Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у травні 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому просив: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 17 879 грн. 66 коп. за кредитним договором б/н від 21 липня 2006 року та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» позов підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена на останню відому судові адресу до суду не з»явилася, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 21 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 21 липня 2006 року на отримання кредиту в розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим її заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 липня 2006 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 квітня 2014 року становить - 17879 грн. 66 коп. з яких заборгованість за кредитом 3974 грн. 44 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12577 грн. 62 коп, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 827 грн. 60 коп. - штраф (процентна складова), згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 ЦК України. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 68 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved