Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року у розмірі 39 162,80 доларів США, яка складається з: 36 116,63доларів США заборгованість за кредитом; 3 046,17 доларів США несплачені відсотки за користування кредитом за період з 20 червня 2014 року по 06 лютого 2015року, а також просив суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 19 вересня 2008року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-509/038/2008, згідно з яким позичальник отримав у банку кредит в розмірі 50 000,00 доларів США. У подальшому, 08.10.2010року, 20.10.2011року та 21.11.2011року, як зазначає представник позивача, між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1, додатковий договір №2 та додатковий договір №3 до кредитного договору № ML-509/038/2008 від 19.09.2008року. Представник позивача також вказує, що відповідно до п. 1.1. частини №2 кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно повернути суму отриманого кредитного, а також сплатити відповідну пату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у кредитному договорі. Невиконання відповідачем зобовязань по укладеному кредитному договору зумовило звернення ПАТ «ОТП Банк» до суду із відповідним позовом. У судове засідання 24.07.2015 року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час, місце і дату судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 19 вересня 2008року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-509/038/2008, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику, а позичальник приймає кредит у розмірі 50 000,00 доларів США. Цільове використання кредиту на споживчі цілі. Річна база нарахування процентів 360 днів у році. Дата остаточного повернення кредиту 19 вересня 2023року. Відповідно до п. 3 частини №1 кредитного договору, для розрахунку процентів за користування кредитом використовується плаваюча процентна ставка, яка визначається як Фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 5,99 % річних, FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку, передбаченому цим договором. Згідно п.1.1. частини №2 кредитного договору №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому договорі. Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.1.1 частини №2 кредитного договору №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше 3 (трьох) банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці. Відповідно до п. 1.6.1. частини 2 вищезазначеного кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов, встановлених п. 1.5. цього договору. Відповідно до п. 1.9.1 та п. 1.9.3. частини 2 кредитного договору № ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008 року, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобовязань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або документів забезпечення. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідно вимоги. У випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 38 календарних днів банк має право в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом відправлення на поштову адресу позичальника відповідного листа. Цей договір вважається розірваним з моменту відправлення на поштову адресу позичальника вищевказаного листа. Також, між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 08 жовтня 2010року було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року, 20 жовтня 2011року було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року та 21 листопада 2011року було укладено додатковий договір №3 до кредитного договору №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року. Враховуючи порушення відповідачем [PERSON] строків повернення кредиту, 08 грудня 2014року ПАТ «ОТП Банк» звернувся на адресу [PERSON] з досудовою вимогою за № 501-04-12-4-6/654 про погашення заборгованості за кредитним договором №ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008року, в якій вимагало достроково сплатити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Відсутність відповіді на надіслану вимогу, а також невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеному договору, зумовило звернення ТОВ «ОТП Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», зареєстрованого 24 травня 2013 року, ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк». Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості (а.с. 25-26), у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № ML-509/038/2008 від 19 вересня 2008 року у розмірі 39 162,80 доларів США, яка складається з: 36 116,63доларів США заборгованість за кредитом; 3 046,17 доларів США несплачені відсотки за користування кредитом за період з 20 червня 2014 року по 06 лютого 2015року. Доказів сплати зазначених сум відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 36 116,63доларів США та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 20 червня 2014 року по 06 лютого 2015року у розмірі 3 046,17доларів США, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3\~654,00грн.

Outcome: approved