Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1200 грн. щомісячно. Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що рішенням\~Ковпаківського районного\~суду м.\~Суми від\~09.09.2014\~з нього\~стягнуто аліменти\~на користь\~відповідача на\~утримання дочки\~ [PERSON] в\~розмірі 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку щомісячно\~до досягнення\~дитиною повноліття\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку.\~На теперішній\~час утворилась\~заборгованість по\~сплаті аліментів\~у розмірі\~37701,46\~грн.\~Погасити зазначену\~заборгованість позивач\~не має\~можливості.\~З січня\~2018\~року державний\~виконавець нараховує\~щомісячно аліменти\~у розмірі\~2137,50\~грн..\~Позивач вважає,\~що з часу ухваленні попереднього рішення матеріальний стан, з його слів, значно погіршився внаслідок того, що він не працює, має на утриманні матір пенсіонера, яка хворіє та потребує його матеріальної допомоги. Також суттєво підвищилися платежі за житлово-комунальні послуги, грошей для життя не вистачає. У зв`язку з цим позивач несе витрати по придбанню ліків, продуктів харчування, оплати комунальних послуг. Внаслідок вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачкою [PERSON] 20.09.2019 подано до суду відзив, яким вона просить суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, стягнутому за рішенням суду. Істотних підстав для їх зменшення позивач не навів. Крім цього, не надав суду докази, які б підтверджували розмір його доходів та доказів, на підставі яких, суд повинен задовольнити його позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов необґрунтований і не підлягає задоволенню, наступних підстав. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами позову позивачем для зменшення розміру заявлено, заборгованість, щомісячний розмір аліментів який визначив державний виконавець, наявність матері пенсіонерки, яка має захворювання та те, що немає постійної роботи, підвищилися платежі за комунальні послуги. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.09.2014 стягнуто починаючи з 10.07.2014 з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку (а.с.8). На виконання зазначеного рішення суду відкрите виконавче провадження і розмір аліментів визначається державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми. Починаючи з січня 2019 року щомісячно визначено розмір аліментів 2137,5 грн. Станом на 01.08.2019, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 37 701,46 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця. (а.с.9). З довідки також вбачається, що позивач сплачував аліменти у неналежному розмірі на свій розсуд. Також з наданої позивачем трудової книжки вбачається, що 24.06.2016 позивач був звільнений за останнім місцем роботи за власним бажанням. Позивач має матір [PERSON] , яка з 25.07.1997 є пенсіонером за віком. Матір має ряд захворювань. З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є сімейними і врегульовані ст.ст. 182, 192 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Поряд з цим всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 84 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів. Такт позивач зовсім не дав доказів витрат на комунальні послуги та на утримання матері. На час ухвалення попереднього рішення матір була вже пенсіонером, і позивач не скористався правом повідомити суду про наявність такого утримання чи оскаржити рішення у апеляційній інстанції. Прогрішення майнового стану позивач пов`язує з тим, що не працює. Цей факт підтверджується трудовою книжкою. Втім позивач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, адже не надає доказів іншого. За своїм віком і станом здоров`я позивач має забезпе6чувати себе та зобов`язаний забезпечувати свою дитину. Наявність заборгованості сама по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів, адже позивач сам допустив заборгованість. Поважність створення заборгованості позивач не довів. Збільшення розміру аліментів згідно розрахунку державного виконавця також сама по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не надав доказів того, що у нього погіршився матеріальний стан оскільки він не працює. Так позивач звільнився за власним бажанням. Доказів того, що він вживає заходів для працевлаштування не надано. Обставини погіршення матеріального становища, у зв`язку з тим, що ніде не працює певною мірою є сумнівними. Позивач з 24.06.2016 не працює, втім він якимось чином забезпечує своє існування. Поведінка позивача щодо неналежного виконання попереднього рішення суду дає підстави сумніватися у добросовісності позиції позивача. Так у позові він зазначив своє місце проживання [ADDRESS] . Втім довідку про аліменти надає з виконавчої служби м.Суми. Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» рішення повинно виконуватися за місцем проживання боржника, позивача по справі. Втім рішення виконується у іншому місці. Оскільки рішення виконується не за місцем проживання позивача, то відповідно є сумнівні твердження позивача про те, що визначений державним виконавцем розмір аліментів є для позивача непосильним. Так розмір визначений державним виконавцем не за місцем проживання позивача (ч.2 ст. 195 СК України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу стягнення та розміру аліментів, визначених попереднім рішенням суду.

Outcome: dismissed