Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 259064,43 гривень, судові витрати, а також звернути стягнення на майно [PERSON], яке є предметом договору застави, - автомобіль та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, задовольнити вимоги позивача за кредитним договором у сумі 259064,43 гривень, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 доларів США для використання на споживчі цілі, строком погашення не пізніше 07.07.2015 року, зі сплатою за користування кредитом 13,80 % річних. В якості забезпечення наданого кредитного договору 07.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач,та [PERSON] був укладений договір поруки №014/17-43/1778-33/1, на підставі якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Однак, [PERSON] порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2015 року позов в частині звернення стягнення на заставлене майно за заявою представника позивача залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач(банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №014/17-43/1778-33 (а.с.9-12), згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 20000,00 доларів США з оплатою за користування кредитом - 13,80 відсотків річних, терміном на 84 місяця, тобто строком погашення не пізніше 07.07.2015 року, а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше встановленого договором строку, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Відповідно до п.2.3 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року проценти нараховуються щомісяця на суму кредиту за фактичний строк користування кредитом, включаючи день надання, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі рівних щомісячних платежів у порядку, визначеному ст.5 кредитного договору. Згідно п.5.1 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів. На підставі п.5.3 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту рівними щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Відповідно до п.7.1 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором та/або договорами, що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за цим договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом, пеню. Згідно п.7.2 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року у разі порушення позичальником своїх зобов'язань за договором кредитор має право пред'явити позичальнику вимогу щодо дострокового погашення кредиту. На підставі п.14.3 кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі і процентів від суми простроченого платежу з кожен день прострочення. У якості забезпечення вищезазначеного кредитного договору 07.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач(банк), та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №014/17-43/1778-33/1, на підставі якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] (боржником) її зобов'язань перед кредитором та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору (а.с.13-17). Відповідно до п.3.1 договору поруки №014/17-43/1778-33/1 від 07.07.2008 року сторони визнали, що у випадку невиконання боржником всіх або окремо взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Однак, [PERSON] вимоги кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили (а.с.18). Станом на 24.07.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року в сумі 259064,43 гривень, а саме: 4465,33 доларів США, що за курсом НБУ становить 52167,86 гривень, - заборгованість за сумою кредиту, 1753,94 доларів США, що за курсом НБУ становить 20491,05 гривень, - заборгованість за відсотками, 186405,52 гривень - пеня за кредитом (а.с.19-20). Статтями 14 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору №014/17-43/1778-33 від 07.07.2008 року та солідарним боржником. У зв'язку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору, які останні ігнорують. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу, процентів по кредиту та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. При цьому, відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вимоги ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, принцип справедливості та розумності, матеріальний стан відповідача, а також те, що сума неустойки значно перевищує розмір заборгованості, суд вважає за можливе зменшити пеню до суми основного боргу за кредитом та процентами (52167,86 гривень + 20491,05 гривень = 72658,91 гривень). Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити позов частково у сумі 145317,82 гривень (52167,86 гривень + 20491,05 гривень + 72658,91 гривень). Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як позов задовольняється частково, судові витрати повинні бути присуджені відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (2590,64 гривень х 145317,82 гривень / 259064,43 гривень = 1453,18 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial