Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої спільної дочки - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, і до досягнення нею повноліття та 100 грн. аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених в заяві. Відповідач не заперечував щодо свого обов'язку утримувати дитину, однак в мінімально визначеному законі розмірі та не згоден сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 100 грн. щомісячно, оскільки на даний час не працює та не має відповідних можливостей. Крім того, його дружина є вагітною. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини законними, однак вимога про їх розмір наразі є завищеною, тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO] року, яка на час розгляду справи проживає разом з позивачем. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. Відповідач, будучи працездатним, офіційно ніде не працює, отримуючи нерегулярний дохід, будь-якої допомоги дитині та позивачу не надає. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позовних вимог в частині сплати аліментів на утримання дитини не суперечить правам та інтересам третіх осіб, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 400 грн. На підставі ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Пред'являючи вимоги до відповідача та визначаючи розмір аліментів саме в сумі 100 грн. щомісячно, позивач не надала суду доказів в їх обґрунтування, оскільки не доведеною є обставина можливості [PERSON] сплачувати аліменти в цьому розмірі, оскільки він не працює та не перебуває на обліку як суб'єкт господарської діяльності. Доказів, які б спростовували заперечення відповідача не надано та судом не здобуто. Разом з тим, згідно із ч.1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Outcome: partial