overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві, оскільки відповідачу було надано тимчасово койко-місце в гуртожитку, однак останній з 2012 року в гуртожитку не проживає. Представник позивача позов підтримала, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів №252 від 11.03.1984 року, будівля гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві, передана на баланс державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект». Згідно довідки державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» вих.№08/5-812 від 05.08.2016 року [PERSON] працював у державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» з 09 березня 2010 року на посаді слюсар з механоскладальних робіт 4 розряду цеху 35, звільнений за угодою сторін 01.02.2016 року, наказ №204-08-к від 01.02.2016 року. Як вбачається із довідки державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» вих. №14/1-459 від 02.06.2017 року, [PERSON] зареєстрований в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві з 30.11.2010 року. Згідно з відомостями Департаменту з надання адміністративних послуг місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою [INFO]. Свідок [PERSON], яка працює на посаді завідувача гуртожитку, пояснила, що відповідача з 2015 року у гуртожитку за зареєстрованим місцем проживання не бачила. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідка, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.\~ На підставі ст. 71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві, оскільки відповідачу було надано тимчасово койко-місце в гуртожитку, однак останній з 2013 року в гуртожитку не проживає. Представник позивача позов підтримала, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів №252 від 11.03.1984 року, будівля гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві, передана на баланс державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект». Згідно довідки державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» вих.№08/5-1262 від 30.11.2016 року [PERSON] працював у державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» з 27 жовтня 2008 року, звільнений за угодою сторін 14.07.2016 року, наказ №1712-08к від 14.07.2016 року. Як вбачається із довідки державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» вих. №14/1-455 від 02.06.2017 року, [PERSON] зареєстрований в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29-А в місті Миколаєві з 10.04.2009 року. Згідно з відомостями Департаменту з надання адміністративних послуг місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою [INFO]. Свідок [PERSON], яка понад 10 років працює завідувачем гуртожитку, пояснила, що відповідача близько 5-6 років у гуртожитку за зареєстрованим місцем проживання не бачила. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідка, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.\~ На підставі ст. 71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29А в місті Миколаєві, оскільки відповідачу було надано тимчасово койко-місце в гуртожитку, однак останній з червня 2015 року в гуртожитку не проживає. Представник позивача позов підтримала, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів №252 від 11.03.1984 року, будівля гуртожитку по вулиці Васляєва, 29А в місті Миколаєві, передана на баланс державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект». 03 грудня 2009 року між державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» («Наймодавець») та [PERSON] («Наймач») був укладений договір №187 надання та користування житловою площею, проживаючим у гуртожитку ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», за умовами якого «Наймодавець» надає для проживання койко-місце у гуртожитку для одиноких, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Васляєва, 29А, а «Наймач» приймає це койко-місце на передбачений цим договором умовах та строком на один рік. На підставі вказаного договору відповідачу наданий ордер на поселення в гуртожиток №693 від 03.12.2009 року. Як вбачається із довідки державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» №524 від 05.08.2016 року, [PERSON] займає койко-місце в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29А в місті Миколаєві з 14.02.2011 року. Згідно із відомостями відділу адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області, відповідач з 14.02.2011 року зареєстрований в гуртожитку по вулиці Васляєва, 29А в місті Миколаєві. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідок [PERSON] пояснила, що після поселення до гуртожитку відповідач проживав у ньому біля пяти років та вже близько двох-трьох років за місцем проживання не зявлявся. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідка, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Чайковського, 40/2 у місті Миколаєві, оскільки відповідачу було надано койко-місце в гуртожитку для проживання, у трудових відносинах з підприємством не перебував, однак в гуртожитку не проживав та не проживає, хоча й прописаний з 22.09.2009 року по теперішній час. Представник позивача позов підтримав, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно із рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів №252 від 11.03.1984 року, будівля гуртожитку по вулиці Чайковського, 40/2 у місті Миколаєві, передана на баланс державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект». У відповідності з довідкою державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» №08/5-259 від 28.03.2016 року, [PERSON] не працював на цьому державному підприємстві. З довідки №441 від 20.09.2016 року, виданої державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», вбачається, що [PERSON] прописаний в гуртожитку по вулиці Чайковського, 40/2 у місті Миколаєві за його заявою з 22.09.2009 року по теперішній час, а власником особового рахунку є державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект». За змістом ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач із дня реєстрації його місця проживання у гуртожитку не проживає, його особисті речі в гуртожитку відсутні. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідків, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1378 грн. 00 коп. На підставі ст. 71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в належному їй будинку [ADDRESS] стверджуючи, що він в цьому будинку зареєстрований, але не мешкає з дати реєстрації і на цей час в ньому не живе, жилим приміщенням не користується і свого майна там не має. Відповідач, [PERSON], про час та місце слухання справи повідомлен належним чином, до суду не з'явився і про причини своєї неявки не повідомив. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Оксамитненської сільської ради Болградського району, відповідач зареєстрований в вказаному будинку, але там не мешкає. Викладене підтверджується: - договором купівлі-продажу житлового будинку від 13.04.2006 року, реєстр за № 1632, виданним державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної конториОдеської області, яким підтверджується право власності позивача на будинок [ADDRESS] та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за №2278730 від 13.04.2006 року виданним Болградської районної державної нотаріальної контори про державну реєстрацію вказаного договору; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 10457639 від 20.04.2006 року, згідно якого власником домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON]; - домовою книгою на домоволодіння [ADDRESS] де вказано, що відповідач [PERSON] прописаний в цьому домоволодінні 19.01.2013 року На підставі викладеного, суд приходить до висновку , що відповідач право проживання в жилому приміщенні в будинку [ADDRESS] і користування ним втратив, т. я. не мешкає в ньому з дати прописки. Тому під дію статті 160 ЖК України відповідач не підпадає. Суд, приймаючи до уваги викладене, вважає, що на відповідача дія ст.163 і 71 ЖК України не поширюється і тому за ним жиле приміщення в будинку позивача не зберігається. Виходячи з досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком в смт. Ярмолинці, вул. Можайського, 4. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником цього будинку, у якому зареєстрований відповідач. Відповідач проживав там до 2003 року, а потім забрав свої речі та поїхав на заробітки і з того часу залишив місце проживання. На даний час місцезнаходження відповідача не відоме. Оскільки позивач має намір зареєструвати у будинку інших осіб, сплачує за комунальні послуги, реєстрація за цією адресою відповідача, який там тривалий час не проживає, порушує права позивача. В судовому засіданні позивач позов підтримав із зазначених у позовній заяві мотивів. Ствердив, що з 2003 року син його дружини [PERSON] не проживає разом з ними, поїхав на заробітки і не повернувся. Звязку із відповідачем з того часу немає. Відповідач у судові засідання не зявлявся, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою реєстрації, зазначеною у відповіді Ярмолинецького РС УДМС України в Хмельницькій області на запит суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, якому судовий виклик був вручений належним чином. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач є власником будинку в смт. Ярмолинці вул. Можайського 4, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 17.01.2012 р. № 32886505. У вказаному будинку зареєстрований але не проживає відповідач, що підтверджується довідкою № 1604 від 28.05.2015 р. виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області. Факт не проживання відповідача з 2003 р. за цією адресою визнано свідками [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що з 2003 [PERSON] залишив смт. Ярмолинці, і в будинку за адресою смт. Ярмолинці, вул. Можайського 4, з того часу не зявлявся і більше вони його не бачили. Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що факт реєстрації відповідача за адресою, за якою він фактично не проживає понад один рік, порушує охоронювані законом інтереси позивача, повязані із користуванням та розпорядженням своїм майном, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати сплачена позивачем сума судового збору згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь із відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS], оскільки понад пять років він не проживає за місцем реєстрації, що перешкоджає позивачу в повній мірі використовувати обєкт права власності. Представник позивача підтримав позов, відповідач у судове засідання не зявився, судом ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.07.2016 року за позивачем зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно із довідкою ЖКП ММР «Південь» від 21.09.2016 року №2444 у квартирі проживає також [PERSON], 1974 р. Відповідно до ч. 1 ст. 383\~Цивільного кодексу України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~ член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На обґрунтування позовних вимог представником позивача надано копію позовної заяви відповідача про розірвання шлюбу та акт про непроживання. Копія позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу є недопустимим доказом, оскільки не є оригіналом документу, не містить реєстраційного номеру та подана представником позивача, а не особою, яка підписала цю заяву. Акт житлово-експлуатаційної контори №15 ЖКП ММР «Південь» від 21.09.2016 року №2443, в якому особи, прописані в квартирі [ADDRESS] пояснюють, що зі слів мешканців квартири 100 [PERSON] в квартирі не проживає з грудня 2011 року, є недопустимим доказом, оскільки у цивільному законодавстві відсутні норми, яка б визначали можливість житлово-експлуатаційних організацій складати та посвідчувати подібні акти. Окрім того, про відомі їм обставини справи свідки можуть надати пояснення лише в судовому засіданні під час допиту, а не паспортисту та начальнику житлово-експлуатаційної контори. Враховуючи, що підставою позову є відсутність відповідача понад один рік у квартирі за місцем реєстрації, однак належних та допустимих доказів на обґрунтування зазначеної обставини суду не надано, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 в будинку 43а по вулиці Вінграновського(Енгельса) в м.Миколаєві, оскільки відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації у звязку із виїздом до іншої країни. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач надіслав заяву про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 21.11.1994 року, рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.09.2014 року та договором дарування від 14.11.2014 року позивач є власником ? квартири [ADDRESS]. Згідно копії довідки ЖЕК ЖКП ММР «Південь» від 11.10.2016 року №3101 відповідач проживає у [INFO]. Згідно із копією паспорта відповідача, 27.04.2015 року УФМС Росії по Краснодарському краю їй дозволено тимчасове проживання до 27.04.2018 року, місце проживання зареєстроване 25.05.2015 року у Тбіліському районі Краснодарського краю Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 383\~Цивільного кодексу України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~ член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання(повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи, що відповідач більше року не проживає у житловому приміщенні та обрала інше місце проживання, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку 30-А по вулиці Луначарського в м.Миколаєві, оскільки відповідач з 12 жовтня 2015 року не проживає за місцем реєстрації, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, відповідач надав заяву про визнання позову. Згідно із договором купівлі-продажу від 22.06.2012 року позивач є власником 21/100 частки домоволодіння №30-А по вулиці Луначарського в м.Миколаєві. Згідно довідки ЖЕК ЖКП ММР «Південь» від 12.05.2016 року №1267 за адресою в м.Миколаєві по вул.Луначарського, №30-А до складу сімї [PERSON] належить, зокрема, син [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 383\~Цивільного кодексу України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~ член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.383, ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.05.2004 року, р. № 1-427 року на праві власності належить квартира. За зазначеною адресою був прописаний відповідач - [PERSON], колишній чоловік позивача, шлюб з яким був розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2010 року, який виїхав з квартири до розірвання шлюбу. Наявність прописки відповідача порушує майнові права позивача. Позивач у судове засідання з'явилась, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, у тому числі і оголошенням у газету «Слобідській край», але в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступне: на підставі свідоцтва про право на спадщину за від 27.05.2004 року, р. № 1-427 року, позивачці належить квартира [ADDRESS]. ( а.с.6) Згідно довідки ЖК «Комунальник -1», позивач та відповідач зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.4). Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8,9). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Позовні вимоги, щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з квартири [ADDRESS], - задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, за наявності рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням, зняття його з реєстраційного обліку буде проведене на підставі закону, а отже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, які підлягають захисту судом. Виходячи з вищевказаних вимог закону, суд вважає , позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню . Таким чином, суд вважає , що відповідач не проживає за адресою [ADDRESS] в м. Харкові, більше шести місяців і тому втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: partial