Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2013 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ; -вона вважає, що причиною розірвання їх шлюбу є те, що вони з відповідачем - люди різних характерів та поглядів на життя, між ними повністю відсутні повага та взаєморозуміння; -їх шлюб фактично розпався, більше трьох років вони не проживають разом; -їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у своєму позові позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не аперечувала /а.с.7/. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.24/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 23 лютого 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.5/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.10-11/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що вони з відповідачем - люди різних характерів та поглядів на життя, між ними повністю відсутні повага та взаєморозуміння, вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач на примирення не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Outcome: approved