Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.10.2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VO19RХ04820072 про надання кредиту в сумі 2257,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2008 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 22.04.2014 року загальна сума заборгованості становить 21731,37 грн., в тому числі заборгованість за відсотками 4150,89 грн.; заборгованість по комісії 1012,46 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором 16568,02 грн., з яких 3846,02 грн. на підставі судового наказу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.01.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 894,27 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 19279,62 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № VO19RХ04820072 про надання кредиту в сумі 2257,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 205 грн. 20 коп., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 44 грн. 02 коп. з кінцевим терміном повернення 11.10.2008 року (а.с. 6-10). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі, зазначеному в заяві позичальника (а.с. 6-10). Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк (термін), тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит і відсотки за користування кредитом не погашені. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Право позивача на нарахування та стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, а також несвоєчасну сплату процентів на умовах, визначених кредитним договором, передбачене також п.п. 5.1. кредитного договору, відповідно до якого за порушення зобов'язання нараховується пеня в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Крім того, п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту за порушення зобов'язання передбачено стягнення штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. (а.с.8) З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 22.04.2014 року становить 21731,37 грн., в тому числі заборгованість за відсотками 4150,89 грн.; заборгованість по комісії 1012,46 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором 16568,02 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 894,27 грн. Судовим наказом, виданим 23.01.2008 року Ківерцівським районним судом Волинської області, з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором сумі 3846,02 грн. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 256-259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки, але за домовленість сторін позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена шляхом укладення договору у письмовій формі. Згідно п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що є невід'ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені та штрафів за даним договором встановлено сторонами тривалість 5 років. Своїм підписом на заяві [PERSON] підтвердив, що ознайомлений із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка), (Стандарт) (а.с.6). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № VO19RХ04820072 від 11.10.2006 року, відповідач [PERSON] 02.10.2009 року здійснив часткове погашення процентів за вищевказаним кредитним договором (а.с.5), тому строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем не пропущено. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України про що зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 19279,62 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved