Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 лютого 2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 6\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» , які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором,\~\~а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку із визначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором\~\~відповідач станом на 30 листопада 2017 року має заборгованість в розмірі 32\~960,27 гривень, яка складається з наступного: - 4\~841,22 грн. - заборгованість за кредитом; - 24\~079,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1\~994,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1\~545,73 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь\~\~суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 32\~960,27 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~762,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням відкласти проведення судового засідання в звязку із перебуванням представника відповідача за кордоном. Неможливість прибути в судове засідання представника відповідача не підтверджено жодними доказами, а тому останній, на думку суду, не зявився в судове засідання без поважних причин. При цьому, судом враховується, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, зокрема за клопотаннями відповідача. Згідно \~ п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України\~\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, на думку суду, відповідач та його представник не зявилися в судове засідання без поважних причин, а неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи розцінюються судом як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та його представника. Відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву, згідно з яким з лютого 2013 року вона вчасно сплачувала відсотки за договором позики, однак в період з серпня 2013 року та до листопада 2017 року вона не виконувала зобовязання за договором належним чином в звязку із тим, що на території, де вона проживає, проводиться антитерористична операція , заробітну плату їй виплачують частками, іншої роботи вона не має. Від ПАТ КБ « Приватбанк» не надходило пропозицій щодо реструктуризації боргу в звязку із її матеріальним становищем. Крім того, відповідач зазначає, що вона проживає у [INFO], тобто в населеному пункті, в якому проводиться антитерористична операція, тому банк не повинен був нараховувати суми штрафів та пені. Просить суд відмовити ПАТ КБ « Приватбанк» в частині нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості з 31 травня 2015 року по 30 листопада 2017 року. Представником позивача до суду надана відповідь на відзив, згідно з якою кредитний договір оформлений в 2013 році, остання звірка паспортних даних здійснювалася саме при укладенні договору, тому при подачі позову до суду у банку була відсутня достовірна інформація про адресу , за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав відповідач. На сьогоднішній день боржник до банку з метою списання штрафних санкцій не звертався, хоча банком налаштовано прийняття таких заяв як через відділення банку, так і шляхом подачі заяви через сайт банку. Крім того, представник позивача зазначає, що проведення реструктуризації заборгованості здійснюється на розсуд банку. Враховуючи, що на даний час відповідачем на даний час зобовязання за кредитним договором не виконані, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступних висновків. У відповідності зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідачем не заперечувалось, що 14 лютого 2013 року на підставі її заяви нею отримано кредит в ПАТ КБ « Приватбанк» в розмірі 6\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві у полі «Клієнт» в графі «Підпис». Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 30 листопада 2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 32\~960,27 гривень, яка складається з наступного: - 4\~841,22 грн. - заборгованість за кредитом; - 24\~079,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1\~994,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1\~545,73 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4\~841,22 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 651 ЦК України\~зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 3\~ст.1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч.4\~ст.1056-1 ЦК України). Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені Законом, ЦК України, повинні бути дотримані. Відповідно до\~ст.1056-1 ЦК України\~кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч. 5\~ст. 1056-1 ЦК України. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч. 6\~ст. 1056-1 ЦК України). У п. 28\~Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин»\~Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз'яснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Суд звертає увагу, що згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право провадити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, але при цьому банк повинен до введення змін проінформувати клієнта про зміну таких тарифів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу,що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки. Оцінюючи порядок збільшення фіксованої процентної ставки, суд зазначає, що у абзаці 3 п.28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей або в порядку, визначеному частиною шостою\~статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором з 14 лютого 2013 року до 01 вересня 2014 року, а саме до зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки в бік її збільшення. При визначенні розміру заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2017 року суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 30 % на рік на залишок заборгованості. Отже розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2017 року становить : 1 186 днів х 30 % : 360 днів х 4 841 гривень 22 копійок : 100% = 4 784 гривень 74 копійок. Стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитом нараховані за ставкою 30 % річних станом на 29 серпня 2014 року в розмірі 131 гривень 88 копійок і проценти за користування кредитом за період часу з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 4 784 гривень 74 копійки, а загальна сума заборгованості за процентами з урахуванням вищевикладеного становить 4\~916 гривень 62 копійки. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені та штрафу суд встановив наступне. Згідно ст..2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у [INFO], тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. На запит суду ПАТ КБ «\~\~Приватбанк» окремого розрахунку по пені не надано. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення пені та штрафу за систематичне порушення боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, оскільки, згідно розрахунку вимог банку щодо кредитної заборгованості, банк повинен зупинити ці нарахування з 14 квітня 2014 р. і у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості без урахування сум пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року, та штрафу. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 30 листопада 2017 року, а саме: заборгованості за кредитом в розмірі 4 841 грн. 22 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4 916 грн. 62 коп., що в загальному розмірі становить 9\~757,84 грн. Крім того, у відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1\~762,00 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 30 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 30 % від 1\~762,00 грн., що становить 528,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial