Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 28 березня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №14/550-0030400 про відкриття та обслуговування рахунків і відпустку платіжних карт. Згідно умов даного договору відповідач отримав 15 000 грн. на строк дії платіжної карти, а також сплачувати 24 % річних, а відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку, не пізніше 25 числа наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 604, 71 грн., у тому числі: - 14 993,05 грн. - тіло кредиту; - 5 661,80 грн. - заборгованість по процентам; - 4 149, 56 грн. - інфляційні витрати; - 800,30 грн. - 3 % річних. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Одночасно в заяві зазначив на те, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №14/550-0030400 про відкриття та обслуговування рахунків і відпустку платіжних карт. Згідно умов даного договору відповідач отримав 15 000 грн. на строк дії платіжної карти, а також сплачувати 24 % річних, а відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку, не пізніше 25 числа наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 25 604, 71 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. ст. 610, 611 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача розмірі 25 604, 71 грн., у тому числі: - 14 993,05 грн. - тіло кредиту; - 5 661,80 грн. - заборгованість по процентам; - 4 149, 56 грн. - інфляційні витрати; - 800,30 грн. - 3 % річних. На підставі викладеного та

Outcome: approved