Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за договорами позики у розмірі 848700,00грн., з яких сума основного боргу складає - 450000,00грн.; індекс інфляції - 358200,00грн., 3 % річних - 40500,00грн., та понесені судові витрати. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] надав в борг грошові кошти [PERSON], загальний розмір яких склав 450000,00грн. Факт передання грошей відповідачу зафіксовано в розписці, яку він видав позивачу на підтвердження отримання коштів та взяття на себе зобов'язань щодо повернення цих коштів. Так, 30.12.2013р. позивач надав відповідачу у борг суму у розмірі 450000,00грн., які він зобов'язався повернути в строк до 01.07.2014р. В установлений у розписках строк відповідач вказані грошові кошти не повернув, що спонукало позивача звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією з повідомленням та через оголошення у пресі (а.с.14, 17, 22, 24, 29). Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.26, 27). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] надав у борг грошові кошти [PERSON], загальний розмір яких склав 450000,00грн. Факт передання грошей відповідачу зафіксовано в розписці, яку він видав позивачу на підтвердження отримання коштів та взяття на себе зобов'язань щодо повернення цих коштів. Так, 30.12.2013р. позивач надав відповідачу у борг суму у розмірі 450000,00грн., які він зобов'язався повернути в строк до 01.07.2014р., що підтверджується копією вищезазначеної розписки (а.с.8), але до теперішнього часу грошові кошти позивачу повернуті не були. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Харківській області від 12.01.2017р. [PERSON] 15 липня 2015 року змінив своє прізвище на [PERSON] (а.с.10). Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем в позовній заяві розрахунку, заборгованість за договором позики складає в розмірі 848700,00грн., з яких: сума основного боргу складає - 450000,00грн.; індекс інфляції - 358200,00грн.; 3 % річних - 40500,00грн., що підтверджується наданим в позовній заяві розрахунком заборгованості (а.с.2-3). Суд погоджується про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 450000,00грн., індексу інфляції у розмірі 358200,00грн. та 3 % річних у розмірі 40500,00грн. за період з 30.12.2013р. по 29.12.2016р., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6890,00грн., та судові витрати у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України у розмірі 313,00грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Виходячи з вище викладеного,

Outcome: approved