Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в суд позов до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ними та [PERSON] 08.08.2007 р. було укладено договір споживчого кредиту №11195331000. Згідно якого останьому надано кредит у розмірі 20288,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладення договору в національній валюті становить 102454,40 зі сплатою 13,5% за користування кредитними коштами та кінцевим строком повернення не пізніше 08.08.2014 р. З метою забезпечення виконання зобов»язань встановлених кредитним договором 08.08.2007 р. між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Кам»янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. Відповідно до договору іпотеки в заставу передано нерухоме майно, а саме: цегляний [ADDRESS] Кам»янка-Бузького району та складається з чотирьох житлових кімнат, двох коридорів,кухні, туалету та кладової, житлова площа будинку 99,2 кв.м,загальна площа 135,8 кв.м. Станом на 01.07.2015 р. загальна заборгованість [PERSON] перед банком становить 18313,25 дол. США 25 центів, що згідно курсу НБУ становить 384673,83 грн. Вимога банку про добровільне погашення заборгованості по кредитному виконана не була, у зв'язку з цим звернулись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на обставини зазначені в позові, просила такий здовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечила, в подальші судові засідання не з»являлась, причин неявки не повідомила. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив посилаючись на те, що позивач пропустив терміни подачі позовної заяви для захисту своїх прав та порушених інтересів, просив застосувати вимоги ст.267 ЦК України та відмовити в задоволені позову в повному об»ємі. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору № №11195331000 від 08.08.2007 року укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 20288,00 дол. США з датою погашення не пізніше 08.08.2014 року і сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами у межах строку кредитування. Зазначений кредит був виданий на споживчі потреби. 08.08.2007 року був укладений договір іпотеки між АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої, предметом якого яляється цегляний [ADDRESS] Кам»янка-Бузького району та складається з чотирьох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, туалету та кладової, житлова площа будинку 99,2 кв.м,загальна площа 135,8 кв.м. та посвідчений приватним нотаріусом Кам»янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. З довідки - розрахунку заборгованості за кредитом №0011195331000 від 08.08.2007 р., вбачається, що з 30.01.2009 року по 01.07.2015 р. не була сплачена жодна сума на погашення кредиту. Згідно копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] р. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Кам»янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Л.О. від 07.05.2010 р. №433 на запит АТ «УкрСиббанк», що в Кам»янка-Бузькій державній нотаріальній конторі Львівської області не було заведено спадкової справи після померлого [INFO] р. [PERSON], його спадкоємці не звертались з питань офорпмлення спадщини; та відповідей приватного нотаріуса Приходько Н.М. від 21.02.2011 р. та приватного нотаріуса Щур Т.В. від 15.02.2011 р. про те, що після смерті [PERSON] ними спадкова справа не заводилася. З повідомлення завідувача Кам»янка-Бузької державної нотаріальної контори від 13.11.2014 р. №1484/01-16, вбачається, що в нотаріальній конторі заведено спадкову справу №77/2011 після смерті [INFO] р. [PERSON] на підставі претензії кредитра (АТУкрСиббанк»).Його спадкоємці не звертались в Кам»янка-Бузьку державну нотаріальну контору з питань оформлення спадщини чи відмови від неї . Свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно не видавались. В судовому засіданні було встановлено, що банку було відомо про смерть позичальника [PERSON], про те представник позивача вважає, що основний договір є строковим, тому кредитні правовідносини не припинялися, узв»язку з смертю останього. Розглядаючи питання застосування строку позовної давності при стягнення боргу, заявленої відповідачем у порядку ст.267 ЦК України, суд враховує наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Заперечуючи проти позовних вимог банку представник відповідача просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи приняється у момент її смерті, тому трьохрічний строк звернення з позовом до суду закінчився. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України становить три роки, що закінчився 29.08.2012 року, у зв'язку з чим на підставі ч.4 ст.267 ЦК України в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ««УкрСиббанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити. Згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed