Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3594 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці. Однак відповідач не виконував в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно відсотки та заборгованість по кредиту згідно графіку його повернення, тому заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 11.01.2014 року склала 48501,23 грн., яка складається з 3594 грн. заборгованості за кредитом, 17918,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3148,32 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 23840,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2088,53 грн. штраф процентна складова, за вирахуванням суми 6730,72 грн., яка була стягнута з відповідача на їх користь судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2008 року, яку просять стягнути з відповідача на їх користь. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, однак заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача проти даного рішення суду не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року між позивачем ЗАТ КБ «Приватбанк», яке у теперішній час має назву ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 3594 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці. Згідно умов договору відповідач [PERSON] повинен був повернути наданий йому кредит, сплачуючи щомісячні платежі згідно встановленого графіку його повернення. З позовної заяви та графіку розрахунку за договором, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач здійснював сплату наданого йому кредиту не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої станом на 11.01.2014 року 48501,23 грн., яка складається з 3594 грн. заборгованості за кредитом, 17918,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3148,32 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 23840,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2088,53 грн. штраф процентна складова. При цьому позивач посилається на те, що наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2008 року з відповідача [PERSON] за кредитним договором № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року вже було стягнуто 6730,72 грн., і яку просять вирахувати з нарахованої до теперішнього часу загальної суми 48501,23 грн., однак суд не може погодитись з даними розрахунками позивача. Так, як видно з наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2008 року, з відповідача [PERSON] за кредитним договором № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року було стягнуто 6730,72 грн., при цьому, як видно з матеріалів цивільної справи № 2-н-113/08 за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року, станом на 05.03.2008 року заборгованість [PERSON] складала 6730,72 грн. з яких 3594 грн. заборгованість за кредитом, 1442,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1442,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 251,35 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Даний наказ набув законної сили та не оскаржувався. Відповідно до вимог ст. 205 ЦПК України, набуття рішенням законної сили, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою закриття провадження по справі, однак судом провадженні в частині стягнення на користь позивача з відповідача основного боргу, частки відсотків та пені закрито не було у звязку з тим, що суд не міг надати поза нарадчою кімнатою судження щодо складової суми боргу, яка була стягнута з відповідача [PERSON] за судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2008 року, так як судовий наказ не містив відомостей, з чого складається дана сума боргу, а враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором у розмірі 3594 грн., 1442,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1442,98 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 251,35 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором слід відмовити. Щодо інших вимог позивача, щодо стягнення з відповідача [PERSON] нарахованих з 05.03.2008 року відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року, суд вважає, що оскільки на час розгляду справи договір № LGXRRX14800010 від 05.04.2007 року відповідачем [PERSON] є не виконаним, тому різниця боргу між вже стягнутою судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2008 року та нарахованою позивачем є обґрунтованою, а саме заборгованість по відсоткам за користування кредитом 16476,31 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1705,34 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 23588,86 грн. Однак, суд вважає, що розмір пені значно перевищує розмір основного боргу відповідача [PERSON], який складається з заборгованості за кредитом та відсотків за його користуванням, а тому суд вважає необхідним її зменшити до розміру 20070,31 грн., тобто до суми основного боргу у розмірі 3594 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 16476,31 грн. Задоволенню підлягають також і вимоги щодо стягнення 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 2088,53 грн. штрафу від відсоткової складової, як такі, що передбачені умовами надання споживчого кредиту. Суму ж задоволених вимог суд визначає у розмірі 40840,49 грн., яка складається з заборгованость по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16476,31 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1705,34 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 20070,31 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 2088,53 грн. штрафу від відсоткової складової. Частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору, у розмірі 408,40 грн., тобто у розмірі одного відсотка від суми задоволених вимог, який мав би бути сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: partial