Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити той факт, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, який був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS]; визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS] літ. «А-1» цегляний 1937 року побудови, має загальну площу 68,30кв.м, житлову площу 48,00кв.м, погріб літ «Б», вбиральню літ «В», огорожу № 1, 2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою належить [PERSON], але в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на нього не зареєстровано. Інших спадкоємців крім позивача після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, не залишилось. Позивач не має змоги оформити через нотаріальну контору спадщину оскільки, житловий будинок зареєстрованим за вищевказаною адресою не значиться, при цьому, не встановлено юридичного факту сумісного проживання та остання від спадщини не відмовлялася та у встановлений законом строк звернулася до держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS]. Вищевикладені обставини спонукали позивача звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.29). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю та позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі (а.с.32). Представник третьої особи Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду лист, згідно якому просив справу розглядати за відсутністю представника сільської ради та прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.30). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки Циркунівської сільської ради Харківського району від 04.09.2015р. № 907 за житловим будинком за адресою с. Циркуни, вул. Гоголя, № 27, закріплена земельна ділянка площею 0,20га., згідно записів в погосподарській книзі Циркунівської сільської ради особистий рахунок № 082601, житловий будинок до моменту смерті був зареєстрований за [PERSON] (а.с.18). Згідно повідомлення КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № ч -232 від 08.05.2015р. право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. На період будівництва житлового будинку, яке закінчено в 1950 році, не потрібно було введення об'єкту до експлуатації, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126, який роз'яснює як потрібно реєструвати об'єкти нерухомості, збудовані до 05.08.1992р. (а.с.12). Відповідно до вищевказаної довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» даний житловий будинок не відноситься до категорії самовільного будівництва та право власності не було ні за ким закріплено. [PERSON] та [PERSON] мешкали в житловому будинку та були в ньому зареєстровані, але право власності не було зареєстроване за [PERSON], оскільки він не отримав відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджується Актом депутата Цикунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 12.03.2015р. (а.с.5). У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2003р., право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 331 ЦК України у [PERSON] фактично виникло право власності на житловий будинок, бо будинок не був самочинним будівництвом в сільський місцевості. Право власності на вищевказаний будинок належало [PERSON], але правовстановлюючих документів нього не було. Це житловий будинок літ «А-1» цегляний 1937 року побудови, має загальну площу 68,30кв.м., житлову площу 48,00кв.м., погріб літ «Б», вбиральню літ «В», огорожу № 1, 2. Будинок проінвентаризовано та нього виготовлено 25.02.2015р. технічний паспорт (а.с.13-17) [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області (а.с.7). [PERSON] померла раніше [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть останньої серії [NUMBER] (а.с.8). У [PERSON] та [PERSON] не було спадкоємців першої, другої, третьої черг, що підтверджується відповіддю Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 16.09.2015р. за № 2704/02.14, згідно якої з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], заяви від інших спадкоємців не надходили, заповіти не складалися (а.с.31). Відповідач по справі є племінником [PERSON], який надав до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої спадщину після смерті [PERSON] не приймав та на неї не претендує (а.с.33). У відповідності до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач знала [PERSON] та [PERSON] багато років, коли вони стали потребувати допомоги, вона стала мешкати з ними постійно та мешкала з ними більш ніж 5 років однією родиною, про що свідчить акт Циркунівської сільської ради за участю депутата та сусідів (а.с.11). Позивач піклувалася про них, надавала матеріальну та фізичну допомогу, поховала їх за власний рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як звернулася з заявою про прийняття спадщини в Першу державну нотаріальну контору Харківського району Харківської області своєчасно. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне встановити факт сумісного проживання позивача з [PERSON] та [PERSON], більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки вищевказане будівництво не являється самочинним та відноситься до спадкової маси, а позивачем в установлений законом строк було подано до відповідної держнотконтори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved