Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що має з відповідачем спільну дочку [PERSON] , [INFO] . При цьому, рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року у справі № 503/1915/19 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 04.10.2019 року на період до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Однак, у період з 04.10.2019 року по 22.10.2020 року боржник не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на жовтень 2020 року у відповідача перед позивачем в межах виконавчого провадження № 61507963 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 13000 грн. При цьому, станом на 24.12.2020 року на зазначену заборгованість підлягає нарахуванню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 34830 грн. У зв`язку з чим позивач з метою захисту своїх прав змушена пред`явити до відповідача позов, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів стягнутих за рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року в розмірі 13000 грн. 06.01.2021\~року ухвалою\~суду позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрите\~провадження у\~цивільній справі\~розгляд якої\~визначено проводити\~в порядку\~загального позовного провадження. Одночасно\~роз`яснено відповідачу\~його право\~у 15\~денний строк\~з дня\~одержання ухвали\~про відкриття\~провадження подати\~на адресу\~Кодимського районного\~суду Одеської\~області відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. У встановлений\~судом строк\~відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на необґрунтованість заявлених позивачем вимог, а також зазначив, що має на своєму утриманні ще двох малолітніх дітей у зв`язку з чим стягнення заявлених позивачем коштів поставить його в скрутне матеріальне становище. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області ухваленим 27.01.2020 року у справі № 503/1915/19 (а.с.8-9) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 04.10.2019 року на період до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Дане рішення набрало законної сили 27.02.2020 року. 27.02.2020\~року Кодимським\~районним судом\~Одеської області\~за вище\~зазначеним судовим\~рішенням було\~видано відповідний\~виконавчий лист,\~який перебуває\~на виконанні\~ у Кодимському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та за яким відкрито виконавче провадження № 61507963. Однак, з жовтня 2019 року відповідач [PERSON] не сплачує суми аліменти, які були нараховані і підлягали сплаті в межах виконавчого провадження № 61507963, внаслідок чого станом на жовтень 2020 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду в сумі 13000 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 61507963 складений державним виконавцем Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Следь О.В. (а.с.7). Відповідно до першого абзацу\~ч.1\~ст.\~196\~СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100\~відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою наведеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справа № 572/1762/15-ц. В позовній\~заяві позивачем [PERSON] зазначено, що проведений нею розрахунок суми пені за прострочення сплати аліментів становить 34830 грн. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша\~статті 89 ЦПК України). Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Водночас із цим відповідачем [PERSON] суду не було надано доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла в\~нього не\~з його\~вини. Сплата аліментів на утримання дитини у визначеному судовим рішенням розмірі є обов`язком відповідача, а нарахування неустойки (пені)\~є мірою відповідальності за прострочення сплати аліментів. В свою чергу посилання позивача на неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі внаслідок змін в його матеріальному та сімейному стані, є підставою\~для зміни\~розміру аліментів за позовом платника аліментів, у відповідності до ст. 192 СК України. При цьому, відповідачем [PERSON] не надано довідки про свої доходи, зокрема згідно відомостей ДФС. У зв`язку з чим суд не має належних доказів щодо матеріального стану відповідача. Крім того, відповідачем суду не надано належних і допустимих доказів наявності на його утриманні інших дітей, зокрема визнаних на території України документів про народження виданих на території за межами України, в яких [PERSON] був би зазначений їх батьком. В свою чергу надані відповідачем документи про народження дітей [PERSON] і [PERSON] в м. Тирасполь Республіки Молдова судом не приймаються, оскільки по-перше батьком згаданих вище дітей в них зазначений [PERSON] , а не відповідач [PERSON] , а по-друге вказані документи про народження не підтверджують їх видачу компетентним органом влади держави-члена СНД Республіки Молдова, що не відповідає положенням Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (997_009) 1993 року, а також роз`ясненням викладеним у листі Міністерства юстиції України від 11.05.2010 року № 26-26/291 щодо застосування міжнародних договорів України про правову допомогу в частині, що стосується скасування вимоги легалізації офіційних документів, виданих компетентними органами Договірних Сторін. У зв`язку з чим суд також не знаходить підстав для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, згідно ч.2 ст. 196 СК України. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який визначений державним виконавцем у розрахунку від 08.02.2021 року № 42-6318 (а.с.22) та який був наданий суду відповідачем [PERSON] , станом на\~жовтень 2020\~року становив12000 грн. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі\~№ 183/1433/17 (провадження\~№ 61-24218св18)\~та від\~18\~листопада 2020\~рокуу справі № 337/3135/17 (провадження № 61-36292св18). При цьому,\~згідно зазначеного\~розрахунку відповідачем\~ [PERSON] \~у жовтні\~2020\~року було\~сплачено аліменти\~в розмірі\~1000\~грн.\~В свою\~чергу розрахунок\~проведений державним\~виконавцем та\~доданий до\~позовної заяви\~позивачем [PERSON] ,\~згідно якого\~заборгованість відповідача\~ [PERSON] \~зі сплати\~аліментів станом\~на жовтень\~2020\~року становила13000 грн. суд не приймає, оскільки у даному розрахунку не зазначено дати його проведення, а тому суд не може дійти висновку про невиконання відповідачем [PERSON] сплати аліментів у розмірі 1000 грн. у жовтні 2020 року. Таким чином судом встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61507963 станом на жовтень 2020 року становила не 13000 грн., а 12000 грн. Враховуючи вище викладене суд вважає, що пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12000 грн., у зв`язку з чим в цій частині його необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача зазначену вище суму неустойки (пені). Водночас із цим інша частина заявленої позивачем вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі, що перевищує визначений судом розмір на 12000 грн. (13000 грн. - 12000 грн. = 1000 грн.), є необґрунтованою, оскільки ця сума перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів наявної у відповідача перед позивачем станом на жовтень 2020 року, що в свою чергу суперечить положенням першого абзацу ч.1 ст. 196 СК України. У зв`язку з чим суд вважає в цій частині позову необхідно відмовити. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 838,08 грн., оскільки позовна вимога задоволена частково на 92,3 відсотка (розмір задоволених позовних вимог 12000 х 100 / ціну позову, тобто х 100/13000 (розмір заявленої позивачем неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 7,7 відсотків (100 92,3).

Outcome: partial