Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приват Банк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та стягнення судових витрат, мотивуючи, що 07 лютого 2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 21000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем було підписано заяву про приєднання умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. З даними умовима та привилами відповідач ознайомився в письмовому вигляді і засвідчив власним підписом в Заявці про приєднання. Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі. В порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України та умов договору, відповідач зобов»язання належним чином не виконав. У звязку з цим станом на 18 січня 2016 року заборгованість [PERSON] становила 38226,00 гривень, з них: 14129,70 гривні заборгованість за кредитом, 20199,82 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600,00 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 1796,48 гривень штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає кредитний договір недійсним правочином, його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин), визнання такого правочину недійсним не вимагається і зазначає, що відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, оскільки Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи , які були затверджені наказом Банку № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, що діяли на момент укладення кредитного договору, які не підписувалися відповідачем, не являються складовою частиною укладеного між сторонами договору. А заява позичальника про отримання кредиту, не містить узгодженої інформації і даних, щодо істотних умов (зокрема розміру кредитування, терміну кредитування, відсоткової ставки та інших суттєвих умов, в тому числі і щодо неустойки, на яких ґрунтовано позовні вимоги банку та розрахунок заборгованості. За таких обставин сукупність вище зазначеного вказує на недодержаність письмової форми кредитного договору, наслідком якого є визнання його недійсним, недійсність яка встановлена законом ( нікчемний правочин ). Просить відмовити в позові і застосувати наслідки нікчемного правочину, передбачені ст.216 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно анкети заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг, Умов та Правил надання банківських послуг від 07 лютого 2011 року [PERSON] отримала кредит в банку. Як підтвердив її представник, відповідач дійсно отримала від позивача кредит в розмірі 21\~000 гривень на платіжну картку і до 08 травня 2013 року сплачувала банку кредит, проценти і пеню, що підтверджено і наданим позивачем розрахунком ( а.с.3-5 ). Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства , боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала, останній платіж здійсненний 08 травня 2013 року, станом на 18 січня 2016 року заборгованість становила 38226,00 гривень, з них: 14129,70 гривні заборгованість за кредитом, 20199,82 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600,00 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 1796,48 гривень штраф (процентна складова) (а.с. 3-4). Відповідач [PERSON] 07 лютого 2011року для отримання кредиту заповнила і підписала анкету -заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5 ), в якій зазначено, що вона згідна з тим, що ця заява разом із Пам»яткою клієнта , Умовами і Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами становить між нею і банком ДОГОВІР про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.5 на звороті ),тобто засвідчила своїм підписом факт та згоду з умовами цього договору, підтвердила свої права та обов»язки за кредитним договором, зобов»язання по якому виконувала до 08 травня 2013 року, тому вимоги представника відповідача про недодержаність письмової форми кредитного договору, а відповідно визнання договору недійсним з цих підстав не заслуговують на увагу. Згідно із частиною 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину недодержання в момент правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановленні частинами першою- третьою , п»ятою та шостою статтті 203 цього Кодексу. Вимоги, визначені ст. 203 ЦК України, при укладенні договору, додержання яких є необхідним для чинності кредитного договору, сторонами дотриманні. Суд стягує з відповідача на користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість по кредитному договору в розмірі 38226,00 гривень. Суд, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень, підтверджені платіжним дорученням № РROM8B546Z від 18 лютого 2016 року (а.с. 36 ).

Outcome: approved