Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 01.03.1989 р. по 01.04.1993 р., з. 26.08.1997 р. по 20.02.2017 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де він працював, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивач отримав професійне захворювання у вигляді: Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ стадії пилової етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність 2 ст. - захворювання професійне, встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, вперше ППЛЕК 20.03.2019р. Хронічна часто рецедивуюча попереково-крижова радикулопатія з двобічним корінцевим синдром L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючоого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта, функціональна нестабільність на рівні МХД L5-S1, з вираженим м`язово-тонічним і алгічним синдромами, зі значним порушенням функції хребта та нижніх кінцівок - захворювання професійне від тривалих фізичних перевантаженнь на виробництві, встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, вперше ППЛЕК 20.03.2019р. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху(третій ступінь ) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] - захворювання професійне від тривалої впливу виробничого шуму, встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, вперше ППЛЕК 20.03.2019р., що підтверджується п. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 05.06.2019 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 24000 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Судом встановлено, що 01.03.1989р. по 01.04.1993р., з. 26.08.1997р. по 20.02.2017р. позивач перебував у трудових відносинах з ВАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО», на дату прийняття судового рішення найменування відповідача змінено на АТ «СМНВО». Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивача [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року, у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 05.06.2019р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Суд вважає, що АТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування хронічного професійного захворювання в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчить що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 16000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial