Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.08.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.01.2008 року відповідач отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк»» кредит в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачуваних цим договором. Посилаючись на те, що відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 05.05.2014 року заборгованість становить 24580,50 грн.,а також те, що судовим наказом Березанського районного суду Миколаївської області від 26.11.2008р. з відповідача вже було стягнуто 3675,80 грн. позивач просить стягнути на його користь в рахунок заборгованості 22 449,94 грн. В подальшому позивачем були зменшені позовні вимоги в частині стягнення штрафу (фіксована частина)на 250,00 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 22199,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 0,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13029,70 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 7875,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу ( процентна складова) - 1045,24 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання ним позовних вимог в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відмовленні в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 25.01.2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким банком надано відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. З позовної заяви вбачається, що сальдо простроченої заборгованості за кредитом у Відповідача рахується безперервно, починаючи з 01.04.2008р. Останній платіж відповідачем було здійснено 22.02.2008року. Те, що строк дії картки по кредитному договору, укладеному між Позивачем та Відповідачем закінчився у листопаді 2009р. і перевипуску карти після листопада 2009 р. не було, вбачається з письмового пояснення наданого ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.93) Відповідно до п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць, рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). В ході розгляду справи від відповідача надійшла заява про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності(а.с.78) Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.253 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Виходячи з цього позовна давність в даному випадку обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, який настав у березні 2008 року, а з позовом до суду позивач звернувся тільки 07.08.2014 року, тобто після спливу строку позовної давності, який сплив у березні 2011р. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Оскільки, позивачем пропущено строк позовної давності і є заява відповідача про відмову у задоволенні позову з цих підстав, то суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed