overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач просить визнати за ним, за набувальною давністю, право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 103,30 кв.м, житловою площею 62,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, посилаючись на те, що з 19.01.2000 року, з усного дозволу Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, проживає у житловому будинку [ADDRESS]. Позивач безперервно проживає у будинку, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, обробляє земельні ділянки для обслуговування будинку, провів газ, уклав договори на газопостачання та постачання електроенергії. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивач з 19.01.2000 року, з усного дозволу Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, проживає у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.24,26). Позивач безперервно проживає у будинку, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, обробляє земельні ділянки для обслуговування будинку, провів газ, уклав договори на газопостачання та постачання електроенергії (а.с. 9-18,28-32). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при вселенні в житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 103,30 кв.м, житловою площею 62,80 кв.м, була добросовісність, що є обов'язковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач просить, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] батько, [PERSON], помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки спадкоємці першої черги за законом: [PERSON], [PERSON], у встановлений законом строк не подали нотаріусу заяв про відмову від прийняття спадщини. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні в його відсутності, позов підтримує. Відповідачі, треті особи в попереднє судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в попередньому засіданні, в їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] батько позивача, [PERSON], помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки спадкоємці першої черги за законом: [PERSON], [PERSON], у встановлений законом строк не подали нотаріусу заяв про відмову від прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку 4,9176га для ведення товарного с/г виробництва на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала його матері [PERSON], яка проживала і померла 16.07.2013р. в с.М.Антонівка Білоцерківського району Київсь кої області. Сторони у судове засідання не зявились, надали заяви, відповідно до яких позивач позов підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідачі (його брати) - визнають, просять розгляну ти справу без їх участі, в звязку з чим, за ч.2 ст.197 ЦПК, фіксування процесу не здійснюється. Згідно з позовом, спадщиною матері позивача є зазначена земельна ділянка. За життя заповіт нею не укладався, інші спадкоємці цієї черги позов визнають. При зверненні до нотаріальної конто ри для оформлення спадщини позивачу відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстанов люючого документа. До позову додані копія державного акту,документи про осіб тощо. Витребувано копію спадкової справи. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що право власнсті спадкодавця підтверджене і ніким не оспорюється. Визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, підстав для відмови у його прийнятті не вбачає. Тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку 5,4188га на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківсь кої області, що належала її батькові [PERSON]. Учасники у засідання не з'явились, подали заяви про розгляд позову без їх участі, і повідоми ли: позивач-про його підтримання, залишення витрат за ним, відповідачі - про його визнання. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. ВІдповідно до викладених у позові обставин, [PERSON] проживав і помер [INFO] в с. Шляховому цього району, був батьком позивача, мав право на земельну ділянку 5,4188 га для ведення с/г виробництва на території Шляхівської сільської ради цього району. Заповіту не зали шив, тому, позивач є його єдиним спадкоємцем, оскільки брат позивача [PERSON] відмовився від спадщини на користь сестри. При зверненні до нотаріальної контори отримав відмову, оскільки, кадастровий номер ділянки після смерті спадкодавця був змінений. Правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, це не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання немає, тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 4 в житловому будинку № 30по вул. Богачевського в м. Сквира, Київської області, загальною площею 26,30 кв.м., житловою площею 11,10 кв.м., посилаючись на те, що 06.04.1999 року спадкодавець, [PERSON], склала заповіт на користь відповідача. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контари [PERSON] за реєстраційним № 908. 02.12.2000 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з квартири № 4 в житловому будинку № 30по вул. Богачевського в м. Сквира, Київської області, загальною площею 26,30 кв.м., житловою площею 11,10 кв.м.. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також спадкоємець існує спадкоємець за заповітом, відповідач по справі, [PERSON], який у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав та фактично не вступав у володіння та користування спадковим майном. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином, а саме через засоби масової інформації, повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 06.04.1999 року спадкодавець, [PERSON], склала заповіт на користь відповідача. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контари [PERSON] за реєстраційним № 908. 02.12.2000 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з квартири № 4 в житловому будинку № 30по вул. Богачевського в м. Сквира, Київської області, загальною площею 26,30 кв.м., житловою площею 11,10 кв.м.. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також спадкоємець існує спадкоємець за заповітом, відповідач по справі, [PERSON], який у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав та фактично не вступав у володіння та користування спадковим майном. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на майновий пай у розмірі 6823 грн. у пайовому фонді КСП «Каленнівське» с. Каленна, Сквирського району, Київської області, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії КИ-ХХ № 1911681, посилаючись на те, що [INFO] мати, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з майнового паю у розмірі 6823 грн. у пайовому фонді КСП «Каленнівське» с. Каленна, Сквирського району, Київської області. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, виданий після смерті спадкодавця. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Судом установлено, що [INFO] мати позивача, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з майнового паю у розмірі 6823 грн. у пайовому фонді КСП «Каленнівське» с. Каленна, Сквирського району, Київської області. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, виданий після смерті спадкодавця. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку 3,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала [PERSON], яка померла 09.06.2005 року в с.Мажарка Кегичівського району Харківської області. Сторони у засідання не зявились, надали заяви: позивач позов підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідач його визнає, просять розглянути справу без їх участі, в звязку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з позовом, баба позивача [PERSON], за життя уклала заповіт про спадкування позивачем її майна, до складу якого входить зазначена земельна ділянка. Інших спадкоємців немає. При зверненні позивача до нотаріальної контори він отримав відмову, в звязку з тим, що оригінал державного акта на землю втрачено, що і обумовило звернення позивача до суду. На підтвердження викладених обставин додано докази про спадкове майно, його належність та вартість, про особи учасників тощо, витребувано копію спадкової справи. Право власності на зазначене майно обгрунтоване і ніким не оспорене, докази не спростовані. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1233-1236 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців тощо. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає, що це визнання не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку 6,1627 га для ведення с/г виробництва на території Розсохуватської сільської ра ди Кегичівського району Харківської області, що належала його бабі [PERSON] вні, яка померла 01.03.2004р. в с. Крутоярівка Кегичівського району Харківської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р1 №680277 від 22.08.2001р. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд позову без їх участі, та повідомили: позивач - його підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідачі визнають, тому, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON] (баба позивача), уклала заповіт на його користь. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини позивач отримав відмову, що і стало причиною звернення до суду. На підтвердження додано докази про спадкове майно, його належність та вартість, про особи учасників тощо, витребувано копію спадкової справи. Право власності на майно обгрунтоване і ніким не оспорене, докази не спростовані. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1233-1236, 1276 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців, переходу права на прийняття спадщини тощо. Оскільки відповідачі позов визнали, суд вважає, що це визнання не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майновий пай у розмірі 7082,60 грн., або 0,190 % у пайовому фонді КСП «Промінь» с. Рогізна, Сквирського району, Київської області, згідно виписки із списку співвласників майнових паїв членів колишнього КСП «Промінь» с. Рогізна Сквирського району Київської області затвердженого загальними зборами членів КСП «Промінь» протокол № 1 від 15 лютого 2003 року, посилаючись на те, що 16.08.1995 року його мати, [PERSON], склала заповіт на його користь. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Рогізнянської сільської ради Сквирського району за реєстраційним № 19. [INFO] року мати, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з майнового паю у розмірі 7082,60 грн., або 0,190 % у пайовому фонді КСП «Промінь» с. Рогізна, Сквирського району, Київської області. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач, третя особа у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 16.08.1995 року мати позивача, [PERSON], склала заповіт на його користь. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Рогізнянської сільської ради Сквирського району за реєстраційним № 19. [INFO] року мати, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з майнового паю у розмірі 7082,60 грн., або 0,190 % у пайовому фонді КСП «Промінь» с. Рогізна, Сквирського району, Київської області. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті спадкодавця. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/6 частину житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд, посилаючись на те, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.1994 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 24.01.1994 року, за сторонами визнано право власності по 1/6 частині житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд. 26.03.2002 року третя особа, [PERSON], відповідно до договору дарування частини житлового будинку серії № АЕР № 138678, подарувала 1/6 частину житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд позивачу. У спірному будинку позивач проживає з січня 1992 року, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач, третя особа у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.1994 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 24.01.1994 року, за сторонами визнано право власності по 1/6 частині житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд. 26.03.2002 року третя особа, [PERSON], відповідно до договору дарування частини житлового будинку серії № АЕР № 138678, подарувала 1/6 частину житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд позивачу. У спірному будинку позивач проживає з січня 1992 року, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при вселенні в житлового будинку № 22 по вул. Байдукова в м. Сквира, Київської області була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved