Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення предмету застави, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № С 08-0000-121/24-04 від 17.08.2011 року та Додаткової угоди № 1 до нього від 17.08.2011 року позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 174 805 грн. 39 коп. строком до 17.08.2016 року, із сплатою 11,8% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно з умовами договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно з вимогами п. 2.1 вищевказаного кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між позивачем та відповідачем 17.08.2011 року була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої, надати позичальнику кредитні канікули та графік погашення кредиту та сплати інших платежів, викладений в новій редакції в Додатку № 1,2, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. Відповідно до п. п. 1, 2 Додаткової угоди № 1 від 17.08.2011 року відповідач зобов'язався щомісячно до 17-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно з графіком погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 17.08.2016 року. Крім того, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 11,8% річних. Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 13.11.2013 року заборгованість по кредиту становить 119 942 грн. 74 коп., в тому числі прострочена заборгованість 630 грн. 34 коп. Також відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 13.11.2013 року заборгованість по сплаті відсотків становить 17 782 грн. 11 коп. Відповідно до п. 14.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, та комісій, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Таким чином, станом на 13.11.2013 ротку пеня за несвоєчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 53 530 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.11.2013 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № С 08-000-121/24-04 від 17.08.2011 року становить 191 254 грн. 85 коп., у тому числі: 119 942 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 17 782 грн. 11 коп. - заборгованість по сплаті відсотків, 53 530 грн. - пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу № С 08-0000-121/24-04/01 від 17.08.2011 року. Відповідно до умов п. 1.1 вищевказаного договору заставодавець на умовах передбачених цим договором передав у заставу належній йому на праві власності автомобіль, а саме: автомобіль марки SUBARU, модель OUTBACK, 2006 року випуску, колір сірий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 593/07-2006 від 14.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим 15.07.2006 року Запорізьким МРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. На теперішній час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобовячзань пред позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє банку матеріальну шкоду, погіршує матеріальний стан кредитора. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості у сумі 191 254 грн. 85 коп. за кредитним договором № С 08-0000-121/24-04 від 17.08.2011 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки SUBARU, модель OUTBACK, 2006 року випуску, колір сірий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 593/07-2006 від 14.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим 15.07.2006 року Запорізьким МРЕВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, шляхом реалізації його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження, а також стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про день, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.08.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № С 08-0000-121/24-04 від 17.08.2011 року, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 174 805 грн. 39 коп. строком на 60 місяців, до 17.08.2016 року, із сплатою 11,8% річних. Згідно з п. 5.3 зазначеного кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту рівними щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Відповідно до п. 14.3 зазначеного кредитного договору за прострочення будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процента від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. 17.08.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої, надано позичальнику кредитні канікули та графік погашення кредиту та сплати інших платежів, викладений в новій редакції в Додатку № 1, 2, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. Протягом кредитних канікул позичальник сплачує проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до п. п. 1,2 Додаткової угоди № 1 від 17.08.2011 року відповідач зобов'язався щомісячно до 17-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно з графіком погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 17.08.2016 року. Крім того, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 11,8% річних. У порушення норм ЦК України та умов договору [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим у останнього станом на 13.11.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 191 254 грн. 85 коп., з яких:119 942 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 17 782 грн. 11 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 53 530 грн. грн. - заборгованість з пені за невчасну сплату кредиту та відсотків. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором С 08-0000-121/24-04 від 17.08.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON].08.2011 року було укладено договір застави транспортного засобу № С 08-0000-121/24-04/01, згідно з яким [PERSON] передав в заставу автомобіль марки SUBARU, модель OUTBACK, 2006 року випуску, колір сірий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності останньому. Відповідно до умов п. 2.1, п. 8.1 зазначеного договору застави, банк за рахунок заставленого майна має право задовольнити у повному обсязі свої вимоги, які виникають у разі прострочення виконання або неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, включаючи основну суму заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та неустойку шляхом заставлених майнових прав. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 п. 3 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет застави. Оскільки банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved