Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою № 41/Б, укладеною 05.10.2000 р. з відповідачем, в загальній сумі 4334,37 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3887,24 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 447,13 грн., мотивуючи тим, що позивач видав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах згідно графіку, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість у зазначеній сумі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: 05 жовтня 2000 року між виконавчою дирекцією Державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, правонаступником якого є Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] укладено кредитну угоду № 41/Б, відповідно до умов якого фонд від імені держави надав відповідачу цільовий адресний кредит на будівництва житла загальною площею 65,3 кв.м за будівельною адресою: [ADDRESS] в сумі 56170 грн., строком повернення 30 років з часу отримання документів на право володіння та користування житлом. 11 вересня 2001 року на підставі Рішення Виконкому Броварської міської ради Київської області, [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. 20.10.2001 р. між Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] був укладений договір застави, за яким останній передав у заставу належну йому на праві власності квартиру в рахунок забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитною угодою № 41/Б від 05.10.2000 р. Той факт, що є Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є належним позивачем по справі позивачем не оспорений. Відповідно до п.2.2 Кредитної угоди плата за кредит встановлюється у розмірі трьох відсотків річних. Відповідно до п.2.3 позичальник вносить на особистий рахунок в банку вказаному у п.1.2 кошти попереднього внеску відповідно до розрахунку попереднього внеску 5874,00 грн. до 20 жовтня 2000 р. та остаточну суму попереднього внеску у розмірі 3060,00 грн. до 01 червня 2001 року під час отримання документів на право користування збудованим житлом виходячи з фактичної вартості площі збудованого житла. Відповідно до п.2.12 оплата щоквартальних платежів позичальником розпочинається з дня одержання документів на право володіння, користування збудованим житлом. Відповідно до п. 4.2.1 позичальник зобов'язується після одержання документів на право володіння житлом протягом кожного наступного тримісячного періоду, але не пізніше 15 числа місяця, що настає після закінчення цього терміну, сплачувати суми коштів, що визначені з розрахунку розміру щоквартальних платежів на рахунок банку, вказаного у додатку 2 до повного погашення зобов'язань по кредиту. Відповідно до п.5.2.1 у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з п.2.10 цієї угоди щоквартального платежу до 15 числа місяця, що настає після закінчення відповідного тримісячного періоду позичальник сплачує розпоряднику на рахунок банку пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день затримки. З розрахунку заборгованості і даних про платежі позичальника встановлено, що з 4 кварталу 2013 року позичальник допускає систематичні прострочення в платежах за кредитною угодою. 16.10.2015р. кредитор направив позичальнику вимогу про необхідність виконання зобов'язань за кредитною угодою, але позичальник вимогу кредитора не задовольнив, заборгованість не сплатив. З наданого розрахунку заборгованості видно, що станом на 01.02.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4334,37 грн. Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК - якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов'язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - збіг строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав позивачу кредит. Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі. Відповідач не оспорив даний розрахунок, не подав доказів на його спростування повне або часткове. Даний розрахунок виконаний у відповідності до умов договору, і оскільки він не оспорюються відповідачем, то він судом приймається як достовірний. Позивач має право вимагати від відповідача виконання умов договору, зокрема повернення кредиту на умовах договору. Згідно ч.1 ст..611 ЦК - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки (п.3). Згідно ст.549 ЦК - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, котре боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, яка обчислюється в процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, спричинених невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.617 ЦК- особа, що порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, невиконання зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Умовами договору укладеного між сторонами, передбачено неустойку за прострочення у виконанні грошових зобов'язань, а саме нарахування пені. Умови договору в даній частині не суперечать закону, що передбачає неустойку як засіб забезпечення зобов'язання. Оскільки відповідач допустив порушення дисципліни платежів, передбаченої п.4.2.1 кредитної угоди, то позивач має право на нарахування пені у відповідності до п. 5.2.1 угоди. Розрахунок неустойки відповідач не оспорив, розрахунок проведений в межах компетенції, за умовами договору і у відповідності до закону, і, оскільки цей розрахунок не оспорюється відповідачем, то він судом приймається як достовірний. Відповідач не представив суду наявності у нього підстав для звільнення від сплати неустойки, тому сам факт прострочення ним грошових зобов'язань за даним договором, вважається достатнім доказом того, що умови договору не виконані з вини позичальника. Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 1378, 00 грн. відповідно до ст..88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється.

Outcome: approved