Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1000,00 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 229,40 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2010 року Акціонерне товариство «Просто-Страхування» та [PERSON] уклали договір страхування №АТК 207402 майнових інтересів власника автомобіля «Hyundai ACCENT», реєстраційний номер [NUMBER]. 11 червня 2011 року в місті Києві на вул. Набережне шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та застрахований автомобіль «Hyundai ACCENT», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 16148/3133 від 02 серпня 2011 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai ACCENT», реєстраційний номер [NUMBER], становить 30 376,62 гривень, а відповідно рахунку-фактури № АТ-0001587 від 11 серпня 2011 року вартість відновлювального ремонту становить 27 705,95 гривень. 15 серпня 2011 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок страхового відшкодування № 3133, що належить до виплати страхувальнику. Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 25 511,25 гривень. Збиток розраховано згідно з Правилами, договором № АТК 207402 страхування транспортних засобів від 14 липня 2010 року. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 15 серпня 2011 року було складено страховий акт. Відповідно до платіжного доручення № 13577 від 26 серпня 2011 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 25 511,25 гривень. Як з'ясувалося, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СГ «ТАС» відповідно до Полісу № АА/2864668 (франшиза згідно Полісу становить 1000,00 гривень). 22 березня 2012 року АГ «СГ «ТАС» сплатило АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 24 511,25 гривень. Однак суми грошових коштів у розмірі 24 511,25 гривень не достатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «ПРОСТО-страхування» у зв'язку із даною подією. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» грошові кошти з розрахунку: 25511,25 гривень - 24511,25 гривень = 1 000, 00 гривень. Представник позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2010 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір № 207402 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, згідно якого було застраховано автомобіль «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER], строк дії договору з 23 липня 2010 року по 22 липня 2011 року (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Hyundai ACCENT», реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2011 року близько 21 години 20 хвилин на вул. Набережне шосе в м. Києві між автомобілем «ЗАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER] в результаті ДТП 11 червня 2011 року отримав механічні пошкодження: деформовано кришку багажника, розбито та зміщено з кріплення задній бампер, розбито задню ліву блок фару (а.с. 8). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок (а.с.10). На даний час постанова Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ», державний номер [NUMBER] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/2864668 від 16 лютого 2011 року. Франшиза, згідно даного полісу встановлена у розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до Звіту № 16148/3133 з оцінки транспортного засобу від 02 серпня 2011 року, складеного суб'єктом підприємницької відповідальності ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 30 376,62 гривень (а.с. 11-15). Згідно рахунку-фактури № АТ-0001587 від 11 серпня 2011 року, складеного ТОВ «АВТОКОМ», розмір відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER] складає 27705,95 гривень (а.с. 40-41). 14 червня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку (а.с. 6 -7). В подальшому, 12 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 42). Відповідно до страхового акту від 15 серпня року АТ «ПРОСТО-страхування», розмір страхового відшкодування, яке має бути сплачено страхувальнику, становить 25511,25 гривень (а.с.44). Даний розмір страхового відшкодування також підтверджується розрахунком страхового відшкодування № 3133 від 15 серпня 2011 року (а.с.43). На підставі розпорядження АТ «ПРОСТО-страхування» № 004006 від 18 серпня 2011 року було вирішено здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 25 511,25 гривень. Вказане страхове відшкодування було виплачено АТ «ПРОСТО-страхування», що підтверджується платіжним дорученням № 13577 від 26 серпня 2011 року. Відповідно до частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В подальшому, позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із регресною вимогою по виплаті страхового відшкодування у розмірі 24 511,25 гривень. Відповідно до повідомлення Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Тернопільською філією АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/2864668 від 16 лютого 2011 року. Франшиза, згідно полісу, становить 1000,00 гривень. Матеріальний збиток (згідно регресної вимоги вих. № 04-4732 від 05 жовтня 2011 року АТ «ПРОСТО-страхування») становить 25511,25 гривень. Розрахунок суми страхового відшкодування: 25 511,25 гривень - 1000,00 гривень = 24511,25 гривень. Належна суму страхового відшкодування 24 511,25 гривень буде перерахована на реквізити, вказані у регрес ній вимозі. Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи те, що Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 24 511,25 гривень без врахуванням франшизи у розмірі 1000 гривень, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 1000 гривень в рахунок затрат по виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача збитків, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача підлягає до стягненню на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування в сумі 1000 гривень 00 копійок. Також, в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок, які були сплачені позивачем за подання до суду позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved