Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 33 597,79 грн. та пеню у сумі 35 880 грн., а всього 69 477,79 грн. Свої вимоги мотивує тим, що має з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання дітей рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 у справі №592/2310/14 з відповідача стягнуто аліменти по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Втім відповідач не сплачує аліменти належним чином та має заборгованість у сумі 33 597, 79 грн. Через затримку сплати аліментів відповідач повинний сплатити пеню за період з 06.06.2014 по 11.02.2015 у розмірі 35 880 грн.. Ухвалою суду від 12.04.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в частині стягнення пені. Вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у частині стягнення боргу по аліментах у сумі 33 597, 79 грн.. 06.06.2019 постановою Сумського апеляційного суду скасовано ухвалу у частині відмови у відкритті провадження та направлено для вирішення питання про відкриття провадження. Ухвалою суду від 12.06.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в частині стягнення боргу по аліментам. Відповідач надав відзив та частково заперечував проти позову. Заперечення мотивував тим, що позов у частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів не підлягає задоволенню, оскільки позивачем заявлені вимоги щодо яких вже є рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. Вимоги позивача про стягнення боргу по аліментах ґрунтуються на рішенні Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 по справі № 592/2310/14. Також вважав, що розрахунок пені, наданий позивачем має помилки, а за його підрахунками сума пені за період з 06.06.2014 по 11.02.2015 становить 7 500 грн.. Узагальнюючи відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах, а позов в частині стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів визнав у сумі 7 500 грн.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачка і відповідач мають спільних дітей синів : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014, справа № 592/2310/2014-ц , з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно на утримання синів : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину по 1 500 грн. до досягнення ними повноліття, на користь [PERSON] , починаючи стягнення з 06.03.2014.(а.с.4-5) З рішення суду вбачається, що під час розгляду приймав участь представник відповідача. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 по справі № 592/78/15-ц зменшено розмір аліментів, з дня набрання рішення законної сили, встановлений рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 по справі № 592/2310/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1 286 грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину по 643 грн. 00 коп., до досягнення ними повноліття. (а.с. 6-7) Також встановлено, що на виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014, справа № 592/2310/2014-ц, було відкрите виконавче провадження № 45039882 від 13.10.2014 щодо примусового стягнення аліментів з [PERSON] .. Зазначене виконавче провадження було закінчено 28.04.2015 на підставі п.9 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції надійшло рішення Ковпаківського районного суді від 11.02.2015 про повернення виконавчого листа № 592/2310/14-ц без виконання. На момент закінчення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів складала 33 597 грн. 79 коп. Зазначені обставини підтверджуються листом № 4788 від 12.03.2019 Індустріального відділу ДВС міста Дніпра. (а.с. 17) Сторони фактично визнали наявність заборгованості. Поряд з цим відповідач не надавав доказів сплати саме цієї заборгованості. З листа Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 07.06.2015 №3798 вбачається, що рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014, справа № 592/2310/2014-ц, боржником не виконувалося у зв`язку з чим державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання, 09.09.2014 накладався арешт на кошти боржника, застосовувався привід тощо. Втім заходи вжиті державним виконавцем виявилися безрезультатними. Відповідач не надав доказів поважності причин невиконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014, справа № 592/2310/2014-ц, за період з 13.04.2014 по 28.04.2015. Судом також встановлено, що при виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 по справі № 592/78/15-ц державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 50291147 були винесені постанови про тимчасове обмеження боржника - [PERSON] у праві виїзду за межі України, про арешт коштів боржника від 22.1.2019 та тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами. Наведені обставини підтверджуються копіями наданих постанов. У лютому 2019 року відповідачем було сплачено заборгованість по аліментам у сумі 37 329 грн. 20 коп. та штрафу - 11 198 грн. 76 коп., а всього 48 527 грн. 96 коп. в порядку примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 по справі № 592/78/15-ц. Станом на 01.03.2019 заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом № 592/78/15-ц від 18.03.2015 становить 7 592 грн. 96 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідками державного виконавця від 21.02.2019 № 8 (а.с.12) та розрахунком заборгованості. (а.с.15) З наведених доказів судом достовірно встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів на утримання синів : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,по Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 по справі № 592/2310/14-ц, яка визначена у межах виконавчого провадження ВП №45039882 від 13.10.2014. На час закінчення виконавчого провадження, тобто на 28.04.2015 заборгованість зі сплати аліментів становила 33 597 грн. 79 коп.. Дану обставину відповідач у відзиві не спростовував. З розрахунку державного виконавця Ковпаківського ВДВС міста Суми вбачається, що зазначена заборгованість не включалася при виконання наступного рішення у справі № 592/78/15-ц. З наведених обставин вбачається, що право позивача порушене і рішення суду фактично не виконане. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний за рішенням суду сплачувати щомісяця. Згідно положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На підставі встановлених обставин, суд вважає, що відповідач був обізнаний про наявність рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014, але ухилявся від його виконання та не сплачував аліменти у визначеному судом розмірі. Всупереч положенням ст. 81 ЦПК України відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування цих обставин. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягненню боргу по виконавчому листу № 2/592/945/14 від 21.05.2014 в сумі 33 597 грн. 79 коп. підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення пені суд вважає , за необхідне зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції до внесення змін законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції після внесення змін законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII, та яка діє на час подачі позову і розгляду справи, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином слід застосовувати положення ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції яка діє на час ухвалення судового рішення, та відповідно обмежує відповідальність відповідача 100 відсотками заборгованості. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином суд вирішує заявлений позов про стягнення пені саме у період з 06.06.2014 по 11.02.2015, як просить позивачка. Судом вже встановлено, що у період з 06.06.2014 по 11.02.2015, тобто до ухвалення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 про зменшення розміру аліментів, відповідач не регулярно сплачував аліменти відповідно до рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 у розмірі 3 000 грн. на двох дітей. На момент закінчення виконавчого провадження 28.04.2015 заборгованість зі сплати аліментів складала 33 597 грн. 79 коп. Всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав доказів поважності причин несплати аліментів. У своєму відзиві не заперечував, що має заборгованість зі сплати аліментів та щодо стягнення з нього пені в розмірі 7 500 грн.. Позивачем наведений розрахунок пені у сумі 35 880 грн. 00 коп. за період з 06.06.2014 по 11.02.2015. Втім розрахунок має помилки та не відповідає наведеним вище положенням ч. 1 ст. 196 СК України згідно яких розмір пені не може бути перевищений 100 відсотків заборгованості. Виходячи з розрахунку державного виконавця зазначеного у довідці №12/572 від 15.08.2016 та у межах розрахунку позивача сума пені по 11.02.2015 повинна бути визначена наступним чином. За червень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 251 днів, сума пені становить 7 530 грн. (3000/100*251), втім не може бути більше 100 відсотків боргу, а відтак становить 3 000 грн.. Аналогічно наступним чином визначено у наступних місяцях. За липень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 226 днів, сума пені - 6 780 грн. (3000/100*226), втім не більше 100 відсотків боргу, а відтак - 3 000 грн.. За серпень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 195 днів, сума пені - 5 850 грн. (3000/100*195), втім не більше 100 відсотків боргу, а відтак - 3 000 грн.. За вересень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 164 днів, сума пені - 4 920 грн. (3000/100*164), втім не більше 100 відсотків боргу, а відтак - 3 000 грн.. За жовтень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 134 днів, сума пені - 4 020 грн. (3000/100*134), втім не більше 100 відсотків боргу, а відтак - 3 000 грн.. За листопад 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 103 дні, сума пені - 3 090 грн. (3000/100*103), втім не більше 100 відсотків боргу, а відтак - 3 000 грн.. За грудень 2014 року борг 3 000 грн., прострочено 72 дні, сума пені - 2 160 грн. (3000/100*72). За січень 2015 року борг 3 000 грн., прострочено 41 днів, сума пені - 1 230 грн. (3000/100*41). За лютий 2015 року станом на 11.02.2015 не наступив строк платежу, а тому не було прострочки, а відтак і пені. Всього сума пені становить 21 390 грн. 00 коп.. Ураховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі пені встановленої судом. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий за позов про стягнення боргу по аліментам та позов про стягнення пені, а всього у загальному розмірі 1536 грн. 80 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: partial