Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.10.2010 року в розмірі 86440,72 гривень, яка складається з наступного: 1290,07 грн. заборгованість за кредитом, 75278,00 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 5280,23 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4092,42 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка зобовязання за вказаним Договором не виконала. Станом на 31.03.2018 року відповідачка має заборгованість 86440,72 грн., а саме: 1290,07 грн. заборгованість за кредитом, 75278,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 5280,23 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4092,42 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не зявилася, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніш ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2010 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Шляхом підписання заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг /а.с. 10-11/. В п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктами 1.1.5.20 та 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити Банку штраф відповідно до встановлених тарифів. Згідно з п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або в установленій Банком частці у випадку невиконання позичальником або довіреною особою позичальника своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.10.2010 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], встановлено, що станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед банком становить 86440,72 гривень. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що підписанням Договору про надання банківських послуг відповідачка була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачено ліміт кредитування та можливість здійснення овердрафту, однак, не виконала взятих на себе за кредитним договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 86440,72 грн., а саме: 1290,07 грн. заборгованість за кредитом, 75278,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 5280,23 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4092,42 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved