нього змін. В судовому засіданні встановлено, що енергопостачальником укладено з відповідачем [PERSON] Договір про користування електричною енергією №0116-103 від 16.12.2010 /далі - Договір/ /а.с.11-12/, тобто він є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] , де йому відкрито особовий рахунок. Відповідно до ст.11 ЦК України: підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до умов Договору споживач електричної енергії зобов`язується: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника, які пред`явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об`єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Енергопостачальник в свою чергу має право перевіряти стан приладів обліку та знімати показання відповідно до умов договору, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при цьому особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб і не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах /ст.12,13 ЦК України/. Згідно п.11 Договору №0116-103 від 16.12.2010 року: споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Крім того, як вбачається в п.20 Договору, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного під`єднання до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку. За змістом п.48 ПКЕЕН: споживач енергії несе відповідальність згідно із законодавством України за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, у т.ч. за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, тощо. Відповідно до вимог абз.2 пункту 37 ПКЕЕН /в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин/: енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. 4 вересня 2017 року працівниками позивача проводилося обстеження електроустановок споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, в ході якого було виявлено порушення ПКЕЕН: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електропроводки поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії, а саме: відгалуження від головного вводу фазного та нульового дроту до розетки. Таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась. По факту виявленого порушення, у відповідності до п.53 ПКЕЕН /в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/, пункту 4.1. Методики працівниками позивача було складено Акт про порушення ПКЕЕН №119680 від 04.09.2017 /далі - Акт/ /а.с.13/. Під час складання Акту була присутня [PERSON] , яка проживала в будинку, що належить споживачу, забезпечила доступ працівникам позивача до приладу обліку електричної енергії та обстеження електроустановки, яка зазначила, що зауваження до складеного Акту відсутні, про що свідчить її підпис на зворотній стороні самого Акта. Один примірник Акту працівниками позивача було вручено [PERSON] .. Всі обставини, викладені у Акті, підтверджуються фото /а.с.21/, поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с.22-24/. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.13, 316-317, 319ч.2,4,5 ЦК України, власність зобов`язує, а особа, здійснюючи свої цивільні права та виконуючи цивільні обов`язки, використовуючи свою власність, не повинна завдавати шкоди законним правам та інтересам інших осіб. Власник будинку зобов`язаний експлуатувати його відповідно до встановлених правил, вживати необхідних і можливих для нього заходів до забезпечення дотримання законодавства, перевіряти та контролювати стан інженерних комунікацій, зокрема, електромережі з метою забезпечення її відповідності встановленим нормам. Невиконання (неналежне виконання) власником своїх обов`язків не звільняє його від відповідальності за порушення відповідних правил, за заподіяння збитків іншій особі у випадку пред`явлення та доведення такою особою обґрунтованої вимоги. Споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією, зокрема, за самовільне підключення до об`єкта електроенергетики та споживання енергії поза приладом обліку. Такі порушення тягнуть за собою виникнення у споживача обов`язку відшкодувати енергопостачальнику завдані збитки, що відповідає як вищенаведеним нормам закону, так і положенням ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.42,48 ПКЕЕН. Згідно п.53 ПКЕЕН, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником. Згідно Акту №119680 від 04.09.2017 відповідач [PERSON] запрошувався на засідання комісії на 25.09.2017, однак на засідання комісії він не з`явився. Відповідачу було відправлено повторне запрошення на засідання комісії на 06.10.2017 та повідомлено, що у випадку неявки комісія розглядатиме даний акт без участі споживача /а.с.14/. На засідання комісії 06.10.2017 відповідач [PERSON] не з`явився. На підставі Акту про порушення №119680 від 04.09.2017 Комісією по розгляду актів про порушення Хустського РЕМ 6 жовтня 2017 року, у відповідності до п.53 ПКЕЕН, було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), було прийнято рішення провести донарахування за спожиту та необліковану електроенергію за період з 04.09.2014 по 04.09.2017 та встановлено, що останнім заподіяні збитки позивачу на суму 53381грн.26коп., що становить 43409 кВт/год недооблікованої електричної енергії, що підтверджується протоколом засідання Комісії від 06.10.2017 та розрахунком збитків від 06.10.2017 /а.с.15-16/. При цьому, як вбачається із протоколу засідання Комісії по розгляду актів про порушення від 06.10.2017, - було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, та встановлено, що порушення, яке зафіксоване в Акті, слід кваліфікувати як таке, що підлягає під застосування положень п.3.1.6 Методики, а розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії має застосовуватися за формулою 2.8 Методики. Суд констатує, що відповідачем не надано суду ніяких доказів та заперечень проти правильності наданого позивачем розрахунку, і суд не ставить такий розрахунок під сумнів та бере його до уваги. Відповідно до ст.16 ЦК України: одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. За загальними правилами - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч.1 ст.1166 ЦК України/. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини /ч.2 ст.1166 ЦК України/. Відповідно до ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) /ч.2 ст.22 ЦК України/. Тобто, за умови непорушення відповідачем [PERSON] обліку електричної енергії, позивач отримав би дохід у вигляді оплати відповідачем фактично спожитої та облікованої приладом обліку відповідної кількості електричної енергії, що в свою чергу не потребувало б застосування Порядку та Методики для визначення обсягу та вартості спожитої електричної енергії відповідачем за період, протягом якого мало місце порушення ПКЕЕН, чинних на момент виникнення спірних правовідносин. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі /ч.3 ст.22 ЦК України/, тобто коли для визначення їх розміру застосовуються різного роду розрахунки, в т.ч. і встановлені Порядком та Методикою. Згідно із ст.611 ЦК України: у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України: договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525,526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] шляхом порушення умов Договору, норм Закону та ПКЕЕН, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, завдав позивачу збитки, оплату яких він у добровільному порядку не здійснив, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно платіжного доручення №5498 від 16 травня 2018 року /а.с.46/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved