Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач, ПАТ «Креді [PERSON]», звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 27.02.2008 рок між АТ «Індекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов»язків якого виступає ПАТ «Креді [PERSON]», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 040. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 26 150,10 доларів США для придбання автомобіля з кінцевим строком користування 26.02.2013 року. За користування кредитними коштами відповідач повинен сплатити процентну винагороду щомісячно у розмірі 9,9% річних. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується валютним меморіальним ордером № 040 від 27.02.2008 року на вищезазначену суму. 15.06.2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого строк користування кредитом встановлено до 26 лютого 2018 року включно. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 27.02.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким вона на добровільних засадах бере на себе зобов»язання солідарно відповідати перед банком по зобов»язаннях відповідача, які виникають з основного договору в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. В зв»язку з невиконанням відповідачем умов договору банк двічі направляв відповідачу та поручителю письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості, але відповідачами такі повідомлення банку проігноровані, станом на 05.09.2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком складає 13 634,64 долари США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року складає 170 825,17 грн., в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 11 426,11 доларів США (еквівалент 143 154,97 грн.); прострочена заборгованість 1 333,43 долари США (еквівалент 16 796,22 грн.); нараховані відсотки 126,32 долари США (еквівалент 1 582,69 грн.); прострочена заборгованість по відсоткам 635,90 доларів США (еквівалент 7 967,04 грн.); нарахована пеня відповідно до п. 5.2 кредитного договору 1 414,25 грн. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути солідарно з відповідачів зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Справа тривалий час перебувала на розгляді в суді. Ухвалою суду від 18.03.2015 року провадження в частині вимог щодо відповідача [PERSON] закрито у зв»язку зі смертю останньої, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.01.2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, неодноразово уточнювала їх та просила позов задовольнити. Згідно останніх уточнень до позову щодо розміру заборгованості просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість станом на 11.11.2015 року в сумі 22 550,45 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 12 759,54 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам 1 172,78 долара США; нарахована пеня 155 189,73 грн. та судові витрати в сумі 6 230,50 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав бажав давати пояснення у присутності свого представника. Представник відповідача про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, але надав суду заяву про зайнятість в іншому судовому засіданні. В зв»язку з тим, що пояснення сторін по справі заслухані, судом задоволено всі клопотання представників як позивача так і відповідача, враховуючи вимоги статті 157 ЦПК України, суд прийняв рішення про продовження слухання справи при даній явці у відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 040, відповідно до умов якого банк надав йому на умова забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в сумі 26 150,10 доларів США на придбання автотранспорту, а відповідач зобов»язався повернути кредит згідно графіку погашення суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом становить 9,9% річних. Строк користування кредитом встановлено 26 лютого 2013 рік. 15.06.2009 року між тими ж сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого строк користування кредитом встановлено до 26 лютого 2018 року включно. Відповідач [PERSON] звертався в суд з позовом про визнання вищезазначеного договору недійсним, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.05.2015 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 31.07.2015 року, якою рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.05.2015 року залишено без змін. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується валютним меморіальним ордером № 040 від 27.02.2008 року на суму 26 150,10 доларів США та не оспорюється в судовому засіданні і самим відповідачем. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобов»язань за кредитним договором, банк направляє йому письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості. 28.05.2014 року та 11.07.2014 року відповідачу направлялись такі повідомлення. У випадку невиконання зобов»язань щодо погашення простроченої заборгованості в строк до 30 днів, банк отримує право достроково стягнути кредит в повному обсязі, нараховані відсотки та пені, включаючи звернення до суду (пункт 3.2.6 кредитного договору). Станом на 11.11.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 22 550,45 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 12 759,54 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам 1 172,78 долара США. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Вказане кореспондується і умовами укладеного між сторонами договору, а саме: у випадку порушення умов кредитного договору відповідач повинен сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням зобов»язання за весь час прострочення. Пеня нараховується у валюті заборгованості та сплачується у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату здійснення відповідного платежу (пункт 5.2 кредитного договору). Судом встановлено, що відповідачем не виконано умови договору, а тому позивачем нарахована пеня в сумі 155 189,73 грн. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Креді [PERSON]» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 6 230,50 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved