Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати факт володіння [PERSON] 53/100 частинами житлового будинку за адресою: м. Мерефа, вул. Незалежності (колишня вул. Луначарського), № 176, Харківського району Харківської області, на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н, виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів, про що в реєстровій книзі № 10 внесено запис № 181 від 05.06.1990р.; визнати за Позивачем право власності на 53/100 частини житлового будинку загальною площею 70,40кв.м., житловою площею 37,90кв.м., розташований за адресою: м. Мерефа, вул. Незалежності (колишня вул. Луначарського), № 176, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25 жовтня 2014 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], але Свідоцтво про право на спадщину за законом на 53/100 частини вищевказаного житлового будинку не отримала, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією, але їх представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутністю та відсутністю [PERSON], [PERSON] (а.с.37). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, згідно яких просили справу розглянути за їх відсутністю та позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с.62, 63). Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.54). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно архівних матеріалів технічної інвентаризації право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Мерефа, вул. Незалежності (колишня вул. Луначарського), № 176, Харківського району Харківської області, зареєстровано: -в 53/100 частинах за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н, виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів, про що до реєстрової книги № 10 внесено запис № 181 від 05.06.1990р.; -в 9/100 частинах за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н, виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів; -в 34/100 частинах за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н, виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів; -в 4/100 частинах за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів, про що свідчить довідка КП «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» № 357 від 22.08.2015р. (а.с.16). [PERSON] (мати Позивача) померла 25 жовтня 2014 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 471429, видане Мерефянською міською радою 27.10.2014р. (а.с.13). [PERSON] (батько Позивача) помер 07 грудня 2013 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 418602, видане Мерефянською міською радою 09.12.2013р. (а.с.14). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач спадщину прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] від 05.12.2016р. за № 591/02-14 (а.с.55), але їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 53/100 частини житлового будинку оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.17). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, необхідно визнати факт володіння [PERSON] 53/100 частинами житлового будинку за адресою: м. Мерефа, вул. Незалежності (колишня вул. Луначарського), № 176, Харківського району Харківської області, на підставі Свідоцтва про право власності від 02.06.1990р., б/н, виданого виконкомом Мерефянської міської ради народних депутатів, про що в реєстровій книзі № 10 внесено запис № 181 від 05.06.1990р. та визнати за Позивачем право власності на 53/100 частини житлового будинку загальною площею 70,40кв.м., житловою площею 37,90кв.м., розташований за адресою: м. Мерефа, вул. Незалежності (колишня вул. Луначарського), № 176, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25 жовтня 2014 року, оскільки викладені в позовній заяві підстави знайшли своє підтвердження наданими суду доказами. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved