Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказав, що 20.02.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до даного Договору, позивач самостійно в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обємі. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 31.01.2015 року прострочена заборгованість відповідача становить на загальну суму 6840,13 грн, яка складається з: 2783,25 грн заборгованість за кредитом; 2354,97 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 900,00 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 301,91 грн штраф (процентна складова). Добровільно повертати борг відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася. Про день слухання справи була повідомлена належним чином судовими повістками. Заперечень суду не надала. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 20.02.2013 року укладений кредитний договір №б/н з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання, в той час, як відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, так як станом на 31.01.2015 року прострочена заборгованість відповідача становить на загальну суму 6840,13 грн, яка складається з: 2783,25 грн заборгованість за кредитом; 2354,97 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 900,00 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 301,91 грн штраф (процентна складова), тому в позивача виникли підстави для звернення до суду щодо вирішення даного спору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як позивач виконав взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, в той час, як відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, тому вважає задоволити позов в повному об'ємі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем і документально підтверджених, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved