Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач предявив позов до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що з 2010 року він є пенсіонером - інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААА № 084243 та пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 04.02.2014 року. Єдиним доходом увесь цей час в нього є пенсія по інвалідності, яка станом на 01.11.2017 р. складала 2703 гривень 49 копійок щомісячно, що підтверджується довідкою управління пенсійного фонду України в Тячівському районі. Станом на день звернення до суду він отримує пенсію, інших джерел доходу в нього немає. З дружиною вони розлучилися 06 травня 2014 року, що підтверджується рішенням Тячівського районного суду та хоча і проживають в одному будинку, але проживають окремо і вона йому ніяк не допомагає. Він проживає за адресою [INFO] а, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію, виданою виконкомом Ганичівської сільської ради. Вся його пенсія витрачається на оплату комунальних послуг (купівля дров, оплата електроенергії в середньому складає 1400 грн.) Крім цього, він має хронічні захворювання та потребує постійного лікування, на яке потрібно багато коштів. Щомісяця він витрачає близько 600| гривень на ліки. Факт його захворювання підтверджується випискою із істз| хвороби № 865 від 27.09.2010 року. Сума, що залишається ( близько 700 гривень) є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум її ледь вистачає на мінімальне харчування. Побутовими предметами першої необхідності він забезпечити себе не може. Про санаторне - курортне лікування він вже і не думає. Статтею 51 Конституції України встановлено, що «повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків». Це положення конкретизоване в Сімейному кодексі України в статті 202 СКУ, згідно якої «повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріально допомоги». За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності він не отримує від дітей жодної фізичної та грошової підтримки. Тому вимушений звернутись з цією позовною заявою до працездатного сина - [PERSON], [INFO], який проживає в одному з ним будинку, але ніякої допомоги йому не надає. Напроти, він б'є його, погрожує вбивством, краде належне йому майно, нищить майно, постійно не сплачує рахунки за електроенергію (рахунки № 3083440, 3137976, № 3191303), закриває на ключ дров'яний сарай. [PERSON], [INFO], діє з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі. При таких умовах він живе в постійному страху за життя, недоїдає лікується, ходить в поношеному одязі. Тому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO] аліменти на його користь у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.11.2017 року і довічно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення впозивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивач народився 22 травня 1956 році, що стверджується паспортом серія ВО 424972 виданий Тячівським РВ УМВС України 25.05.2001 р. 9 вересня 1989 року в позивача народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про на родження серія І-ФМ № 387544, паспортом серія ВР 565397 виданий Тячівським РВ ГУ ДМС України 19.10.2014 р. Позивач є пенсіонером та інвалідом І групи внаслідок інсульту головного, розлучений, часто хворіє, з 2014 року проживає один, догляд за ним, як інвалідом 1-ї групи не здійснюється, діти проживають окремо, фізичної та фінансової допомоги не здійснюють, його сімя являється слабо забезпеченою, що стверджується актом матеріально-побутових умов. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає позивачу. Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, чого не виконують відповідачі. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на утримання батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO] аліменти на користь батька [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.11.2017 року і довічно.

Outcome: approved