Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 листопада 2017 р. № 22711, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2930112,49 грн. В обґрунтування позову зазначив, що на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованість перед стягувачем, а заборгованість не мала такого розміру як зазначено у виконавчому написі. Вказав, що нотаріус не додержався встановлених процедур, зокрема виконавчий напис вчинено без оригіналу кредитного договору та за відсутності належного бухгалтерського документу, що підтверджує суму боргу. 20.07.2020 р. учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання 23.12.2019, 17.04.2020, 20.07.2020 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Приватний нотаріус подав заяву про розгляд справи у його відсутності. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 24.07.2007 р. сторони уклали кредитним договір № CGZ0G100000523 на придбання відповідачем житла (а.с. 12-16). 24.07.2007 р. відповідач придбав квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 23-26). 24.07.2007 р. сторони також уклали договір іпотеки вище вказаної квартири з метою забезпечення виконання відповідачем кредитних зобов`язань (а.с. 17-22). Листом від 15.01.2013 р. банк направив відповідачеві вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 57-58). 23.04.2013 р. до Червоноградського міського суду Львівської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, що датований 05.03.2013 р. (а.с. 59-62). 17.03.2014 р. рішенням Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 459/1989/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про звернення стягнення позов частково задоволено та вирішено: «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CGZ0G100000523 від 24.07.2007 року в розмірі 549836 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 92 копійки - звернути стягнення на квартиру загальною площею 55.60 кв.м., житловою площею 33.20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки» (а.с. 55-56). 07.07.2014 р. рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі № 459/1989/13 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 березня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» про виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з кв . [ADDRESS] вирішено скасувати та ухвалено в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги банку задоволено. Виселино [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Доповнено резолютивну частину рішення в абзаці 2-му після слів в розмірі 549 836 грн. 92 коп., словами, що станом на 27.02.2013 року становить 68815,63 дол. США і включає в себе 29045,18 дол. США - заборгованості за кредитом, 16952,93 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2188,80 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 17321,99 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 31,29 дол. США штрафу (фіксована частина) та 3 275 дол. США штрафу (процентна складова). В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (реєстраційний номер рішення: 39739835). 23.11.2017 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 р. № 1172, вчинив напис, зареєстрований в реєстрі за № 22711, про стягнення з відповідача у користь позивача заборгованість, не сплачену в строк за кредитним договором № CGZ0G100000523 від 24.07.2007 р. (а.с. 6, 75). Згідно цього виконавчого напису, сума, що підлягає стягненню, складає 113350,58 дол. США, що за курсом НБУ становить 2930112,49 грн. станом на 01.08.2017 р., зокрема: заборгованість за тілом кредиту - 29241,65 дол. США; за відсотками - 38817,20 дол. США; за комісією - 5707,93 дол. США; пенею за період з 30.09.2015 р. по 01.08.2017 р. - 39583,80 дол. США. Строк, за яким провадиться стягнення - 3661 днів, а саме з 24.07.2007 р. по 01.08.2007 р. 04.04.2018 р. на підставі цього виконавчого напису відкрито виконавче провадження Червоноградським МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області (а.с. 7-11). Як видно з витребуваних судом копій документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 22711 від 23.11.2017 р., для одержання виконавчого напису банк надав копію кредитного договору (а.с. 76-80). При цьому, нотаріусу не була надана засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 23.07.2019 р. за клопотанням позивача суд постановив ухвалу про забезпечення позову, якою зупинив стягнення у виконавчому провадженні № 56115369, відкритому на підставі спірного виконавчого напису приватного нотаріуса від 23.11.2017 р. № 22711 (а.с. 41-42). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке. За правилами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім цього, за правилами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Отже, безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Фактичні обставини справи, наявні докази та норми права дають підстави для висновку про те, що нотаріус не дотримався вимог закону при вчиненні виконавчого напису № 22711 від 23.11.2017 р. Такі порушення процедури вчинення виконавчого напису є достатньою підставою для визнання останнього таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, судом встановлено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав кредитну заборгованість перед стягувачем. Однак дана заборгованість не була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Так, заборгованість за тілом кредиту має розбіжності у сумі, що зазначена у рішенні Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014 р. та виконавчому написі нотаріуса (29045,18 та 29241,65 дол. США відповідно), що є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Також у виконавчому написі суттєво іншою є сума заборгованості за відсотками, ніж розмір, що вказаний у рішенні Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014 р. (38817,20 та 16952,93 дол. США відповідно). Банк використав у 2013 році своє право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями банк на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконує належним чином, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що встановлено в судовому рішенні, тому строк дії договору змінився і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. Відтак правильність нарахування банком суми заборгованості за відсотками по користуванню кредитом викликає обґрунтовані сумніви, що є черговим свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості. За таких обставин і міркувань суд вважає переконливими доводи й аргументи позивача про те, що на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованість перед стягувачем, а заборгованість не мала такого розміру як зазначено у виконавчому написі. Також вірними є аргументи позивача про те, що нотаріус не дотримався вимог закону при вчиненні виконавчого напису. Тому спірним виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. На думку суду, потреба у забезпеченні позову не відпала й не змінилися обставини, що зумовили його застосування за ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 23.07.2019 р., тому вжиті заходи забезпечення позову слід залишити в силі до виконання судового рішення. Судові витрати позивача становлять 7152,60 гр., що складається з судових зборів за подання позовної заяви (768,40 грн.) та заяви про забезпечення позову (384,20 грн.), а також витрат на правовому допомогу. Розмір таких витрат підтверджується такими документами: квитанціями від 12.07.2019 р. №№ 35, 36; витягом з договору про надання правової допомоги № 060101/19 від 01.06.2020 р.; додатком до договору від 01.06.2020 р.; актом виконаних робіт про надання юридичних послуг від 17.07.2020 р. Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката. Заявлений розмір витрат на оплату правничих послуг адвоката є співмірним з складністю справи та наданих ними послуг; часом, витраченим на надання відповідних послуг; обсягом наданих адвокатами послуг. За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ч. 2 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved