Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223 КК від 21 грудня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем в розмірі 55 567,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 644 578, 33 грн. звернути стягнення на будівлю телятника загальною площею 1 568,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Стягнути з Відповідача судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 223КК (далі по тексту - кредитний договір), за умовами якого позивачу було надано кредит у сумі 20 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 20 грудня 2012 року. Також, 21 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки (далі по тексту - договір іпотеки), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку будівлю телятника загальною площею 1 568,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить йому на праві власності. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, і станом на 04 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 55 567,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 644 578, 33 грн. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, представників до суду не направив, заперечення проти позову не подав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 223КК, за умовами якого позивачу було надано кредит у сумі 20 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 20 грудня 2012 року. Також, 21 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку будівлю телятника загальною площею 1 568,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належить йому на праві власності. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, і станом на 04 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 55 567,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 644 578, 33 грн. Договір іпотеки (п. 29) містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке визначає можливість банку звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу його будь-якій особі та будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення банком на предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором. Відповідно до статей 590, 591 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», то суд у своєму рішенні може встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів, або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Відтак, суд вважає, що позов слід задовольнити, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223 КК від 21 грудня 2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем в розмірі 55 567,10 доларів США, що по курсу НБУ становить 644 578, 33 грн. звернути стягнення на будівлю телятника загальною площею 1 568,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем з наданням прав на вчинення дій, необхідних для укладення договору купівлі-продажу. Враховуючи положення ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», згідно якої ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, суд вважає за доцільне, враховуючи зміну курсу валют визначити ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що є відповідним ст. 39 Закону України «Про іпотеку» і у такому разі суд не виходить за межі заявлених позивачем позовних вимог. Згідно зі статтею 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до статті 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі, які складаються з витрат зі сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved