Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 26.10.2007 року відповідач [PERSON] уклала кредитний договір з позивачем та отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Далі, в позові зазначено, що станом на 31.10.2013 року в результаті не виконання зобов'язань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 15 417,86 грн., а тому позивач прохає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати в розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав заяву згідно якої вбачається, що представник позивача позовні вимоги підтримує та прохає розглядати справу у його відсутність. В разі неявки відповідача прохає постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання, яке призначене на 2012.2013 року не з'явилася, але направила заяву згідно якої вбачається, що розгляд справи проводити без її участі, позов визнає частково на суму 4999 грн. 63 коп., оскільки вона своєчасно не звернулася до банку про закриття карткового рахунку, а також у зв'язку з тим, що на час укладання договору вона була неповнолітньою і представники банку не роз'яснили їй умови договору. 3012.2013 року та 13.01.2014 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила. Згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір без номеру згідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до розрахунку суми заборгованості, яка була надана банком вбачається, що станом на 31.10.2013 року за відповідачем лічиться заборгованість по кредиту в сумі 4 999,63 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом в сумі 5 644,16 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом в сумі 3 563,70 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф процентна складова 710,37 грн., а всього 15 417,86 грн. Суд не бере до уваги те, що відповідач уклала договір в неповнолітньому віці, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦК України до суду заінтересована особа про визнання вищезазначеного кредитного договору недійсним не зверталася, суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також суд не бере до уваги твердження відповідача, що вона не ознайомлена з умовами договору, оскільки це спростовується заявою позичальника де зазначено, що вона отримала «Пам'ятку клієнта» та погоджується з «Умовами та правилами надання банківських послуг». З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином відповідно до умов договору не виконав зобов'язання за кредитним договором, а тому з відповідача потрібно стягнути заборгованість по кредиту в сумі 4 999,63 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом в сумі 5 644,16 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом в сумі 3 563,70 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф процентна складова 710,37 грн., а всього 15 417,86 грн. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved