Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 02.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 705404. Одночасно з підписанням заяви до Договору комплексного банківського обслуговування з Відповідачем було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. 6.1 даної заяви відповідач погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення кредитного договору. Відповідно до п. 6.2 даної заяви видача кредитних коштів здійснюється в національній валюті на картковий рахунок № [NUMBER] . Сума виданих кредитних коштів становить 1000 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами. Строк кредитування встановлюється на 24 місяці з можливим продовженням на той самий строк. 14.09.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої сума кредиту була збільшена до 3000 гривень. До того ж, 14.02.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої сума кредиту була збільшена до 10000 гривень. Відповідно до п. 6.8 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії у випадку прострочення виконання зобов`язань відповідачем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної Суми боргу, відсотків, комісійної винагороди. Відповідно до п. 6.10 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії - сплата процентів обов`язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів здійснюється у строки передбачені договором. У разі відсутності на рахунку Клієнта власних коштів, щомісячна плата списується за рахунок кредиту. Відповідно до п. 1.16 Договору комплексного банківського обслуговування сум нарахованих процентів за користування кредитними коштами, отриманими відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, повинні бути сплачені не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом списання коштів з карткового рахунку позичальника. Вказує, що відповідачем [PERSON] порушуються умови Кредитного договору, якими передбачено щомісячне погашення відсотків за користування кредитними коштами, в зв`язку з чим йому 04.02.2018 року відповідно до умов Договору була направлена претензія з вимогою повного погашення заборгованості протягом тридцяти календарних днів з дня отримання претензії. Також вказує, що станом на 21.08.2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість в загальній сумі - 13483 грн., з яких заборгованість по кредиту - 9998 грн. 25 коп.; заборгованість за несплаченими відсотками - 1995 грен. 85 коп.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією (смс - інформування) - 14 грн.; заборгованість по сплаті пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом - 1290 грн. 23 коп.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 184 грн. 67 коп. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором в сумі 13483 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Котенко С.В. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи суду не подав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» із Заявою про приєднання № 705404 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. За умовами п. 3.4 Заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом документів відповідно до вимог чинного законодавства України, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою та надав платіжну картку типу Visa Classic та персональний ідентифікаційний код. Банк встановив клієнту [PERSON] кредит у сумі 1000 грн., згідно пункту 6.4 Заяви. Процентна ставка за Кредитом відповідно до п. 6.6.1 Заяви є фіксованою і складає 30 % річних за користування кредитними коштами. Пунктом 6.8 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії у випадку прострочення виконання зобов`язань відповідачем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу, відсотків, комісійної винагороди. Крім того, відповідно до п. 6.10 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії - сплата процентів обов`язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів здійснюється у строки передбачені договором. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів, щомісячна плата списується за рахунок кредиту. Згідно пункту 1.5. Договору комплексного банківського обслуговування датою укладення Кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії уповноваженим представником Банком, датою надання кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту. Згідно п.п. 1.10.1 вказаного Договору Клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплати нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно пункту 1.12 Договору за користування Кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору. Згідно пункту 1.13 Договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). Відповідно до п. 1.16 Договору нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше 25-ого числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку Клієнта. Згідно п.п. 1.21. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у банку право достроково відкликати кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Також в судовому засіданні встановлено, що 14.09.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої сума кредиту була збільшена до 3000 грн. Строк кредитування 24 місяці (а.с. 12). Крім того, 14.02.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої сума кредиту була збільшена до 10000 грн. Строк кредитування 24 місяці (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 536 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належно не виконує, у зв`язку із чим, станом на 21.08.2019 року має заборгованість в загальній сумі - 13483 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 9998 грн. 25 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1995 грн. 85 коп.; заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією (смс - інформування) - 14 грн.; заборгованості по сплаті пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом - 1290 грн. 23 коп.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 184 грн. 67 коп. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, однак своє зобов`язання перед Банком не виконав в зв`язку з чим станом на 21.08.2019 року має заборгованість по кредиту, відсотках, комісії та пені в загальній сумі 13298 грн. 33 коп., тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16 від 19.10.2016 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Виходячи із викладеного, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» також підлягають 3% річних від прострочених сум заборгованості - 184 грн. 67 коп. Таким чином всього до стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає заборгованість Договором про відкриття фізичній особі поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 02.04.2016 року в загальній сумі 13483,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 9998,25 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 1995,85 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 14,00 грн.; пеня - 1290, 23; 3% річних від прострочених сум заборгованості 184,67 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» слід стягнути судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved