Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим що, між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] 06 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 32.2/АК-049.07.2. Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 12 034,00 дол. США терміном по 06.07.2011 року включно. Згідно з п.п. 1.5. кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 12 % річних. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5. цього Договору, від суми простроченого платежу. Факт отримання кредитних коштів в сумі 12 034,00 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки № 797_1 від 06.07.2007 року. Таким чином, банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору. Однак всупереч положенням Цивільного кодексу України, умовам Кредитного договору, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Станом на 14 травня 2014 року заборгованість за кредитним договором боржником не погашена, що підтверджується відповідними виписками по рахунках, розрахунком заборгованості та становить 36 020,44 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором станом на 14 травня 2014 року складає: 36 020,44 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 0 грн.; сума заборгованості за відсотками - 0 грн.; сума заборгованості за платою по кредиту - 3 256,69 грн.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 28 448,08 грн.; загальна сума 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 3 609,02 грн.; сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості - 706,64 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 32.2/АК-049.07.2 від 06 липня 2007 року в сумі 36 020,44 грн. та судовий збір 360 грн. 20 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог. Заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено в судовому засіданні, 06 липня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 32.2/АК-049.07.2. Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 12 034,00 дол. США терміном по 06.07.2011 року включно. Згідно з п.п. 1.5. кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 12 % річних. Згідно з п.п. 1.5.1. кредитного договору, щомісячна плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів встановлюється в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5. цього Договору, від суми простроченого платежу. Факт отримання кредитних коштів в сумі 12 034,00 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки № 797_1 від 06.07.2007 року. Таким чином, банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору. Відповідачем [PERSON] належним чином не були виконані взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Однак суд, не може погодитись з розміром заборгованості по кредиту яку позивач просить стягнути з відповідача, згідно з наступного. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся за захистом своїх прав до суду 11.08.2014 року. Розрахунок заборгованості позивачем здійснено позивачем за період з 11.08.2007 року по 14 травня 2014 року. Тому суд, в даному випадку вважає за необхідне застосувати до позовних вимог загальну та спеціальну позовну давність. Так суд вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за платою по кредиту в розмірі - 3 256,69 грн., суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 783,75 грн. за період з 14.05.2013 року по 14.05.2014 року, суму 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 536,77 грн. за період з 07.09.2011 року по 17.04.2012 року, суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості в розмірі 222,66 грн. за період з 11.08.2011 року по 30.04.2014 року. Таким чином, суд, приходить до висновку що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором 4 802,87 грн. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача [PERSON] відповідно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267, 525, 526, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved