Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.08.2017 по 01.01.2021 року у сумі 12\~611 грн. 55 коп., за період з 21.09.2017 року по 01.01.2021 року інфляційні втрати становлять 1\~466 грн. 51 коп. та 3 % річних у сумі 902 грн. 87 коп., посилаючись на те, що відповідачам надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання остання виконували не належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] (а.с.29). Від позивача до початку першого судового засідання позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог, в яких вказано, що за надані послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.08.2017 по 01.01.2021 року утворилася заборгованість у сумі 12\~611 грн. 55 коп., інфляційні втрати становлять 1\~466 грн. 51 коп. та 3 % річних у сумі 902 грн. 87 коп. Враховуючи, що після звернення до суду з позовом відповідач погасила заборгованість у повному обсязі 21 липня 2021 року у сумі 1\~000 грн. та 24 липня 2021 року у сумі 600 грн., однак залишилися не сплаченими індекс інфляції, три відсотки річних та судовий збір, прохав стягнути з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» інфляційні втрати у сумі 1\~466 грн. 51 коп. та 3 % річних у сумі 902 грн. 87 коп. (а.с.37). Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Власницею 7/10 частки вона є ще з 17.06.1997 року, а власником інших 3/10 стала 30.12.2020 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Денисенко Л.М. Період, за який позивач прохає стягнути з неї заборгованість вказано з 01.08.2017 року по 01.01.2021 року, який перевищує строк позовної давності, встановлений законодавством. В цей період вона не була власником усієї квартири а відповідно платником наданих послуг. Строк позовної давності становить три роки, а до неустойки один рік. Позивач не скористався своїм правом подати позовні вимоги до належного відповідача (колишнього власника) та стягнути утворену ним заборгованість. Крім того, відповідно до Закону України від 17.03.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби СОVID-19» на період дії карантину та протягом 30 днів з дня його скасування заборонено нараховувати та стягувати штрафи, пеню, якщо споживач несвоєчасно сплатив за комунальні послуги. Тому нараховувати пеню під час карантину позивач не мав права. Також заперечувала проти стягнення судових витрат (а.с.44-45). У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.35). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 17 червня 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., за № 2022, згідно якого вона є власником 7/10 часток вказаної квартири, та Договору Дарування від 30.12.2020, посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Денисенко Л.М., за № 1275, згідно якого вона є власником 3/10 частки вказаної квартири, що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 245405581 від 22.02.2021 року (а.с.25-27). Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідачів [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , загальною опалювальною площею 15,9 кв.м. Взаємовідносини ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідача по наданню послуг з теплопостачання регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачу становлять: за послуги централізованого опалення 1596,93 грн./Гкал. за місяць протягом опалюваного періоду, за послуги з централізованого постачання гарячої води 89,54 грн./куб.м. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Згідно\~ст. 162 ЖК України\~відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи, що тягар утримання майна цивільним законодавством України покладено на власника, суд вважає, що позовні вимоги пред`явлені до відповідача [PERSON] правомірно, оскільки на день звернення до суду з позовом саме вона є власником всієї квартири в цілому. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вимог вказаної норми, враховуючи, що зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконувалися належним чином, за період з 01.08.2017 року по 01.01.2021 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 12 611 грн. 55 коп., яка погашена у повному обсязі після звернення позивача до суду з позовом, проте за період з 21.09.2017 року по 01.01.2021 року нараховано індекс інфляції в сумі 1 466 грн. 51 коп. та 3 % річних в сумі 902 грн. 87 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач просила застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, що свідчить про зроблену нею заяву відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України. Статтею 256\~ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. За правилами частини третьої статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини четвертої статті 267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом статей\~256,267\~ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України \~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як слідує з матеріалів справи та наданого позивачем розрахунку, відповідачем у серпні 2020 року було сплачено 2\~500 грн., що фактично свідчить про визнання боргу та відповідно переривання строків позовної давності, оскільки позов пред`явлено до суду 23.03.2021 року. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що позовна давність була перервана, у зв`язку із визнанням свого обов`язку відповідачем, та підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Доводи відповідачів щодо невизнання позову в частині незастосування індексу інфляції та 3 % річних не ґрунтуються на Законі та відхиляються судом, оскільки вказані нарахування є іншої правової природи ніж неустойка (пеня, штраф), на що посилається відповідач, а тому положення Закону України від 17.03.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби СОVID-19» до даних правовідносин не застосовуються. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2270 грн. (а.с.1-2).

Outcome: approved