Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.09.2007 року відповідач [PERSON], 03.09.2007 року отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який 24.12.2008 року було збільшено до 9300,00 (девяти тисяч трьохсот) гривень, а 27.01.2009 року зменшено до 6070 (шести тисяч сімдесяти) гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязувалась погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 30.11.2014 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в сумі 26368,27 (двадцяти шести тисяч трьохсот шістдесяти восьми) гривень 27 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 6068,96 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 15383,42 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 4915,89 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 931,89 грн. 23.10.2008 року Заставнівським районним судом Чернівецької області був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по вказаному кредитному договору в сумі 7730,42 гривень, тому заборгованість, яку позивач просить стягнути з останнього на його користь становить 20069,74 (двадцять тисяч шістдесят девять) гривень 74 копійки. Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, судовою повісткою, про причини неявки не повідомив, а тому справа розглянута без нього, що відповідає вимогам ч.4 ст. 169 ЦПК України, згідно яких у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до умов договору б/н від 03.09.2007 року відповідач [PERSON], 03.09.2007 року отримав кредит у розмірі 7000 (семи тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який 24.12.2008 року було збільшено до 9300,00 (девяти тисяч трьохсот) гривень, а 27.01.2009 року зменшено до 6070 (шести тисяч сімдесяти) гривень, що вбачається із заяви та довідки (а.с.11, 12). Також судом встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Вказані обставини вбачаються із заяви та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 12-18). Згаданими Умовами та Правилами передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобовязань (а.с. 13-18). На даний час, [PERSON], істотно порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору, в результаті чого допустив заборгованість в розмірі 26368,27 (двадцяти шести тисяч трьохсот шістдесяти восьми) гривень 27 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 6068,96 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 15383,42 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 4915,89 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 931,89 грн. Від загальної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7730,42 гривень, яка була задоволена судовим наказом, виданим Заставнівським районним судом Чернівецької області 23.10.2008 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості за кредитом (а.с. 6). Згідно п.17. ПП ВС України № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 601, 604 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що наявність судового наказу від 23.10.2008 року по цивільній справі №2-н-268, яким стягнуто з відповідача [PERSON] борг в сумі 7730,42 (семи тисяч семиста тридцяти) гривень 42 копійок не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, заборгованість за кредитним договором б/н від 03.09.2007 року станом на 30.11.2014 року складає 20069,74 (двадцять тисяч шістдесят девять) гривень 74 копійки. Вказані обставини підтверджуються судовим наказом та розрахунком заборгованості за договором б/н від 30.11.2014 року (а.с. 6-10). Статями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язку відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту заяви позичальника видно, що відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 7000,00 гривень на строк з 03.09.2007 року по 02.09.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту. [PERSON] взяв на себе зобовязання повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в Заяві та Умовах і Правилах надання банківських послуг строки. Своїм підписом відповідач [PERSON] також підтвердив ту обставину, що він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом він підтвердив факт отримання ним повної інформації про умови кредитування в Приват Банку. Також він висловив свою згоду з тим, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 4-6 Умов передбачено права та обовязки сторін. В судовому засіданні встановлено, що свої обовязки Позичальник (Банк) виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань, не погасив виниклу заборгованість. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотрималась умов передбачених договором. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 03.09.2007 року в розмірі 20069,74 (двадцяти тисяч шістдесяти девяти) гривень 74 копійок доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 243,60 (двохсот сорока трьох) гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved