Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 вересня 2012 року; -від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні; -за рішенням Хустського районного суду від 30 вересня 2013 року за її позовом з відповідача були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 600грн. щомісячно; -але на даний час цих коштів на утримання сина їй на вистачає; -їй відомо, що відповідач працює по найму і має можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, звернулася до суду з позовом та просила: змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], по 1200грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність /а.с.16-17/. Згідно наданих заперечень відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки: -від матеріального утримання та виховання сина він не ухиляється та регулярно сплачує аліменти, присудженні судовим рішенням; -на даний час він проживає в шлюбі з іншою жінкою, з якою у них також є на утриманні спільна малолітня дитина; -оскільки його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, то обєктивно вона не має можливості працювати; -він офіційно ніде не працює, перебивається випадковими заробітками, а тому не може сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем; -станом на сьогоднішній час їх неповнолітній син досяг 3-річного віку и позивач має обєктивну можливість працювати. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 вересня 2012 року, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні рішенням Хустського районного суду від 19 вересня 2012 року /а.с.5/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.4/ та довідкою, виданою виконкомом Вишківської селищної ради /а.с.8/. Як вбачається з рішення Хустського районного суду від 30.09.2013 року був змінений розмір стягуваних аліментів на утримання [PERSON], встановлений рішенням Хустського районного суду від 4 листопада 2010 року, та вирішено стягувати з [PERSON], мешканця [INFO], на користь [PERSON], мешканки [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 600грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 30 липня 2013 року /а.с.6-7/. Відповідач [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Його дружина не має можливості працювати, оскільки доглядає за малолітнім сином, який не досяг 3-річного віку. Ці обставини підтверджуються оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб /а.с.19/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.18/ та довідкою, виданою виконкомом Вишківської селищної ради /а.с.21/. Як вказала позивач у своєму позові та у судовому засіданні - їй відомо, що відповідач працює по найму і має можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, але жодних доказів того, що у теперішній час відповідач десь працює, отримує заробітну плату та яку саме, позивач суду не надала. Також сам відповідач у своїх запереченнях, наданих суду, вказав, що він офіційно ніде не працює, перебивається випадковими заробітками, але жодних доказів цього до суду не надав. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та зростання потреб для її нормального утримання і виховання, виходячи з інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -позивач ніде не працює, хоча не має ніяких перешкод для цього; -у відповідача на утриманні знаходиться інша малолітня дитина та дружина, яка не має можливості працювати, оскільки доглядає за малолітнім сином, який не досяг 3-річного віку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру змінених аліментів, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі 700грн..

Outcome: partial