Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № МК-Е-027/07від 20.12.2007 року у розмірі 595,79 доларів США. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МК-Е-027/07, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. З метою забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним договором 20.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання. В той же час, банк свої зобовязання виконав, однак у звязку з неналежним виконанням свої обовязків за кредитним договором [PERSON], станом на 22.09.2016 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 595,79 доларів США, яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з поручителем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, наддав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, у звязку із закінченням строків позовної давності. Відповідач [PERSON] надала письмові заперечення, просила відмовити у задоволенні позову, у звязку з припиненням договору поруки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МК-Е-027/07, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 доларів США строком до 20.06.2009 року (а.с.4-7). Відповідно до п. 1 кредитного договору, позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти . Згідно з п. 3.2 договору, відповідач зобовязується сплачувати банку 25 % річних за користування кредитом. Положеннями пункту 4.1 договору встановлено, що відповідач зобовязаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни, визначені договором. Відповідно до п. 5.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної п.3.2. договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Крім того, для забезпечення належного виконання кредитних зобовязань [PERSON], 20.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № МК-II-027/07, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання (а.с. 8-9). На підставі ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Відповідно п.4.6 договору поруки договір припиняється з дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором. З урахуванням викладеної редакції договору поруки, суд вважає строк дії договору поруки до 20.06.2009р, оскільки відповідно п.2.1,4.1 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит до 20.06.2009р. З урахуванням викладеного, суд вважає договір поруки припиненим. Тому, відсутні підстави для стягнення боргу з поручителя [PERSON] З наданого розрахунку (а.с.10-13) судом встановлено невиконанням відповідачем [PERSON]. умов кредитного договору, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 22.09.2016 року становить 595, 79 доларів США та складається з: -395,00\~доларів США - неповернута сума кредиту; -0,00 доларів США прострочені відсотки; -0,00 доларів США прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; -200,79 доларів США заборгованість по пені, Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Доводи представника відповідача з приводу, що [PERSON] не отримувала кредитних коштів спростовуються меморіальним ордером та довідкою про рух коштів на рахунку, розрахунком заборгованості (а.с.10-12,15,16), з яких вбачається отримання кредитних коштів [PERSON] та погашення нею кредитної заборгованості не в повному обсязі. Доводи представника відповідача, що позовна заява підписана неповноважною особою спростовується довіреністю № 8911 (а.с.20), відповідно якої [PERSON] має право представляти інтереси ПАТ «Кредобанк» у суді. Посилання представника відповідача на правовий висновок ВСУ про відсутність досудової вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором як підставу для відмови у задоволенні позову є хибним, оскільки Постанова ВСУ № 6-1716цс15 від 11.11.2015р. стосувалась неможливості розгляду кредитних спорів третейськими судами. Заява представника відповідача про застосування строку позовної давності є обґрунтованою. Оскільки з 20.06.2009р. ( дати виконання зобовязань за кредитним договором) минуло більше трьох років, суд на підставі ст.257 ЦК України, відмовляє у задоволенні позову про стягнення суми неповернутого кредиту у розмірі 395 доларів США. На підставі ст.258 ЦК України суд відмовляє у стягненні пені у розмірі 200,79 доларів США, у звязку зі спливом 1 року з 20.06.2009р. \~Судові витрати суд не стягує з відповідачів, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі\~ст.ст.11, 15, 22, 257, 258, 526, 530, 559, 625, 1049, 1050, 1054\~Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed