Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач просить скасувати арешт квартири № 14, що знаходиться у будинку № 67 по вул. Короленка у м.Бровари Київської області, зареєстрований 03.08.2007р. Броварською міською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 5426708 на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р., та виключити ці відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 09.07.2015 р. померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадщини увійшла вищезазначена квартира, вона як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р. на квартиру накладено арешт. З метою з'ясування обставин, за яких було накладено арешт, позивачка звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області, у відповідь на звернення їй було видано вирок суду від 08.09.1997 р. у справі № 1-151/1997. З вироку суду позивачкою було встановлено, що 08.09.1997 р. її брата [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.142 КК України (1960 р.) і засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Він був зареєстрований на постійне місце проживання у спірній квартирі, але квартира братові ніколи не належала, вказане майно є спільною сумісною власністю їх батьків [PERSON] і [PERSON]. На даний час брат помер, і спадщину після його смерті ніхто не приймав через відсутність спадкового майна. Наявність вказаного арешту створює їй перешкоди у реалізації спадкових прав після смерті матері. Відповідач після надання часу для ознайомлення з матеріалами справи і позовом, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, двічі, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень проти позову не подав, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив справу розглянути заочно, відповідно до ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання уповноваженого представника не направила, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника відділу згідно заяви, також в заяві зазначено, що відділ не має принципових заперечень проти задоволення позову. З ордеру № 266 від 08.02.1974 р., довідки про склад сім'ї встановлено, що на підставі рішення виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих від 04.02.1974р. № 87 [PERSON] отримав квартиру [ADDRESS]. До складу родини [PERSON], які з ним постійно проживали входили: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] син. З довідки Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області від 12.11.2014 р. встановлено, що на підставі наказу Фонду комунального майна № 1775 від 07.10.1998 р. квартира [ADDRESS] передана у власність внаслідок приватизації [PERSON] і [PERSON]. З свідоцтва про право власності на житло, встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. З свідоцтва про смерть встановлено, що 13.11.2006 р. [PERSON] помер у м.Бровари Київської області. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2007 р. вбачається, що спадкоємцем всього майна [PERSON], померлого 13.11.2006 р., є його дружина [PERSON], спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, записаного ДКП «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» у реєстрову Книгу за № 1-10661. З витягу про реєстрацію права власності від 30.08.2007 р. № 15749799 встановлено, що 30.08.2007р. КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину/ р.№ 1-4043/03.08.2007/ Броварська держнотконтора. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності спочатку [PERSON] і [PERSON], а після його смерті належала [PERSON] (1/2 частка квартира належала на підставі свідоцтва про право власності, інша 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після чоловіка [PERSON], померлого 13.11.2006 р.). З свідоцтва про смерть встановлено, що 09.07.2015 р. померла [PERSON]. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, постанови державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 28.05.2016 р. вбачається, що 16.10.2015 р. було відкрито спадкову справу до майна [PERSON], померлої 09.07.2015 р., спадщину після неї прийняла дочка [PERSON]. Згідно заяви [PERSON] до складу спадкової маси увійшла квартира [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] [PERSON] відмовлено, оскільки вказана квартира перебуває під арештом згідно ухвали Народного суду м. Бровари від 11.12.1997р. З витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], стосовно даної квартири існує обтяження арешт, зареєстрований 03.08.2007 р. реєстратором Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала, б/н, 11.12.1997 р., Народний суд м.Бровари Київської області, власник: [PERSON]. З метою з'ясування обставин, за яких було накладено арешт на належну матері квартиру, позивачка звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області. У відповідь на своє звернення позивачка дізналася, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала кримінальна справа № 1-151/1997 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину за ч.2 ст. 142 КК України (1960 р.). Вироком суду від 08.09.1997 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.142 КК України (1960 р.) і засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. З інформаційної довідки ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 30.03.2016 р. вбачається, що за відомостями бази даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, за яким боржником є [PERSON] на виконанні у відділі станом на 30.03.2016 р. не перебувають відкриті виконавчі провадження. З свідоцтва про смерть встановлено, що 17.06.2010 р. [PERSON] помер. Таким чином судом встановлено, що арешт на спірну квартиру був накладений з метою виконання вироку суду відносно [PERSON], засудженого до позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна в частині конфіскації майна. Також встановлено, що вказана квартира не належала на праві власності брату позивачки [PERSON], в тому числі і станом на момент накладення арешту на належне йому майно. Тому підстави для обтяження квартири [ADDRESS] були відсутні, оскільки дане майно засудженому не належало. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначену квартиру, але наявність арешту створює позивачці перешкоди у реалізації її спадкових прав щодо вказаного майна. Статтями 1216 та 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи(спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивачка набула право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового права та інтересу. Пуктом 3 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як припинення дії, яка порушує право. Таким чином позивачка, як спадкоємиця [PERSON] власниці майна на яке накладено арешт, прийняла спадщину у визначений законом строк і спосіб, але не може реалізувати свої спадкові праві, оскільки спадкове майно перебуває під арештом. Порушене право позивачки підлягає судовому захисту у вказаний нею спосіб, тобто шляхом зняття накладеного арешту на спадкове майно. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а обтяження (арешт) квартири № 14, що знаходиться у будинку № 67 по вул. Короленка у м.Бровари Київської області, накладений на підставі ухвали Народного суду м.Бровари Київської області № б/н від 11.12.1997 р. в порядку виконання вироку суду у справі № 1-151/1997, підлягає скасуванню. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Суд при розгляді даної цивільної справи, розглядаючи її в межах заявлених позовних вимог, зазначає, що судовому захисту підлягають лише не визнані, оспорювані чи порушені права позивача, доказів на підтвердження відмови у виключенні відомостей про арешт майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна позивачем не представлено, тому суд дійшов висновку, що такі вимоги заявлені передчасно. Позовні вимоги в частині виключення відомостей про арешт майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна задоволенню в межах розгляду цивільної справи не підлягають, оскільки суд вирішує питання лише стосовно цивільних прав позивача. Натомість здійснення реєстраційних дій є наслідком і похідним від визнання цивільного (речового) права на майно. Позивачка не навела доказів того, що посадова особа або орган, на який покладено вказані реєстраційні функції, відмовляється від здійснення належних реєстраційних дій, а так само і доказів того, що права позивача порушені діями саме вказаного органу. Суд не вбачає підстав для покладення наперед на відповідний державний орган обовязку, який покладається на нього за законом. У разі порушення прав позивача у даному випадку він зможе їх захистити в порядку звернення до суду з відповідним позовом, але не в межах даної цивільної справи.

Outcome: partial