Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2005 року відповідач [PERSON] уклав з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», кредитний договір №18006-042/05М, відповідно до умов якого кредитор зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в валюті на суму 12\~000,00 дол. США у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобовязувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором відповідач [PERSON] уклав з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», договір поруки №18006-042/05М від 16.11.2005 року, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання всім належним йому майном та грошовими коштами. Таким чином, позичальник та поручитель є солідарними боржниками по відношенню до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена. А тому, станом на 01.12.2007 року за позичальником обліковується заборгованість в сумі 10\~479,53 дол.США, що станом на 22.01.2018 року становить 302\~279,94 грн. підлягають стягненню з позичальника та поручителя в солідарному та примусовому порядку. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.40-44), не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.98). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 16.11.2005 року відповідач [PERSON] уклав з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», кредитний договір №18006-042/05М, відповідно до умов якого кредитор зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в валюті на суму 12\~000,00 дол. США у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобовязувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором відповідач [PERSON] уклав з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», договір поруки №18006-042/05М від 16.11.2005 року, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання всім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позичальник та поручитель є солідарними боржниками по відношенню до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, позичальником не здійснювалось погашення кредитних коштів. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідачі зобовязання за вказаними договорами не виконали. А тому, станом на 01.12.2007 року за позичальником обліковується заборгованість в сумі 10\~479,53 дол.США, що станом на 22.01.2018 року становить 302\~279,94 грн., з них: 7\~673,96 дол. США сума кредиту; 307,32 дол. США сума відсотків; 2\~498,25 дол. США, що еквівалентна 72\~061,52 грн. сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачами зобовязань за договорами. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у разі укладення договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до долара США на час вирішення спору. Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, під час судового розгляду достовірно судом встановлено, що у позивача є наявні усі необхідні ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а відтак банк правомірно надав позичальнику кредит в іноземній валюті, а тому заборгованість за такими зобовязаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 4\~534,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №632 від 25.01.2018 року, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved