Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа ПАТ «СК «СКАЙД» про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 15.09.2016 року на автодорозі Київ-Чоп 25 км, сталася ДТП за участю автомобілів марки «ВАЗ» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2016 року № 369/9685/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 15.09.2016 року. На час ДТП автомобіль марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «Просто-страхування» за договором № 1600315 серії РКS «Просто-Каско Плюс» від 28.03.2016 року. Згідно Ремонтної калькуляції № 115993 від 22.09.2016 року відновлювальний ремонт автомобіля марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , складає 261 997,84 грн. Позивач виплатив страхове відшкодування за договором від 28.03.2016 року на підставі заяви страхувальника у розмірі 68 730,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18884 від 21.10.2016 року. У зв`язку із цими обставинами, на підставі ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» просив стягнути з відповідача [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 68 730,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Судом залучено до участі у справі третю особу ПАТ «СК «СКАЙД». У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, у поданому відзиві не заперечував проти задоволення позову частково і стягнення з нього на користь позивача 18730 грн., а в іншій частині позову просив відмовити у його задоволенні. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2016 року о 16:45 год. на автодорозі Київ-Чоп 25 км, сталася ДТП за участю автомобілів марки «ВАЗ» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2016 року № 369/9685/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту ДТП 15.09.2016 року. На час ДТП автомобіль марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «Просто-страхування» за договором № 1600315 серії РКS «Просто-Каско Плюс» від 28.03.2016 року. 21.09.2016 року здійснено огляд пошкодженого автомобіля марки «Opel», з номерним знаком [NUMBER] , складено Акт № 115993 огляду транспортного засобу, зроблені фотознімки пошкоджень та складено Ремонтну калькуляцію № 115993 від 22.09.2016 року. Позивач на виконання умов договору від 28.03.2016 року, на підставі страхового акту № 115993 від 20.10.2016 року, заяви на виплату/доплату страхового відшкодування від 19.09.2016 року, виплатив страхове відшкодування за договором від 28.03.2016 року у розмірі 68 730,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18884 від 21.10.2016 року. На час ДТП автомобіль марки «ВАЗ 2107» з номерним знаком [NUMBER] , був застрахований у ПАТ «СК «Скайд» за полісом АЕ/4982832 від 20.09.2015 року, термін дії з 22.09.2015 року до 21.09.2016 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза 0 грн. Згідно вимог ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Змістом ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В ст. 1194 Цивільного кодексу України визначено: Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За ст. 6 Закону Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 22 Закону У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону вказано: Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Змістом ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування шкоди в розмірі 68 730,00 грн. повинні бути пред`явлені: в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. ПАТ «СК «Скайд», саме до ПАТ «СК «Скайд», а в іншій частині 18 730,00 грн. (різниця між сумою страхового відшкодування ПрАТ «Просто-страхування» 68 730,00 грн. та лімітом відповідальності ПАТ «СК «Скайд» 50 000,00 грн.) до відповідача [PERSON] . Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в розмірі 18 730,00 грн. до відповідача [PERSON] , які стягує з відповідача на користь позивача, і відмовляє в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial