Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку №10 по вулиці Енгельса в місті Бровари, з тих підстав, що відповідач в квартирі не проживає з 2013 року, після укладення договору купівлі-продажу, за яким позивач купив вказану квартиру у відповідача, і відповідач за усною домовленістю обіцяв знятись з реєстрації протягом року, але цього не зробив, і продавши квартиру, втратив право проживати в ній. Відповідач в судове засідання не явився повторно, був повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання (і та сама адреса вказана у договорі купівлі-продажу), і крім того, через оголошення на сайті суду. Відповідач відзиву, доказів, інших заяв не подав. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280-281 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Згідно договору купівлі-продажу від 23.07.2013р. позивач купив у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS]. В п.4.8 продавець зобовязався звільнити квартиру до 16.08.2013р. і знятись з реєстраційного обліку до 1.09.2014р. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем на підставі даного договору. Свідок [PERSON], сусідка, проживає в квартирі №3, знає відповідача, він раніше проживав у сусідній квартирі до 2013 року, в червні 2013р. він і його дружина продали квартиру позивачу і виїхали з квартири; а квартиру №1 купив позивач. Бачила, як відповідач виносив і вивозив всі речі з проданої квартири. Свідок [PERSON], сусідка з квартири №2, пояснила, що раніше в квартирі проживав відповідач, потім він продав квартиру позивачу, і виїхав з квартири, з його слів - до племінника, після того сусіди його не бачили, в квартирі не живе. Згідно акту обстеження від 9.08.2018р. відповідач [PERSON] у даній квартирі не проживає, з часу продажу квартири. Таким чином, суд встановив такі обставини і зробив такі висновки: Позивач є власником квартири . Відповідач право власності на квартиру втратив разом з відчуженням квартири позивачу. Враховуючи, що право користування даною квартирою для відповідача було набуте ним і повязане з правом власності, тому таке право втрачено разом з припиненням права власності. Будь-яких договорів з приводу подальшого користування квартирою на інших умовах, сторони між собою не укладали. Більш того, з умов договору купівлі-продажу видно, що відповідач зобовязувався звільнити квартиру і знятись з реєстрації в ній. Дану умову договору в установлений у договорі строк відповідач не виконав. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними від права власності. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.391 ЦК - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Право власності припиняється з підстав, передбачених законом, зокрема внаслідок правочину. Таким чином, відповідач разом з відчуженням квартири втратив право користування нею як житлом. Не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачем права користування вказаним жилим приміщенням. Позивач є власником жилого приміщення, і йому належить право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном, в тому числі і у вказаний ним спосіб. Таким чином, є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою позивача.

Outcome: approved