Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач просить суд зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 2400 м2, яка розташована в с. Довжик, Житомирського району, що належать на праві власності [PERSON], які накладено постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 29.08.2011 року та 22.09.2011 року під час здійснення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа №2-82 у виконавчих провадженнях ВП №28388653 і ВП №28842501 та постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирській області від 03.02.2011 року під час здійснення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа №2-82 у виконавчому провадженні ВП №24150857. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане нерухоме майно відповідачкою [PERSON] було передано в заставу ПАТ «УкрСиббанк», в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11088378000 від 01 грудня 2006 року. Однак, в даний час, у зв'язку із невиконанням [PERSON] умов наведеного кредитного договору позивач, як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» не може задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного іпотечного майна, оскільки оскаржувані арешти перешкоджають у реалізації цього майна, чим в свою чергу, порушено право позивача на першочергове задоволення його вимог. В судове засідання сторони не з'явились, проте представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання також не з'явились. Представник Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирській області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомили, тому суд розглянув справу заочно, без їх участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №11088378000 від 01 грудня 2006 року, [PERSON] отримала у ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 50000 доларів США, строком до 01.12.2017 року зі сплатою 12,3 % річних, які щомісячно повинна була сплачувати позивачеві за користування цим кредитом (а.с. 8-15). Цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого остання передала в іпотеку вказаного банку житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 2400 м2, яка розташована в с. Довжик, Житомирського району (а.с. 20-22). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого позивач набув всіх прав вимоги до відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с. 33-35). Також судом встановлено, що Відділом державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції та Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирській області в рамках виконавчих проваджень ВП №28388653, ВП №28842501 та ВП №24150857 накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, що передано в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» за згаданим договором іпотеки (а.с. 24-32, 73-74). Таким чином, між сторонами діють правовідносини, які врегульовані Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». У відповідності до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, на підставі вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, проте накладені арешти на вказані житловий будинок та земельну ділянку, перешкоджають йому скористатись правом на задоволення вимог за рахунок предмету застави. Таким чином, наявність вказаних порушень є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved