Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. Постійно виникають сварки, образи. За весь час проживання не знайшли порозуміння. Збереження їхньої сім'ї неможливе. Він твердо має намір розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила про розгляд справи у її відсутність не клопотала. Виклик відповідача здійснювався через оголошення в пресі, а саме в обласній офіційній громадсько-політичній газеті «Житомирщина» №125(20352) від 21.11.2014 року (а.с.34). Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.2), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, серії І-ТП № 110169 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 03.09.1994 року, актовий запис № 122. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved