Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» 20 жовтня 2014 року звернувся в суд з позовом до Першої міської клінічної лікарні, [PERSON] про визнання дій лікаря щодо внесення відомостей до виписки з медичної карти, листка непрацездатності неправомірними, визнання недійсним листа непрацездатності. В своїй позовній заяві посилався на те, що 07.10.2013 року між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» та третьою особою [PERSON] було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків, дія якого була припинена з 25.11.2013 року за ініціативою позивача. Також вказував, що [PERSON] з метою безпідставного отримання коштів у вигляді страхового відшкодування, звернувся до свого старого знайомого [PERSON], який в свою чергу, будучи керівником медичного підрозділу, вніс неправдиві відомості до офіційних документів: виписки із медичної карти та листа непрацездатності. Позивач просив суд визнати дії лікаря Першої міської клінічної лікарні м. Полтави [PERSON] неправомірними, зокрема, щодо безпідставного внесення неправдивих відомостей стосовно діагнозу [PERSON], проведення 26.02.2014 року йому операції та перебування його на стаціонарному лікуванні в період з 17 лютого по 26 березня 2014 року до наступних офіційних документів: виписки із медичної карти № 1180 від 26.03.2014 року, листка непрацездатності серії АГО № 052379 від 26.03.2014 року. Просив також визнати листок непрацездатності серії АГО № 053279 від 26.03.2014 року недійсним. В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Під час уточнення судом позовних вимог пояснили, що між ними та відповідачами виникли цивільно-правові відносини з відшкодування шкоди, в позивач звернувся за захистом своїх майнових прав. Представник Першої міської клінічної лікарні щодо задоволення позовних вимог заперечував, вважає, що лікарня прав позивача не порушувала, а з позовної заяви не вбачається наявності у позивача права, за захистом якого вона подана. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнавали, вважають дії лікаря правомірними. Третя особа [PERSON] заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 листопада 2013 року між позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Залізничні шляхи» та третьою особою [PERSON] було укладено договір № 02/86 добровільного страхування від нещасних випадків, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані із життям, здоров'ям та працездатністю [PERSON] Також встановлено, що 1-ю міською клінічною лікарнею на ім'я [PERSON], 26.03.2014 року видано листок непрацездатності серії АГО № 052379 та виписку із медичної карти хворого № 1180 із зазначенням діагнозу: післятравматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині надостьового м'язу, з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва; гемартроз лівого колінного суглобу. Згідно з наказом по 1-й МКЛ № 346 від 08.07.2014 року було створено комісію по перевірці якості надання медичної допомоги [PERSON] Відповідно до висновків службового розслідування від 11.07.2014 року ведення первинної медичної документації (історія хвороби № 1180) лікуючим лікарем [PERSON] незадовільне та має грубі порушення; тривалий термін лікування хворого в умовах стаціонару не обґрунтований (37 днів); додаткові методи обстеження (УЗД, рентгенографія), що підтверджують виставлений клінічний діагноз не виконані; мають м'ясце фальсифікації клінічних обстежень (ЗАК, ЗАС); відсутність запису в операційному журналі про оперативне втручання ставить під сумнів його виконання, так як виконано одноособово; взяти пояснення лікаря-травматолога [PERSON] по вище вказаним претензіям, виявлених комісією, не має можливості в зв'язку з його хворобою. Наказом № 358 від 15.07.2014 року по 1-й міській клінічній лікарні за грубі порушення при ведення медичної документації, недотримання протоколів лікування та діагностики хворого «С» завідуючому травматологічним відділенням [PERSON] оголошено догану. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що [PERSON] 16 квітня 2014 року звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, посилаючись на настання страхового випадку - отримання травми 16.02.2014 року. При цьому [PERSON] вказував на надання йому медичної допомоги саме 1-ю МКЛ та перебування в травматологічному відділенні. Позивачем ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» заява [PERSON] про настання страхового випадку залишена без задоволення з посиланням на дострокове розірвання договору добровільного страхування від нещасних випадків. За нормами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За нормами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, а також, які правовідносини випливають із встановлених обставин. Правовідносини, які виникли між ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» та [PERSON] з договору добровільного страхування від нещасних випадків від 07.10.2013 року, не є предметом доказування в даній справі. Як встановлено судом, в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування та за зустрічним позовом ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про визнання договору страхування припиненим». Разом з тим, встановленими судом обставинами, якими обґрунтовуються позовні вимоги ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», встановлено, що жодні цивільно-правові відносини між позивачем та відповідачами (Першою міською клінічною лікарнею та [PERSON]) не виникали. В свою чергу, між відповідачами Першою міською клінічною лікарнею та лікарем [PERSON] і третьою особою [PERSON] виникли правовідносини з надання медичної допомоги, які також знаходяться поза межами судового дослідження в даній цивільній справі. За нормами ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Твердження представників позивача про те, що між позивачем та відповідачами виникли цивільно-правові відносини з відшкодування шкоди, а позивач звернувся за захистом своїх майнових прав не заслуговують на увагу з наступних підстав. В силу норм ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідачі не вчиняли будь-яких дій, спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків безпосередньо позивача ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи». Посилання позивачем в поданій до суду позовній заяві на наявність «злочинного наміру на заволодіння шахрайським шляхом коштами ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» судом оцінюється критично. Поняття «шахрайство» визначено в ст. 190 КК України, згідно з якою шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, та є злочином. При цьому єдиним та належним доказом вчинення шахрайських діє в силу норм ст. 62 Конституції України є обвинувальний вирок суду, що вступив в законну силу. Крім того, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування» призначена для взаємообміну інформацією амбулаторно-поліклінічних і стаціонарних закладів охорони здоров'я щодо діагнозу, перебігу захворювання, стану хворого при направленні (виписці), проведенні досліджень, консультацій в інших закладах охорони здоров'я, лікування, диспансерного спостереження та інших рекомендацій хворому. Внаслідок видачі лікарем такої виписки не виникає безумовний обов'язок тієї чи іншої страхової компанії на виплату страхового відшкодування. В свою чергу відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 3 листопада 2004 р. N 532/274/136-ос/1406, яким затверджено Інструкцію про порядок заповнення листка непрацездатності, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Тому доцільність виплати страхового відшкодування не може бути підтверджено виключно листком непрацездатності, а відтак, і відсутні підстави вважати, що у зв'язку з видачею [PERSON] листка непрацездатності серії АГО № 052379 від 26.03.2014 року позивачу могло б бути спричинено матеріальну шкоду. Тому суд приходить до висновку, що в результаті видачі [PERSON] виписки із медичної картки та листка непрацездатності жодні майнові права позивача ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» порушені не були. Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки позивач ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» в жодні правовідносини з відповідачами не вступав, жодні підстави вважати, що діями лікаря 1-ї МКЛ стосовно внесення відомостей до виписки із медичної карти та листка непрацездатності було порушено майнові права позивача відсутні, тому позовні вимоги ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» до Першої міської клінічної лікарні, [PERSON] про визнання дій лікаря щодо внесення відомостей до виписки з медичної карти, листка непрацездатності неправомірними, визнання недійсним листа непрацездатності, є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed