Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено з листопада 2014 року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, так як подружжя має різні характери та погляди на життя, що викликає виникнення у сім'ї конфліктних ситуацій та що в свою чергу призвело до втрати подружжям почуття любові і поваги один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім цього, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4, 9-10 ст. 74 ЦПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи» від 21 січня 2015 року № 41-р. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено з листопада 2014 року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, так як подружжя має різні характери та погляди на життя, що викликає виникнення у сім'ї конфліктних ситуацій та що в свою чергу призвело до втрати подружжям почуття любові і поваги один до одного. Спорупро поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у зв'язку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. В свою чергу відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved