Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.08.2011р. вона купила у відповідача вказану квартиру, вселилась у квартиру, відповідач- колишній власник даної квартири, після її продажу і з моменту вселення в квартиру позивачки в квартирі не проживає, його речей у квартирі нема, залишив квартиру добровільно, більше в квартиру не повертався, наявність реєстрації відповідача за даною адресою є перешкодою для неї як власниці у розпорядженні майном. Відповідач до суду не з'явився, заперечень проти позову не представив, був повідомлений належним чином. Судом ухвалено слухати справу у відсутності відповідача, заочно, згідно до ст.224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: З договору купівлі- продажу від 31.08.2001 р., з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів та з реєстраційного посвідчення вбачається , що позивачка [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили у відповідача квартиру [ADDRESS]; [PERSON] помер. Таким чином, власниками квартири є позивачка і третя особа на її боці (син). Відповідач своє право власності втратив, здійснивши відчуження своєї частки у квартирі шляхом продажу. З довідки з місця проживання вбачається, що в даній квартирі відповідач зареєстрований з 1997року. З акту обстеження житлових умов від 12.05.2015р. вбачається , що в квартир проживає позивачка з сином, відповідач не проживає з моменту продажу квартири, речей його в квартирі нема. Свідок [PERSON] у суді підтвердила і факт складання та підписання даного акту обстеження, і підтвердила, що колишній мешканець і співвласник даної квартири [PERSON] не проживає в квартирі з моменту продажу, тоді ж, у 2001році, він виселився з квартири разом з матір,ю, і з того часу в квартирі проживає сім'я Половко- покупців. Підстави, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлені. Позивач посилається на ст..71, 72 ЖК України, згідно яких за наймачем чи членом його сім'ї протягом шести місяців відсутності зберігається право користування жилим приміщенням; член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у разі його відсутності понад 6 місяців без поважної причини, згідно ст.72 ЖК України. Такі ж правила встановлені і стосовно осіб, що проживали в жилому приміщенні, належному особі на праві приватної власності (ст.167 ЖКУ). В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач тривалий час, значно більше шести місяців в квартирі не проживає, залишив її добровільно, у зв'язку з продажем. Разом з тим, він не є членом сім'ї позивачки і не був таким. Тому після розпорядження своїм майном він втратив право користування квартирою, не набув такого права як член сім,ї нового власника. Право користування, володіння (проживання) відповідача походило від його права власності, і даних прав відповідач позбувся добровільно,здійснивши відчуження своєї власності. Тому є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Крім того, згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Власник у відповідності до ст. 391 ЦКУ має право вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності. Оскільки наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою є перешкодою для власника, то позивач має право вимагати усунення перешкоди і у такий спосіб, як визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved