Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач по справі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому зазначив, що 19 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем у справі [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.Однак, [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим у останньої станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 12689,79 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2043,58 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 7124,08 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 2441,66 грн.; штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) - 580,47 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь банка вищевказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглянути його за відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 37). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти заявлених вимог заперечила з тих підстав, що такий договір між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не був укладеним, оскільки на той час паспорт [PERSON], без якого не можливе укладення кредитного договору та здійснення банківських операцій, був недійсним. Відповідачка коштів не отримувала. У зв'язку з цим, просить суд відмовити у позові у повному обсязі(а.с. 124-125). Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5). У заяві зазначено, що відповідач ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які їй були надані у письмовій формі (а.с. 5 оборот). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. На підтвердження факту укладання кредитного договору, позивачем надано суду Анкету-Заяву [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5), довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 6-7), а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8-31), саме ці документи, на думку позивача, складають договір надання банківських послуг. Разом з тим, зі змісту Анкети-Заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що вона відображає анкетні дані, місце проживання відповідача, відомості про її доходи, сімейний стан та працевлаштування, жодних відомостей про прохання отримати кредит не має. Крім цього, у наданій копії Анкети-Заяви відсутні будь-які дані про те, що сторони погодили всі суттєві умови кредитного договору, а також те, що відповідач отримала платіжну картку та їй були реально передані кредитні кошти. Не містять таких відомостей ні довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ні витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому суд звертає увагу, що Умови і Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на частину укладеного з відповідачем кредитного договору, самим відповідачем не підписані, а у відповідній заяві відсутні умови, які б їх дозволяли достовірно ідентифікувати ці «Умови» як додаток до договору, укладеного з відповідачем. Позивачем суду наданий розрахунок, з якого вбачається, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку із чим у останньої станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 12689,79 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2043,58 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 7124,08 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 2441,66 грн.; штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.; штрафу (процентної складової) - 580,47 грн (розрахунок а.с. 4). В свою чергу, суд звертає увагу, що ніАнкета-Заява [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ні інші документи, які складають договір про надання банківських послуг, не містять відомостей про розмір кредитного ліміту на картці на момент її видачі відповідачу. З тексту позовної заяви вбачається, що на момент видачі кредитної картки, кредитний ліміт був встановлений у розмірі 300 грн., тоді як заборгованість за кредитом (тілом кредиту), відповідно до позовної заяви та наданого розрахунку, складає 2043,58 грн. При цьому представник позивача не навів ніяких відомостей та не надав жодних доказів щодо того, при яких обставинах та з яких підстав цей кредитний ліміт був так суттєво збільшений. Надані суду Умови та правила надання банківських послуг не містять жодних положень щодо можливості збільшення відповідачу кредитного ліміту та порядку такого збільшення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. У другому абзаці ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, у порушення вищевказаних вимог, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту, а також його розміру, тобто не довів сам факт укладення кредитного договору з відповідачем, відповідно до вимог ст.ст. 640, 1046 ЦК України, отже, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування понесених ним судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed