Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 29.12.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір кредиту, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При зміні кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківський послуг, згідно яких клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір. Зазначав, що при укладенні договору, сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Посилався на те, що відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 30.11.2014 року має прострочену заборгованість в розмірі 25 055, 37 грн., яка складається з наступного 5539, 38 грн. заборгованість за кредитом; 12 481, 66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5365, 03 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1169, 30 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку за договором кредиту від 29.12.2007 року суму заборгованості в розмірі 25 055, 37 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Вижницького районного суду 12.06.2015 року, у зв»язку зі смертю відповідача [PERSON], залучено до участі у справі в якості правонаступників відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Представник позивача в наданій суду уточненій позовній заяві від 15.09.2015 року вказував, що станом на 02.03.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 5 554, 87 грн., яка складається з наступного: 5324, 14 грн. заборгованість за тілом кредиту; 230, 73 грн. заборгованість по відсотках. Просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 5 554, 87 грн. за кредитним договором від 29.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]; стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві позов підтримав, просив справу розглянути у їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату слухання справи, що вбачається з розписок про вручення судових повісток. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору від 29.12.2007 року [PERSON] отримав кредит від ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5324, 14 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджено його особистим підписом в заяві. 18 червня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою с.Іспас, вул.Карпатська, 32 Вижницького району, що підтверджено довідкою Вижницького РБТІ від 22.05.2015 року та копією рішення №142 від 06 червня 2007 року виконавчого комітету Іспаської сільської ради, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.07.2007 року. Довідкою Іспаської сільської ради №347 від 03.06.2015 року підтверджено, що на момент смерті [PERSON] за адресою с.Іспас, вул.Карпатська, 32 Вижницького району, були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.03.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 5 554, 87 грн. та складається з наступного: 5324, 14 грн. заборгованість за тілом кредиту; 230, 73 грн. заборгованість по відсотках. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що загальна вартість нерухоме майна, власником якого являється [PERSON], а саме житлового будинку, сараю, убиральні, що в с.Іспас, вул.Карапатська, 32 Вижницького району, становить 5632 грн. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Outcome: approved