Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником АТ «Ерсте Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що між АТ «Ерсте Банк» та відповідачем [PERSON] 14.05.2012 року було укладено договір кредиту №014/ZAYUVM/3/1, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 100000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,49 % на рік з кінцевим терміном повернення 12.05.2017 року. В рахунок забезпечення зобов'язань АТ «Ерсте Банк» уклав 14.05.2012 року договір поруки №014/ZAYUVM/3/1/1 з відповідачем [PERSON], який зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання зобов'язання [PERSON] За умовами договору та відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України відповідачі повинні були виконувати його належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 16.06.2014 року загальна заборгованість боржника складає 63838,50 грн., яка складається з наступного: В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь «Фідобанк» заборгованість в сумі 63838,50 грн. за договором кредиту та стягнути з відповідачів в солідарному порядку 638,39 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що вона дійсно у 2012 році отримала кредит в сумі 100000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,49 % на рік зі строком повернення 12.05.2017 року. Грошові кошти своєчасно не повернула, так як виникли тимчасові фінансові труднощі. Поручителем за виконання нею умов договору є її чоловік [PERSON] В судове засідання 29.09.2014 року та 09.10.2014 року відповідач [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], про що не заперечує [PERSON] Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що між АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та відповідачем [PERSON] 14.05.2012 року було укладено договір кредиту №014/ZAYUVM/3/1, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 100000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,49 % на рік з кінцевим терміном повернення 12.05.2017 року, що підтверджено копією договору. В рахунок забезпечення зобов'язань АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» уклав 14.05.2012 року договір поруки №014/ZAYUVM/3/1/1 з відповідачем [PERSON], який зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання зобов'язання [PERSON], що підтверджено копією договору поруки. За період користування позикою відповідач [PERSON] не виконувала своїх договірних зобов'язань. Станом на 16.06.2014 року загальна заборгованість боржника складає 63838,50 грн., яка складається з наступного: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.4.2.5 кредитного договору, укладеного між сторонами по справі, при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами договору банк на власний розсуд має право вимагати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати винагороди і відсотків за його користування. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Така ж відповідальність наступає у поручителя [PERSON] відповідно до ст.553 ЦК України та згідно п.4.4 укладеного ним договору поруки. Оскільки відповідачі умови договорів належним чином не виконували з них в солідарному порядку підлягає стягненню борг за договором кредиту та договором поруки.

Outcome: approved