Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить на його користь стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 серпня 2008 року у розмірі 9338,23 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Позивач вказував, що з відповідачем [PERSON] 08 серпня 2008 року був укладений кредитний договір без номеру (далі за текстом - Кредитний договір). За цим договором відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого станом на 28 лютого 2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 20342,82 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2011 року з відповідача на користь позивача була присуджена до стягнення заборгованість за вищезазначеним договором станом на 31 травня 2011 року у розмірі 11725,46 грн., та солідарно з відповідача та ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» на користь позивача була присуджена до стягнення заборгованість за договором від 08 серпня 2008 року у розмірі 200,00 грн., але погашена заборгованість не була. У зв'язку з наведеним, позивач вимагає від позивача повернути суму заборгованості нараховану за період з 31 травня 2011 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 9338,23 грн. за кредитним договором б/н від 08 серпня 2008 року, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7466,50 грн., по процентам за користування кредитом у розмірі 9931,60 грн., заборгованості з пені та комісії у розмірі 2944,72 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 420,87 грн., за вирахуванням вже присудженої заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2011 року до сплати заборгованості у розмірі 11925,46 грн. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник [PERSON] подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Між позивачем і відповідачем 08 серпня 2008 року був укладений договір, який складається з таких документів: Заяви, Пам'ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік (із розрахунку 360 днів у році). За умовами укладеного договору про надання банківських послуг (п.п. 6.4, 6.5 Умов і правил надання банківських послуг) [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, оплачувати комісії на умовах, визначених даним договором, та в разі відсутності згоди зі змінами Правил та/або тарифів Банку, надати Банку письмову заяву про розірвання договору і сплатити заборгованість за кредитом. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Договором (п. 8.6. розділу І Умов і правил надання банківських послуг) встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов'язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 28 лютого 2015 року. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед Банком по кредиту в сумі 7466,50 грн., яка була присуджена до стягнення заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2011 року. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині. Також станом на 28 лютого 2015 року, Банком були нараховані [PERSON] відсотки за користування кредитом у розмірі 9931,60 грн., з яких заборгованість за відсотками у розмірі 3414,89 грн. була присуджена до стягнення заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2011 року. Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом суд задовольняє частково та стягує з відповідача 6516,71 грн. (9931,60-3414,89=6516,71 грн.). Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з комісії та пені за користування кредитом в сумі 2944,72 грн. Але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача такої комісії та/чи пені в певному розмірі, та обов'язок відповідача сплачувати Банку таку комісію та/чи пеню у певному розмірі та певні строки, позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6516,71 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 500,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 325,84 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (6516,71 грн.*5%= 325,84 грн.). Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд також стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 191,54 грн., які документально підтверджені відповідними документами.

Outcome: partial