Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №13 в будинку №61-а по вулиці Короленка в місті Бровари Київської області, з тих підстав, що вона, позивач, є власником квартири, відповідачка онука проживала з нею в її квартирі і була зареєстрованою на постійне місце проживання з дитинства, жила разом з її батьками, після смерті батька - сина позивачки, залишилась проживати з позивачкою, яка стала їй опікуном, була залишена матір'ю, в січні 2017року по досягненню 18 років відповідачка залишила квартиру, сказала. Що пішла жити до хлопця,. Віддала ключі, забрала свої речі, і більше до квартири не поверталась і не відомо її місце проживання на даний час. Відповідач в судове засідання не явилась неодноразово, була повідомлена належним чином, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, оголошенням на офіційному сайті. Відповідач відзиву, доказів, заяв не подала. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Згідно свідоцтву про право власності, виданому Виконкомом Броварської міської ради 23.10.1997р., позивач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання, довідки Броварської міської ради, - відповідачка [PERSON], 10.01.1999р.н., зареєстрована в даній квартирі з 1.06.2006р. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 3.05.2018р. [PERSON] в квартирі не проживає з 2017 року. Акт складено депутатом і підписано сусідами. Свідок [PERSON], син позивачки, пояснив, що відповідачка є його племінницею, з дитинства проживала в квартирі позивачки, яка була опікуном, з літа 2016 року племінниця (відповідачка) пішла жити до хлопця, після чого з,явилась у квартирі на її день народження в січні 2017року з хлопцем, забрала речі, віддала ключі від вхідних дверей, і пішла з квартири, більше до квартири не приходила. І невідомо її місце проживання, перестала спілкуватись; у його, свідка, присутності позивач просила онуку залишитись жити з нею, але та відмовилась і пішла з квартири. Свідок [PERSON], сусідка, пояснила, що відповідачка є онукою позивачки, проживала в квартирі з позивачкою з дитинства, останній раз вона бачила відповідачку на її день народження в січні 2017року, після чого відповідачка, яка доводиться хрещеницею дочці свідка, забрала речі з квартири позивачки і пішла жити до хлопця, з тих пір вона відповідачку не бачила, і та до квартири не поверталась; перешкод позивачка онуці не чинила, навпаки просила залишитись жити в квартирі, дзвонила їй, а та відключила телефон і перестала спілкуватись. Згідно ст..405 ЦК України та ст.156 ЖК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, встановлено, що квартира є власністю позивача. Відповідач права власності на квартиру або частку в ній не набувала і не має. Письмового договору найму жилого приміщення між сторонами не укладалось. Вселена відповідачка в квартиру позивача в 2006 році як член сім,ї (онука) і тому вона набула право постійного користування даною квартирою. Встановлено, що з 2017 року, тобто значно більше одного року, відповідачка в даній квартирі не проживає, не користується нею як своїм житлом, у квартирі відсутні її речі, вона не несе витрат на утримання квартири і по сплаті комунальних послуг. Не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу. Не встановлено обставин, які б могли розглядатись як підстава для збереження за відповідачкою права на проживання у даному жилому приміщенні понад встановлений статтею 405 ЦК України строк один рік. Таким чином, є підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою, належною позивачу на праві власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved