Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить визнати недійсним договір № 310061684 від 15 квітня 2020 року, оформлений на ім`я [PERSON] в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 8900,00 гривень з моменту укладення договору; застосувати наслідки недійсності правочину; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок платежів, здійснених з часу оформлення Договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року та зарахувати сплачену позивачем суму в рахунок повернення суми кредиту; стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 8130,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 15 квітня 2020 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8900,00 гривень. Укладення договору проходило у особистому кабінеті Інтернет-сайту компанії, де було зазначено багато тексту із незрозумілими термінами для позивача, при цьому як вбачалося із пропозиції: організація надає кредити за умови оплати незначних розумних відсотків. [PERSON] прийняв пропозицію щодо отримання грошей, проте письмового договору між сторонами укладено не було, істотні умови не зазначені; позивач, як позичальник, не мав можливості впливати на зміст домовленості, погодити умови та тарифи користування грошовими коштами, а також умови нарахування відсотків за весь період. В подальшому позивачем нараховувався борг на підставі занадто великих та економічно необґрунтованих відсотків, які позивач не в змозі сплатити та повернути кредит. Все це призвело до виникнення заборгованості, яка щоденно росте. Позивач має можливість повернути надану йому суму кредиту з урахуванням вже сплачених сум. Проте, спроби позивача врегулювати ситуацію з відповідачем безрезультатні; представники ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» постійно телефонують [PERSON] , залишають повідомлення, погрожують та вимагають сплатити всю суму боргу. На думку позивача, при укладенні вищевказаного кредитного договору порушені його права як споживача, а саме представники ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при видачі кредитних коштів не ознайомили позичальника з умовами кредитування, не надали повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про можливі ризики при укладенні кредитного договору. Крім того, з 30 серпня 2019 року на підставі наказу командира 718 ОНАБ № 54-РС від 30 серпня 2019 року [PERSON] призваний у Збройні сили України на військову службу за контрактом. Під час особливого періоду військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також відсотки за користування кредитом. Також, ситуація яка склалася між сторонами негативно відображається на психічному та емоційному стані позивача, він став знервований та дратівливий, втратив сон, оскільки постійно відчуває психологічний тиск, перебуває у стані нервового стресу; його звичний спосіб життя змінився. Так, з урахуванням об`єму та характеру моральних страждань, що завдані позивачу; ступеню вини представників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000,00 гривень. Також, позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 8130,00 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. 04 грудня 2020 року представник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив повністю відмовити у позові, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог та вказав наступне. 15 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 310061684 на суму 8900,00 гривень, зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивальника - банківська карта № [NUMBER] , що засвідчує факт укладення між сторонами кредитного договору у формі електронного документа. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит та є невід`ємною частиною кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року. Вказані правила розміщені на сайті товариства у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою відповідача до укладення договору. Відповідно до умов кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування. У разі порушення зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за кредитним договором № 310061684 від 15 квітня 2020 року, позивач зобов`язався сплатити на користь відповідача пеню в розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення умов договору до моменту повного повернення заборгованості за кредитом. Додатковою угодою сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору на підставі звернення позичальника, продовжено строк, на який був наданий кредит за договором № 310061684 від 15 квітня 2020 року на 27 днів. Отже, позивач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства, добрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти в розмірі 8900,00 гривень, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклав договір без зовнішнього випливу та примусу. Так, кредитний договір № 310061684 від 15 квітня 2020 року та додаткова угода до нього підписана позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором № С8Н473VQ, який було направлено позивачу 15 квітня 2020 року на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту; вказаний персональний ідентифікатор було введено позивачем у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 15 квітня 2020 року о 09:08:04, після чого позивач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій відповідач перерахував грошові кошти в розмірі 8900,00 гривень на банківську картку позивача, тобто [PERSON] акцептував оферту відповідача. При цьому, договір № 310061684 від 15 квітня 2020 року був вчинений в електронній формі, яка відповідно до вимог чинного законодавства прирівнюється до письмової форми; у вказаному договорі містяться всі істотні умови: предмет і строк договору, інформація про відсотки за користування кредитом; права та обов`язки сторін; розрахунок сукупної вартості та термін платежу за кредитом. Отже, інформація надана фінансовою установою з дотриманням всіх вимог законодавства, яка викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме позивач ініціював укладення такого договору, шляхом оформлення заявки на сайті фінансової установи. Крім того, позивач є клієнтом ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» з 09 лютого 2019 року, тим самим попередньо укладав кредитні договори з відповідачем та успішно закрив 14 з них, при цьому погодився з усіма умовами, в тому числі відповідальністю за порушення зобов`язань по оплаті та сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження використання відповідачем нечесної підприємницької практики, тому вказане твердження не відповідає дійсності. 15 травня 2020 року позивач не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, позивачем не надано відповідачу документів, які б підтверджували проходження ним військової служби під час укладення договору та у зв`язку з тим, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором до позивача за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс», відповідач не може здійснити перерахунок заборгованості за договором № 310061684 від 15 квітня 2020 року. Також відповідач заперечує проти вимог позивача про стягнення суми моральної шкоди, оскільки останнім не наведені належні обґрунтування вказаних позовних вимог, не надано доказів на підтвердження того, що діями відповідача [PERSON] завдані моральні чи фізичні страждання або втрати немайнового характеру, а також наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу без його участі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій заперечував проти задоволення вимог позивача, просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши заяви позивача та представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 310061684 на суму 8900,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до умов якого позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач кошти отримав, але своєчасно їх не повернув у зв`язку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором № 310061684 від 15 квітня 2020 року, про вказано позивачем у позові, при цьому розмір заборгованості позивачем не вказаний. Згідно пункту 1.4 кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року у випадку користування кредитом понад строк встановлений умовами договору, щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовується і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язання щодо погашення суми кредиту та/або процентів позивач зобов`язався сплатити пеню в розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Також позивач надав згоду на те, що невід`ємною частиною кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті товариства. 15 квітня 2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду до договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року відповідно до умов якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору на підставі звернення позичальника, продовжено строк, на який був наданий кредит за договором № 310061684 від 15 квітня 2020 року на 27 днів; позивач зобов`язався сплатити з 18 квітня 2020 року відсотки за користування кредитом в розмірі 1,70% в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно вказаної додаткової угоди. Також судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладеного договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №» 92 від 04 серпня 2020 року, складеного на виконання умов вищезазначеного договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до [PERSON] за договором кредиту № 310061684 від 15 квітня 2020 року. В якості доказів суду надано: претензія [PERSON] від 03 серпня 2020 року; скріншоти з сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»; копія графіку розрахунків (Додаток № 1 до договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року); довідка (Форма 5) надана військовою частиною [NUMBER] ; копія військового квитка на ім`я позивача; копія договору № 11-562 від 03 липня 2020 року; скріншоти з сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» щодо загального порядку дій позивача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства; заявка [PERSON] на укладення кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року; довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо дій позивача в ІТС Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 64 4ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зі змісту оспорюваного кредитного договору № 310061684 від 15 квітня 2020 року вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Фінансова установа виконала вказані вимоги закону та визначила термін погашення заборгованості по кредиту, визначила сукупну вартість кредиту і проценти, розписав, які суми позивач зобов`язаний буде сплатити. [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладення такого договору, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також зазначено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір № 310061684, укладений 15 квітня 2020 року між сторонами, є несправедливим до нього, оскільки при підписанні вказаного договору позивач ознайомився та погодився з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність в останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. Вказані вище обставини є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача про визнання договору недійсним за їх безпідставністю. Безпідставність вимог про визнання договору недійсним та відмова у задоволенні вказаної вимоги є підставою для відмови в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн. за недоведеності спричинення такої шкоди позивачу укладенням договору кредиту з відповідачем. Крім того, судом встановлено, що позивач має заборгованість по сплаті боргу за договором кредиту № 310061684 від 15 квітня 2020 року і право вимоги за вказаним договором відповідно до реєстру прав вимоги № 92 від 04 серпня 2020 року, як невід`ємної частини договору факторингу № 28/1118-01 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Про те, що право вимоги за договором з позивачем відповідач відступив ТОВ «Таліон плюс» позивачу було відомо на день подання ним позову, про що свідчать долучені позивачем повідомлення. Крім того, відповідач вказав у відзиві, що є неналежним відповідачем і відзив був направлений на ім`я позивача, про що суду надані докази про відправлення поштою 30 листопада 2020 року кореспонденції. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом і вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, при цьому суд виходить з того, що позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним і подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а суд за змістом ст. 51 ЦПК України позбавлений можливості з власної ініціативи замінити неналежного відповідача, залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача, та відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, справу розглядає в межах вимог заявлених позивачем і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За викладених обставин, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору кредиту та застосуванню наслідків його; вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок платежів, здійснених з часу оформлення договору та зарахування сплачених сум в рахунок повернення суми кредиту; про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень, за їх безпідставністю. При вирішенні справи суд також враховує, що позивач не надав доказів про те, що він повідомив відповідача, що він є військовослужбовцем, який за своїм статусом в особливий період підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», та звертає увагу на те, що подана суду довідка про перебування позивача на військовій службі у в/ч [NUMBER] не містить вихідного номеру та дати її надання, також позивач не надав фіскальних документів, на підтвердження сплати ним 8130,00 грн. за юридичні послуги. Враховуючи, що позивачу повністю відмовлено в задоволенні заявлених вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed