Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , мотивуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після баби - [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають повністю. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що дід позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.18, 52-53) і після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1964 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , у якому він постійно проживав і був зареєстрований. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 15). Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління й володіння належним останньому спадковим майном прийняла [PERSON] , як дружина померлого, проте не оформляла своїх спадкових прав (а.с. 15, 51, 54-55). Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За змістом ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с. 17, 52-53). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] 12.12.2013 р. склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу (а.с. 16), заповіт є чинним (а.с. 49). Судом встановлено, що спадкоємці за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують, про що свідчать їхні заяви. З копії матеріалів спадкової справи № 99-2019 до майна померлої [PERSON] встановлено, що позивач звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини (а.с. 47 на звороті), свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцю інше майно (земельні ділянки) видані позивачу (а.с. 58-60), постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 19), інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved