Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2012 року в сумі 28 450 грн. 21 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеної [PERSON] угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 22 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 28 524 грн. 11 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана [PERSON] угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим відповідач станом на 26 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 28 450 грн. 21 коп. У зв'язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, при цьому надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважаємо можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 22 жовтня 2012 року шляхом підписання відповідачем [PERSON] угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 28 524 грн. 12 коп. терміном на 24 місяці, відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати платежі з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 1427 грн. 35 коп., та повернути кредит до 31 жовтня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % на місяць. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання перед позивачем за договором кредиту, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість, яка станом на 26 грудня 2013 року становить 28 450 грн. 21 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 23 312 грн. 55 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 3 306 грн. 70 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1 330 грн. 96 коп. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в частині статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 284 грн. 50 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved