Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої ДТП в порядку регресу в розмірі 19220,12грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 18.12.2013р. між ПрАТ СК «Уніка» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER]. 28.04.2014р. в м.Тернопіль сталася ДТП за участю транспортних засобів «TOYOTA - Camry», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та «ВАЗ» д.н.з. А [NUMBER], яким керував [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. В результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ СК «Уніка», транспортний засіб «TOYOTA - Camry», д.н.з. [NUMBER]. Згідно з умовами Договору, на підставі страхових актів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 19220,12грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля [NUMBER] [PERSON]. Добровільно суму виплаченого страхового відшкодування відповідачем не повернуто. Представник позивача ПрАТ СК «Уніка» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому та наданих суду усних поясненнях. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, просили відмовити оскільки розмір збитків надто великий та не відповідає дійсності. При розгляді справи судом встановлено наступне. 18.12.2013р. між ПрАТ СК «Уніка» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 020014/4007/0000017, згідно якого ПрАТ СК «Уніка» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04.06.2014року, [PERSON] 28.04.2014 року близько 13 год. 00хв. в м.Тернополі, на перехресті вулиць Будного Шептицького (с.Петриків),\~\~керуючи автомобілем [NUMBER], перед поворотом ліворуч, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку прямо, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.13 ПДР України. За вчинене адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту № 020014/4007/0000017 від 18.12.2013р., на підставі страхового акту № 00141954 від 13.05.2014р., наказу №00141954 ЕК від 13.05.2014р. було розраховано та виплачено страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19220,12грн. (16\~575,42грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Кристал-Моторс», 2\~644,70грн. в рахунок погашення не сплаченої частини страхового платежу), що підтверджується платіжним дорученням № 016797 від 14.05.2014 p. Відповідно до ч.1 cт.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, з врахуванням виплаченої суми в розмірі 19220,12грн., до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» перейшло право зворотної вимоги (регресу) на суму 19220,12грн. Цивільно правова відповідальність [PERSON] не застрахована, що і не заперечується відповідачем Відповідачу [PERSON] було направлено претензії від 01.07.2014 р. та 21.10.2014р. з проханням виплатити страхове відшкодування приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» в розмірі 19220,12грн., однак вимоги залишились без задоволення . Відповідно до вимог ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] накористь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню сума у розмірі 19220,12грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 259,08 грн. витрат, повязаних із явкою до суду (витрати на пальне).

Outcome: approved