Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 29.11.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 гривень, який 29.11.2012 року було змінено до 1100,00 гривень, 07.09.2013 року до 6300,00 гривень, а 01.10.2013 року до 6800,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені Кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року складає 16\~103,93 гривень, з них: 6\~789,42 гривень заборгованість за кредитом; 6\~740,09 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 331,38 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до умов кредитного договору: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 743,04 гривень штраф (процентна складова). Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, суду надала письмові заперечення проти позову, згідно яких визнала суму заборгованості, нараховану до 22.01.2014 року, оскільки з цього часу вона відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Дніпродзержинскій виправній колонії № 34, та не має можливості сплачувати суму заборгованості з кредитом. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з цим на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.11.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який 29.11.2012 року було змінено до 1100,00 гривень, 07.09.2013 року до 6300,00 гривень, а 01.10.2013 року до 6800,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок невиконання позичальником умов Кредитного договору, станом на 31.01.2015 року загальна сума боргу за Кредитним договором складає 16\~103,93 гривень, з них: - 6\~789,42 гривень заборгованість за кредитом; - 6\~740,09 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 331,38 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до умов кредитного договору: - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 743,04 гривень штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законним та обґрунтованими, а нарахована сума заборгованості за кредитним договором підтверджується матеріалами справи. Доводи відповідача щодо часткового визнання позову суд вважає необгрунотованими та недоведеними з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Так, під час розгляду справи не встановлено обставин, які б давали підстави для звільнення боржника від виконання обовязку за кредитним договором. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що на час розгляду справи сума заборгованості позичальником не сплачена, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved