Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач подав в суд позовну заяву до відповідача про відшкодування витрат за період навчання, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 31254233100570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 08571570) витрати на навчання в сумі 46\~075,11 грн. Представник позивач у судове засідання не зявився, згідно заяви позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за їх відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом у судовій розписці, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутністю до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2007 по 06.02.2013 роки. У 2007 році був зарахований курсантом Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу ОЮІ ХНУВС № 135 о/с від 15.08.2007 року. Зазначимо, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.03.2008 № 113 «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС України» ОЮІ ХНУВС реорганізований у Одеський державний університет внутрішніх справ. Відповідач закінчив ОДУВС, отримав диплом фахівця, та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області згідно наказу № 102 о/с від 25.06.2011. Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області від 04.07.2011 № 310 о/с Відповідач призначений на посаду оперуповноваженого сектора карного розшуку Білгород-Дністровського МВ (з обслуговування м. Білгород- Дністровський та Білгород-Дністровського району) ГУМВС України в Одеській області. Згідно наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 63 о/с від 06.02.2013 Відповідач звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) (копії витягів з наказів, рапорту про звільнення, послужного списку, паспорту та ідентифікаційного коду додаються). Листом від 08.10.2015 № 9/11995 управлінням кадрового забезпечення ГУМВС України в Одеській області повідомлено Одеський державний університет внутрішніх справ про звільнення з органів внутрішніх справ України молодих фахівців, які закінчили ОДУВС, в тому числі [PERSON] (копія додається). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність, або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. У зв'язку із тим, що Відповідач добровільно відмовився відшкодувати витрати понесені університетом на його навчання, Позивач звертається до суду з зазначеним позовом. Так, згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка здійснюється за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996, та Типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між ОДУВС, Головним управлінням МВС України в Одеській області та громадянином [PERSON] було укладено Договір на підготовку фахівця у Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ від 14.09.2007, та після реорганізації Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 17.09.2010 року. Пунктом 2.3.6. вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до п. 3.2 зазначеного Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. З зазначеною нормою під час вступу до ОДУВС Відповідачем були ознайомлені його батьки, що підтверджується їхніми підписами у заяві (копія додається). У відповідності до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті ОДУВС, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429 також зазначається, що ОДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. ОДУВС, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних і з утримання відповідача. Отже, ОДУВС, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від № 1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 594 «Про формений одяг працівників міліції», від № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2007 по 26.06.2011 фактично витрачалися бюджетні кошти (розрахунок фактичних витрат від 12.01.2016 № 3). Загальна сума витрат згідно даних, викладених у довідці про суми коштів, які МВС України затратило на навчання в ОДУВС курсанта [PERSON], склала 46 075,11 грн. (сорок шість тис. сімдесят п'ять грн. 11 коп.) (копія довідки додається), про що Відповідач був повідомлений під підпис під час ознайомлення з даними довідки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як зазначено вище, 13.10.2015 року Одеський державний університет внутрішніх справ було повідомлено листом від управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Одеській області № 9/11995 про звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ України. Згідно пункту 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, п. 7.5 зазначеного вище Договору встановлено, що пункти цього Договору стосовно зобов'язань особи, що навчається в університеті, відшкодування фактичних витрат на навчання курсанта та порядку такого відшкодування, діяли до 01.08.2014 року. Тобто, навіть після звільнення протягом календарного року Відповідач мав можливість відшкодувати в добровільному порядку суму коштів, витрачених на його навчання в університеті. Отже, Одеським державним університетом внутрішніх справ заявлено позовні вимоги в межах строку позовної давності згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язана або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до розрахунків вартості утримання курсанта МВС України через Університет витратило на курсанта [PERSON] за період навчання з 15.08.2007 року по 25.06.2011 року грошове забезпечення 12670,17 грн., нарахування на заробітну плату 2962,11 грн., речове забезпечення 1767,75 грн., харчування 17672,60 грн., комунальні послуги 11002,48 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат на навчання є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved