Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір № 155М/07/Е від 07.09.2007 року. Відповідно до кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове використання на умовах забезпеченості грошові кошти у сумі 25000,00 грн, зі сплатою 28% річних , з кінцевим терміном повернення 06.09.2009 року. Загальними зборами Акціонерів від 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені Кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 13.09.2017 року складає 38035,88 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 23957,70грн., сума заборгованоситі за відсотками- 2659,55 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту- 6587,70грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків- 731,57 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом- 3689,50 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками- 409,86 грн. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір № 155М/07/Е від 07.09.2007 року. Відповідно до кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове використання на умовах забезпеченості грошові кошти у сумі 25000,00 грн, зі сплатою 28% річних , з кінцевим терміном повернення 06.09.2009 року. Загальними зборами акціонерів від 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.п.1.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 25000,00 грн., зі сплатою 28% річних, погашенням кредиту відповідно до графіку, та кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 06.09.2009 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13.09.2017 року складає 38035,88 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 23957,70грн., сума заборгованоситі за відсотками- 2659,55 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту- 6587,70грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків- 731,57 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом- 3689,50 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками- 409,86 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Беручи до уваги, що умови Кредитного договору Позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved