Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.03.2016 року в загальному розмірі 27203,01 грн. та судових витрат у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 22.03.2016 р. між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання договору приєднання, який складається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», Умов та правил, [PERSON]. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16573,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості за цим договором повинно здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 08.12.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 27203 грн. 01 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 16573 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2171 грн. 17 коп., заборгованість за пенею та комісією - 4640 грн. 65 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 3817 грн. 28 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.03.2016 р. між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, за умовами якої зменшено розмір кредитної заборгованості, загальний розмір якої з дати підписання Генеральної угоди складає 13576,14 грн. За п. 2.1. Генеральної угоди (п.2 «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт») Банк надає Позичальнику терміновий кредит в сумі 16573,91 грн. на строк 36 місяців з 22.03.2016 р. по 31.03.2019 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 16573,91 грн. в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 601,30 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.03.2019 р. При порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобовязанням строк яких не настав, Сторони домовились, що строк повернення кредиту є 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, є простроченою. Позичальник сплачує [PERSON] штраф в розмірі 3817,28 грн. Згідно п. 1.1.5.20 (1.1.5.32) Умов і Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених діючим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний оплатити [PERSON] штраф в розмір 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Крім того Умовами і Правилами надання банківських послуг у п. 1.1.5.25 встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених діючим договором, Умовами і Правилами Клієнт сплачує по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, однак не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. У відповідності до п.2.1.1.12.6 Умов і Правил надання банківських послуг позивач нараховує відсотки за користування кредитом та овердрафтом в розмірі, встановленому Тарифами [PERSON] з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 08.12.2016 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 27203,01 грн., яка складається з: - 16573,91 грн. заборгованість за кредитом, - 2171,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 4640,65 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 3817,28 грн. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідач не спростував зазначений розрахунок в частині заборгованості за кредитом та за процентами за користування ним. Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за комісією суд вважає необґрунтованими за наступних підстав. В Умовах і Правилах надання банківських послуг, до яких приєдналась позивач, відсутнє визначення, склад та розмір комісії. Крім того, в своїх розрахунках Позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, що також підтверджується наданою до суду банківською випискою по основній картці відповідача, відповідно до якої заборгованість у розмірі 7292 грн. 45 коп. виникла внаслідок нарахування штрафу за прострочення кредиту, а отже, у матеріалах відсутні докази щодо наявності заборгованості саме за комісією, в тому числі, оскільки вона не передбачена договором, долученим до матеріалів справи. Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею та штрафом є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та комісії, а також штрафів необґрунтованими. А отже суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити в звязку з їх необґрунтованістю. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором станом на 08.12.2016 р. в розмір 18745,08 грн. та яка складається з наступного: - 16573,91 грн. заборгованість за кредитом, - 2171,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. В цій частині позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1104 грн.

Outcome: partial