Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору №СVXRRX36719579 від 16.02.2007 року відповідач [PERSON] 16.02.2007 року отримав кредит у розмірі 1938,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Станом на 17.02.2014 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в сумі 24914,87 (двадцяти чотирьох тисяч дев'ятиста чотирнадцяти) гривень 87 копійок. 04.06.2008 року Заставнівським районним судом Чернівецької області був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по вказаному кредитному договору в сумі 5473,30 гривень, тому заборгованість, яку позивач просить стягнути з останнього на його користь становить 20913,65 (двадцять тисяч дев'ятсот тринадцять ) гривень 65 копійок. Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» Зюлковська Л.В. не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10.04.2014 року позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що в 2007 році оформив у Приват Банку кредит, в зв'язку із браком коштів допустив заборгованість. В 2010 році на підставі судового наказу він, через ДВС Заставнівського РУЮ Чернівецької області повністю погасив суму заборгованості, яка була вказана в судовому наказі і думав, що більше боргу по кредиту не має, в банк він з цього приводу не звертався. Вказав також, що має на утриманні дітей та батьків, одружений офіційно не працює. В судове засідання 07.05.2014 року не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відомостей про причини неявки суду не надав, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення судового засідання від нього до суду не поступало, а тому справу розглянуто у його відсутність. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи відповідача, з'ясувавши позицію позивача та врахувавши його заяву, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 16.02.2007 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитно-заставний договір №CVXRRX36719579, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1938,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Вказані обставини вбачаються із заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 6-10). Згаданими Умовами та Правилами передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобов'язань (а.с. 7-10). На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору, в результаті чого допустив заборгованість в розмірі 24914,87 (двадцяти чотирьох тисяч дев'ятиста чотирнадцяти) гривень 87 копійок, яка складається з заборгованості за відсотками в розмірі 4623,35 гривень; заборгованості з комісії в розмірі 522,28 та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 19769,24 гривень. Від загальної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5473,30 гривень, яка була задоволена судовим наказом, виданим Заставнівським районним судом Чернівецької області 04.06.2008 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості за кредитом. Згідно п.17. ПП ВС України № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що наявність судового наказу від 04.06.2008 року по цивільній справі №2-н-145/2008, яким стягнуто з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CVXRRX36719579 від 16.02.2007 року в розмірі 5473,30 (п'яти тисяч чотирьохсот сімдесяти трьох) гривень 30 копійок не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, заборгованість за кредитним договором №CVXRRX36719579 від 16.02.2007 станом на 17.02.2014 року складає 20913,65 (двадцять тисяч дев'ятсот тринадцять ) гривень 65 копійок. Вказані обставини підтверджуються судовим наказом та розрахунком заборгованості за договором №CVXRRX36719579 від 17.02.2014 року (а.с. 3-5). Статями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язку відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту заяви позичальника видно, що відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1938,00 гривень на строк 12 місяців з 16.02.2007 року по 15.02.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 47,48 гривень та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 323,0 гривень. [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Також із заяви позичальника вбачається, що згідно п. 5.1 Умов, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом в розмірі 0,15% від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Своїм підписом відповідач [PERSON] також підтвердив ту обставину, що він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання ним повної інформації про умови кредитування в Приват Банку. Також він висловив свою згоду з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між собою та банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 3.1 - 3.4 Умов передбачено права та обов'язки сторін. В судовому засіданні встановлено, що свої обов'язки Позичальник (Банк) виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань, не погасив виниклу заборгованість. Пунктом 5.4 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що нарахування неустойки за кожен вуипадок порушення зобов'язань, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня коли, відповідне зобов'язання повинне бути виконане позивачльником. (а.с. 10). Згідно ст.551 ч.3 ЦК України, розмір нейстойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості за спірним договором (а.с. 4-5) видно, що заборгованість по неустойці (пені) відповідача [PERSON] складає 19769,24 гривень, при цьому заборгованість по тілу крелита відсутня. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, що є обставиною, якя має істотне значення та враховуються судом при зменшенні розміру пені до 1500 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial