Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, вказуючи, що 01.03.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту позивач вказав, що банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту, а у разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту. Відповідно до п. 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість 60202 грн. 17 коп., яка складається з: 1940 грн. - заборгованість за кредитом; 50339,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4579,42 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 2842,96 грн. (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.03.2010 року в розмірі 60202 грн. 17 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим, указана цивільна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. 23 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлявся відповідний запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. 02 листопада 2017 року на адресу суду надійшла відповідь відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що знаходиться у межах територіальної підсудності суду. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року призначено розгляд справи з у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в позові зазначив про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання згідно з відомостями про реєстрацію місця проживання відповідача, наданими відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відзив на позов до суду не подав. Зі згоди позивача та у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви на адресу ПАТ КБ «Приват-банк» від 01.03.2010 року, [PERSON], ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну карту кредитку «Універсальна» з кредитним лімітом відповідно до виписки з карткового рахунку в розмірі 1500 грн., зі сплатою 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредит з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та погодився з тим, що заява разом з Пам'яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином підписавши заяву, відповідач погодився на умови договору, які викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг та тарифах, крім того суд звертає увагу на те, що згідно з випискою по картковому рахунку відповідач користувався встановленим йому кредитним лімітом, що підтверджує його згоду на укладення договору та його умови. Як встановлено матеріалами справи, 01 березня 2010 року [PERSON] приєднався до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяву. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 01 березня 2010 року на умовах, викладених у довідці про умови кредитування із використанням кредитної картки «Універсальна», згідно з якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з базовою процентною ставкою - 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості із розрахунку 360 днів на рік. Відповідно до п.п.5.5 «Правил користування платіжною карткою» за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Згідно з п.п.6.6 у випадку виникнення простроченого зобов'язання клієнт сплачує банку пеню та штраф. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.п.5.3, 5.4, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, строк та порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з установленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці клієнту, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за використання кредитом, передбачену тарифами та частину заборгованості по кредиту. Строк погашення по кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, виконується в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку. При порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов'язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Згідно з розрахунком заборгованості, що наданий ПАТ КБ «Приватбанк», відповідачем [PERSON] зобов'язання за договором виконувалися неналежним чином, останній платіж по картці був зроблений у 12 червня 2014 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить: 60202 грн. 17 коп., яка складається: із заборгованості за тілом кредиту - 1940 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 50339 грн. 79 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4579 грн. 42 коп., а також штрафи - 500 грн.(фіксована частина), 2842 грн. 96 коп. (процентна складова). Проте, суд зазначає, що наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з відповіддю з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] зареєстрований у м.Маріуполь, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» затверджено в переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У зв'язку з мораторієм на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором, комісія в розмірі 4579 грн. 42 коп. та штраф в розмірі 3342 грн. 96 коп. з відповідача підлягають корегуванню, так як з розрахунку заборгованості вбачається вони нараховані позивачем за весь період користування кредитними коштами, у тому числі після 14.04.2014 року. Крім того, при вирішенні позовних вимог про стягнення суми пені та штрафу суд також керується правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року якою визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв'язку з цим підстав для стягнення штрафу суд не вбачає, так як застосування останнього потягне подвійну відповідальність. Виходячи з цього суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у сумі 1079,42 грн., яка нараховувалась відповідачу до 14 квітня 2014 року, а не в сумі, що визначена в розрахунку заборгованості в графі «комісія та пеня». Розрахунок нарахованих процентів за кредитом, також підлягає перерахуванню, оскільки з розрахунку вбачається, що за періоди з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року відсоткова ставка необґрунтовано нараховувалась в розмірі 34,80 %, з 01.04.2015 року по 31.07.2017 року в розмірі 43,20 %, тоді як відповідно до умов договору, кредитна лінія відкрита на умовах 20,4 % річних, що і вказується позивачем у позовній заяві. Одностороннє підвищення відсоткової ставки позивачем є порушенням вимог ч.2 ст.1056-1 ЦК України, яка передбачає, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.5.3. Умов та Правил банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку відповідно до п.4.9. цього договору. Проте доказів про інформування відповідача про збільшення процентної ставки суду не надано. У зв'язку з чим при розрахунку заборгованості за відсотками, суд враховує, що з 01.09.2014 року (дата першого підвищення відсоткової ставки) до 31.07.2017 року розмір заборгованості за відсотками підлягає перерахунку із врахуванням 20,40 % річних з наступного розрахунку: за період з 24.11.2011 року по 31.08.2014 року, в розмірі нарахованому банком 1156 грн. 20 коп. за період з 01.09.2014 року по 31.07.2017 року в зв'язку з загальним розміром заборгованості за кредитом в розмірі 1940 грн. з розрахунку: 1940 грн. (загальна заборгованість за кредитом) х 20,4 (відсотків) : 360 днів х 1064 дня (кількість днів з 01.09.2014р. по 31.07.2017р.) = 1169 грн. 69 коп. 1156 грн. 20 коп. + 1169 грн. 69 коп. = 2325 грн. 89 коп. Таким чином загальний розмір заборгованості за кредитним договором дорівнює 5343 грн. 31 коп., з яких: 1940 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2325 грн. 89 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1079 грн. 42 коп. пеня. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1600 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 5345,31 грн. х 100% : 60202,17 грн. ціни позову = 8,87%), тобто 8,87% від ціни позову (8,87% х 1600 гривень : 100% = 141,92 грн.), що складає 141,92 грн. На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial