Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 22.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL79851 згідно якого остання отримала кредит у сумі 9500 грн., строком до 25.07.2013 року із сплатою за користування кредитом 38,6 відсотків річних та у разі прострочення платежу 115,8 відсотків річних. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та незаконно не виконує власних зобовязань за кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 04.04.2016 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 50557,40 грн., у тому числі: - 8058,42 грн. - заборгованість за кредитом; - 5452,62 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками; - 37046,36 грн. - заборгованість за підвищеними відсотками. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 22.08.2008 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 50557,40 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання від 05.07.2016 року в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечу і просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно відповідач отримувала кредит та частково виконала зобовязання щодо його погашення. Однак, вважає, що значна частина заборгованості не підлягає стягненню, оскільки на час звернення позивача до суду сплив строк позовної давності у звязку із цим просить суд застосувати до вимог позивача позовну. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З кредитного договору від 22.08.2008 року № CL 79851 та додатку № 1 до нього вбачається, що ВАТ «Універсал Банк» уклало з відповідачем кредитний договір про надання коштів кредиту в сумі 9500 грн. строком до 25.07.2013 року із сплатою за користування кредитом 38,6 відсотків річних та у разі прострочення платежу 115,8 відсотків річних. При цьому погашення кредиту повинно відбуватися до 25.07.2013 року шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів у кількості 60 у розмірі 352,48 грн. із сумою останнього платежу 353,07 грн.(а.с.9-12) З меморіального ордеру від 22.08.2008 року № 1190074UAH000901 вбачається, що ПАТ «Універсал Банк» перерахував на відкритий відповідачу [PERSON] рахунок № 26202000257924 перерахував кошти кредиту в сумі 9500 грн..(а.с.7) З графіку платежів за кредитним договором від 22.08.2008 року № CL 79851 судом встановлено, що згідно домовленості між позивачем та відповідачем, останній повинен був погашати кредит шляхом внесення щомісячного ануїтетного платежу в сумі 352,48 грн. (крім останнього платежу353,07 грн.), який складався з частини кредиту, що підлягає поверненню та плати за річною процентною ставкою. При цьому вбачається, що загальний строк виконання зобовязань визначено щомісячними платежами за період з 25.08.2008 року по 25.07.2013 року.(а.с.12зв.бік-13) З розрахунку заборгованості за договором від 22.08.2008 року № CL 79851 (а.с.4-5) вбачається, що станом на 04.04.2016 року за [PERSON] обліковується заборгованість у загальному розмірі 50557,40 грн., у тому числі: - 8058,42 грн. - заборгованість за кредитом; - 5452,62 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками; - 37046,36 грн. - заборгованість за підвищеними відсотками; Судом встановлено, що визначений позивачем розмір заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 22.08.2008 року № CL 79851 та станом на 04.04.2016 року складає 50557,40 грн.. Вислухавши пояснення та дослідивши письмові матеріали справи, суд визнає встановленими факти укладення між позивачем і відповідачем кредитного договору від 22.08.2008 року № CL 79851 та отримання останнім коштів кредиту в сумі 9500 грн., а також визнає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за вказаним кредитом загальний розмір, якої станом на 04.04.2016 року складає 50557,40 грн., оскільки ці факти не заперечуються відповідачем та підтверджуються матеріалами справи. Суд також визнає, що згідно графіку платежів за кредитним договором від 22.08.2008 року № CL 79851 право предявити вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту та іншими платежами виникає зі спливом відповідного щомісячного строку виконання вказаних платежів. Відомості, які б свідчили про зупинення, чи переривання перебігу позовної давності суду не надавалися. З урахуванням заяви відповідача [PERSON] від 14.09.2016 року про застосування позовної давності, часу виникнення у сторони в зобовязанні права на вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту та часу звернення позивача з позовом (19.04.2016 року), суд визнає що встановлений ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності сплив щодо невнесених ануїтетних платежів по 25.02.2013 року включно (пункт 56 розрахунку заборгованості). При цьому сума платежів (на погашення кредиту, відсотків та підвищених відсотків) строк давності щодо яких не сплив на час звернення позивача з позовом до суду складає 5942,04 грн.(пункти 57-61 розрахунку заборгованості). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторони у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Як випливає з правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116 цс 13 перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх часткового задоволення у загальному розмірі 5942,04 грн., оскільки судом встановлено, що відповідач, будучи зобовязаною особою, належним чином не виконав власних зобовязань за договором. В той же час, суд, з урахуванням заявленої відповідачем вимоги про застосування строку позовної давності, відсутності клопотання позивача про поновлення строку позовної давності пропущеного з поважних причин, а також відомостей які б свідчили про зупинення, чи переривання перебігу позовної давності відмовляє останньому у стягненні заборгованості за кредитним договором від 22.08.2008 року № CL 79851 в загальному розмірі 44615,36 грн., оскільки визнає, що з часу виникнення у сторони в зобовязанні права на звернення з позовом щодо стягнення вказаної заборгованості сплив встановлений ст. 257 ЦК України строк загальної позовної давності тривалістю три роки. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON] допустила істотні порушення умов кредитного договору від 22.08.2008 року № CL 79851 і всупереч вимог ст. ст. 526, 610, 611, 1054 ч.1 ЦК України не виконала законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за договором, тому ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в загальному розмірі 5942,04 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (11,76%), що складає 162,06 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: partial