Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги, визнати договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] дійсним, посилаючись на таке: 02 квітня 1999 року вона купила у [PERSON] житловий будинок № [ADDRESS] за 10600 гривень. Купівля-продаж здійснювалася через брокерів за договором купівлі-продажу № ПФ-04-037-Н, зареєстрований 02.04.1999 року в Первомайській філії АТ «Харківська Універсальна Біржа». Відповідно до п.1.7 вищезгаданого договору позивач повністю розрахувалася за придбаний будинок перед продавцем до підписання договору, у присутності брокерів проводився розрахунок та передача документів на будинок та ключів. Позивач договір зареєстрував в БТІ 23.07.1999 року під № 253 в реєстровій книзі №1 відповідно до п.1.16 Договору. Позивач не має можливості в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки договір не був нотаріально посвідчений. Проте, на час укладення договору діяли норми ЗУ «Про товарну біржу» відповідно до яких, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна не вимагалося, хоча така норма містилася у ст. 47 ЦК України 1963 року. На тепер [PERSON] від нотаріального посвідчення договору ухиляється і позивач вважає, що в силу ст. 220 ЦК України може ставити питання перед судом про визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним. Позивач до підготовчого судового засідання не прибула, проте надала судові письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в свою чергу надала письмову заяву, з якої вбачається, що вона до суду прибути не може, а також, що позовні вимоги вона визнає. Представник третьої особи не прибув з невідомих судові причин. Враховуючи неявку сторін суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини: [PERSON] придбала житловий будинок № [ADDRESS] Харківської області у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № ПФ-04-037-Н від 02.04.1999 року (а.с.6), який був укладений у Первомайській філії АТ «Харківська Універсальна Біржа» та зареєстрований в ній 02.04.1999 року. Відповідно до п.1.7 вищезгаданого договору позивач повністю розрахувалася за придбаний будинок перед продавцем до підписання договору, у присутності брокерів проводився розрахунок та передача документів на будинок та ключів. Відповідно до п.1.5, вартість нерухомості склала 10600 гривень. Позивач договір зареєстрував в БТІ 23.07.1999 року під № 253 в реєстровій книзі №1 відповідно до п.1.16 Договору. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, проте право власності у позивача на вказаний будинок не виникло, оскільки згідно до положень ЦК 2003 року це право виникає у набувача після нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації права власності. Право власності на вказану нерухомість нотаріально не посвідчено та не внесено відповідного запису до державного реєстру. Продавець відповідно до умов договору звільнив вказаний будинок, що відповідає умові договору п.1.10., а позивач зареєструвався в ньому. У зв'язку з тим, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання договору, документи та ключі на будинок передані, відбувся розрахунок, суд вважає, що договір можна визнати дійсним без його нотаріального посвідчення. Вимоги позивача не перебувають у протиріччі з положеннями ст.ст. 220, 392 ЦК України. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов у повному обсязі. Тому,

Outcome: approved