Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач просить змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються з відповідача на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28.05.2014 р. у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.05.2014 р.. Покликається на те, що призначений рішенням суду розмір аліментів на даний час не відповідає встановленому законодавством розміру і є недостатнім для забезпечення її належного розвитку та утримання. Просить змінити розмір аліментів, визначивши його у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча належно повідомлявся про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації та фактичного проживання. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28.05.2014 р. у справі №689/1143/14-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.05.2014 р.. 28.05.2014 р. був виданий виконавчий лист. Дитина продовжує перебувати на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради №4104 від 07.10.2019 р.. Матеріальний стан позивача погіршився з плином часу, призначений судом розмір аліментів не задовольняє потреб дитини, у зв`язку із чим Законом України від 17.05.2017 р. №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» були внесені зміни до ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги позивача відповідають зазначеній нормі. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Водночас, згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, з дня пред`явлення позову здійснюється лише присудження аліментів, а не зміна їх розміру, у зв`язку із чим в частині вимог присудити аліменти у зміненому розмірі з 07.10.2019 р. позов задоволенню не підлягає. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у сумі, що мала бути сплачена на час подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial