Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.04.2008року був укладений Кредитний договір №77.1/АК-00760.08.2 між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого з 17.09.2009р. є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] та 15.04.2008р. між Банком з відповідачем [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], які передбачені Кредитним договором було укладено договір поруки. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, до цього часу відповідач кошти не повернув, крім того, у зв'язку з невиконанням умов договору, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу, процент за користування кредитом, а також пеню, в зв'язку з чим має заборгованість у сумі 36197,23дол.США та 24 833 227,74грн, тому просить стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідачів солідарно. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2008року був укладений Кредитний договір №77.1/АК-00760.08.2 між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого з 17.09.2009р. є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON], предметом даного договору є надання кредитних коштів на купівлю автомобіля в сумі 33500дол.США з терміном погашення кредиту до 15.04.2015р. з оплатою по процентній ставці 09% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], які передбачені Кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки від 15.04.2008р. Згідно п. 1.1., 1.3., 3.2 Договору поруки, у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору позичальник та поручитель відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Крім того, відповідно до п.3.6. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку за кожен день прострочи пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, підставою яка породжує обов'язок сплати неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Отже, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує у зв'язку з чим має заборгованість по наданому кредиту, станом на 26.06.2015р. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 31 505дол.США; прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 4 692,23дол.США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором - 20 900 254,19грн; нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів - 3 442 730,59грн; нарахована пеня за несвоєчасне погашення плати по кредиту - 345 815,65 грн; 3% річних від суми прострочених кредиту - 107 310,37грн; 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 17 687,08грн; 3%річних від суми прострочених плати по кредиту - 1 779,01грн; інфляційні витрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 7 574,05грн, що разом 36 197,23дол.США та 24 833 227,74грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідачів засновані на законі та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь Банка підлягає стягненню 3654грн, а саме по 1827грн з кожного судового збору. Враховуючи викладене і

Outcome: approved