Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2007 року відповідач - [PERSON] 05.12.2007 року отримав кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак в порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з чим, станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 24305,07 гривень,яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6893,02 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12313,56 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3703,01 гривень; штрафу (фіксованої частини) в розмірі 250 гривень; штрафу (процентної складової) в розмірі 1145,48 гривень. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 24305,07 гривень та судові витрати в розмірі 245,55 гривень. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги просив також стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з повідомленням відповідача через засоби масової інформації, у сумі 174,00 гривень у зв'язку із публікацією в газеті «Донбас». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача , суд розглядає справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи й давши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 05.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір (Заява Позичальника) № б/н, відповідно до відповідач (Позичальник) отримав кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором /а.с.4-6/ станом на 31.08.2013 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань дійсно має заборгованість в розмірі 24305,07 гривень,яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6893,02 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12313,56 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3703,01 гривень; штрафу (фіксованої частини) в розмірі 250 гривень; штрафу (процентної складової) в розмірі 1145,48 гривень. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитних договорів щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати пов'язані із викликом у судове засідання через засоби масової інформації відповідача відносяться до судових і відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 245,55 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved