Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 16.10.2008 року в сумі 24 706,97 грн. Також просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді. Відповідно до укладеного договору № б/н від 16.10.2008 року, [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON], натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість у сумі 24706,97 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 14094 грн. 82 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8259 грн. 44 коп., заборгованості по комісії та пені в розмірі 700 грн., штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1152,71 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], який в установленому законом порядку неодноразово був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про що в справі є підтвердження, повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Судом встановлено, що 16.10.2008 р. між ПАТ КБ ПриватБанк, м. Дніпропетровськ та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н відповідно до якого було отримано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт укладення кредитного договору між сторонами має бути підтвердженим заявою позичальника від 16.10.2008 року, відповідно до якої позичальник, відповідач по справі, мав погодитися з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. В матеріалах справи міститься копія бланку першої сторінки заяви без відповідного заповнення, а саме не має жодних відомостей про особу, яка отримує грошові кошти від банку, його характеризуючі дані, та дані по кредиту згідно кредитного договору від 16.10.2008 року; друга сторінка даної заяви містить підпис особи в графі «підпис клієнта», що не є ідентичним підпису проставленому у відповідності до паспортних даних (а.с.14 та а.с.21). В матеріалах справи міститься інша копія заяви № 0614030700136100868, яка була подана представником позивача та зареєстрована канцелярією суду від 04.04.2016 року, де в графі «клієнт дата підпис» підпис особи, яка отримує грошові кошти від банку в виді кредитних коштів та дата такого підпису не співпадають з датою отримання коштів, зазначеною в позовній заяві. Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на 31.12.2014 року (а.с. 5-13), вказані вище копії заяв, які містять не чіткі відомості, та не можуть бути взяті судом до уваги при винесенні рішення, копія паспорта відповідача (а.с.21), умови та правила надання банківських послуг (а.с.15-20), приклад використання кредитних коштів на кредитці «Універсальна, з розрахунком загальної суми клієнта, інших доказів, які б засвідчили факт отримання громадянином [PERSON], відповідачем по справі, отримання від банку грошових коштів у виді кредитних зобовязань позивачем не надано. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. ч.3 даної статті доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як вбачається з положень ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ч.2 вище вказаної статті - дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів. У відповідності до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач за неодноразовим викликом суду в судове засідання не зявлявся, заяви та клопотання від нього не надходили. Відповідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог з огляду на наявність доказів, якими підтверджено факт отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] від ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі ч.1 ст.15, ч.2 ст.207, ст. 1047 ЦК України та

Outcome: dismissed