Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивач\~\~ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовну заяву задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв, клопотань до суду не надходило Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду документів. Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 09 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір кредиту № 105/2-77-8 згідно якому банк надав [PERSON] кредит в доларах США. Відповідачкою свої зобовязання виконувались несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 15.05.2015 року загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає 285112,42грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. З позовної заяви та доданих до неї документів суд не має можливості встановити, яка сума, на який період, з якою відсотковою ставкою надавалась банком [PERSON] по кредитному договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не додано доказів в обґрунтування суми заборгованості, не додана належним чином завірена копія кредитного договору, детальний розрахунок заборгованості, не надані меморіальні ордера на видачу готівки відповідачці а також копії платіжних квитанцій на сплату відповідачкою кредиту, а тому суд вважає, що позовні вимоги є не доведеними та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed