Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «ПРВЕКС-БАНК» 04 липня 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4173,00 доларів США, що станом на 21.07.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 91 940,10 грн., посилаючись на те, що 08 лютого 2008 року між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 869-001/08Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 11113 доларів США, у строк з 08.02.2008 року до 08.02.2012 року зі сплатою 13,99% річних. Згідно з Договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 06.01.2009 року до кредитного договору було внесено зміни, згідно з якими кредит надається позичальникові у строк з 08.02.2008 року до 10.04.2008 року, зі сплатою 13,99% річних та з 11.04.2008 року до 08.02.2012 року зі сплатою 14,99% річних. Крім того, як зазначає позивач, між Банком та [PERSON] було укладено договір застави № 869-001/08Р від 08.02.2008 року, відповідно до умов якого Позичальником передано в заставу транспортний засіб, а саме автомобіль марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER]. Зобов'язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідач в строки, встановлені кредитним договором, зобов'язання за цим договором не виконав, кредит не повернув, нараховані за користування кредитними коштами проценти не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості та змусило позивача звернутися до суду. Позивач зазначає, що загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 21.07.2015 року становить 9174,25 доларів США , яка складається з: кредиту, в тому числі простроченого, - 3728,00 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 4488,68 доларів США; відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочених, - 445,00 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків - 512,57 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1379,10 грн. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції) справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року, позивача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» /а.с. 152/. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якої представник просить розглянути без участі позивача /а.с. 164/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про день, час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв про розгляд справи за відсутності або про причини неявки, заперечень на позов/письмових пояснень/клопотань/відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи те, що нез'явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у ній даних чи доказів. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 869-001/08Р /а.с.а.с. 11-14/. У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору, з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 83 від 31.01.2008 року, Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 11 113 доларів США, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1 від 08.02.2008 року та квитанцією № 3 від 08.02.2008 року /а.с.а.с. 16, 17-20/. Згідно п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається Позичальникові у строк з 08.02.2008 року до 08.02.2012 року зі сплатою 13,99% річних. Згідно з Договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 06.01.2009 року до кредитного договору було внесено зміни, згідно з якими кредит надається позичальникові у строк з 08.02.2008 року до 10.04.2008 року, зі сплатою 13,99% річних та з 11.04.2008 року до 08.02.2012 року зі сплатою 14,99% річних /а.с. 15/. Крім того, встановлено, що Банком та [PERSON] було укладено договір застави № 869-001/08Р від 08.02.2008 року, відповідно до умов якого Позичальником передано в заставу транспортний засіб, а саме автомобіль марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.а.с. 21-23/. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором (відносно строків сплати відсотків, повернення кредиту і/або сплати відсотків і/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 3 (три) відсотки річних, починаючи з розміру, встановленому в п. 1.2 даного Договору. У випадку наступного невиконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який Позичальник повинен був виконати свої зобов'язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі. Згідно п. 6.1.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків. Відповідно до п.п. 3.1 та 3.3. Кредитного договору, для забезпечення зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням даного Договору, Позичальник передає в заставу Банку належний йому на праві власності Автомобіль. При непогашенні заборгованості Позичальника перед Банком у повному обсязі Банк звертає стягнення на майно Позичальника відповідно до чинного законодавства. Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки. Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом місяця) у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, вказаного в п. 1.2 Договору. Згідно п. 10.1 Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів відповідачу. В той же час, відповідачем були порушені зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами. Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Однак, відповідачем [PERSON] не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору станом на 21.07.2015 року, наданого позивачем /а.с.а.с. 7-9/. Так, відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № 869-001/08Р від 08 лютого 2008 року загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 21.07.2015 року становить 9174,25 доларів США , яка складається з: кредиту, в тому числі простроченого, - 3728,00 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 4488,68 доларів США; відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочених, - 445,00 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків - 512,57 доларів США. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Також встановлено, що 31 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 869-001/08Р від 08.02.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» /а.с.а.с. 93-113, 126-151/. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог щодо спростування наявної заборгованості за кредитним договором № 869-001/08Р від 08.02.2008 року відповідачем суду не надано. Таким чином, суд, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм та меж заявлених позовних вимог, вважає вимоги позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія», про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 869-001/08Р від 08.02.2008 року в розмірі 4173,00 доларів США, що станом на 21.07.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 91 940,10 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1379,10 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved