Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов, посилаючись на ту обставину, що з 21.07.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися, оскільки у подружжя різні характери, різні погляди на життя, що призводило до конфліктів та сварок. Зазначене призвело до неможливості подальшого сумісного проживання. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Позивач твердо вирішила розірвати шлюб. При цьому відповідач, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини добровільно не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу(заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу слухати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона, актовий запис № 8. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], про що в свою чергу свідчить свідоцтво про народження, видане Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона, актовий запис № 11. Відповідно до довідки від 14.07.2014 року виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Суворовського району м. Херсона вбачається, що [PERSON] та [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинено, їх поновлення не можливе, так як у подружжя існують різні погляди на життя, різні характери, що стало причиною до виникнення конфліктів та сварок, які у свою чергу привели до неможливості сумісного проживання. Сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна та місце проживання малолітньої дитини у подружжя не має. Разом з тим, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної з позивачем дитини в добровільному порядку. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. При цьому згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з вище викладеним, враховуючи положення ст. 112 СК України та абзацу 1 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суд вважає можливим задовольнити позов в частині розірвання шлюбу так як судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її спільної дитини з відповідачем. Одночасно, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032 гривні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальне становище дитини, необхідність у забезпеченні належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від матері, яка забезпечує дитину всім належним та необхідним, чого вона потребує у цьому віці(належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи необхідність сплати аліментів на утримання дитини для збереження того рівня життя дитини, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів доходу(заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн. Також, відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при поданні позовної заяви, якщо він не звільнений від сплати судового збору, справляє судовий збір у розмірі визначеному цим Законом. Оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., він підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved