Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 04 жовтня 2013 року в розмірі 23\~359 грн. 61\~коп. та судові витрати у розмірі 1\~378 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором станом на 25 травня 2016 року він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п. 5 ч.\~5 ст. 74 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч.4 ст. 169, ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 04 жовтня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклав з відповідачем [PERSON] Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (надалі Генеральна угода),\~відповідно до умов якої банк (позивач) надав позичальнику (відповідачу) строковий кредит на 6 місяців з 04.10.2013 по 30.04.2014 р. у розмірі 9\~517,08 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001\~% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 30.04.2014 р. (а.с.7, 8-31). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 04 жовтня 2013 року Генеральну угоду, погодився з усіма її умовами, отже зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками та іншими передбаченими договором витратами щомісячними платежами у розмірі 1\~586,18 грн. у період з «1» по «25» число кожного місяця, а також у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом сплатити штраф у розмірі 6\~608,76 та пеню за порушення зобовязань з повернення кредиту (а.с.7зв.). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 25.05.2016 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 23\~359 грн. 61 коп. і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9\~516,14\~грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 2,55 грн., заборгованості за пенею та комісією 7\~232,16 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 6\~608,76 грн. (а.с. 5). За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором б/н\~від 04 жовтня 2013 року\~[PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем 1\~378,00 гривень судового збору, в порядку ст.\~88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved