Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач - Приватне підприємство «ЖЕОС» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позову вказує, що Приватне підприємство «ЖЕОС» з 28.12.2005 року по 30.09.2014 року обслуговувало прибудинкову територію та будинок [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], отримувала та споживала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які включають в себе прибирання прибудинкової території, забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, центрального опалення, каналізації та електроенергії, диспетчеризації, освітлення місць загального користування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг. Статтею 7 та пунктом 2 ч. 1 ст. 14 Закону встановлено що ціна на дані послуги затверджується органами місцевого самоврядування. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради № 106 від 27.01.2009 року та № 300 від 27.02.2012 року встановлено мінімальний перелік послуг по обслуговуванню будинків та прибудинкових територій та їх вартість з 1 кв.м. загальної площі квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг. Зобов'язання має виконуватися належним чином. У разі незгоди споживачів щодо якості та кількості наданих послуг ст. 18 Закону встановлює порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Відповідачкою не оформлено жодних претензій щодо якості наданих послуг по обслуговуванню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. Відповідачка своєчасно не сплатила за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, чим спричинила майнову шкоду позивачу. Згідно відомостей бухгалтерії ПП «ЖЕОС» станом на 01.11.2014 року заборгованість відповідачки становить 855 грн. 68 коп. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За весь час затримки розрахунку відповідачка, відповідно до ст. 625 ЦК України повинна сплатити інфляційні та 3% річних. Відповідно до розрахунків 3% річних становить 25 грн. 11 коп., інфляційні - 64 грн. 36 коп. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПП «ЖЕОС» заборгованість за житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 855 грн. 68 коп., 3% річних в сумі 25 грн. 11 коп., інфляційні - 64 грн. 36 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 533 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача - Харченко О.М., не з'явився, направши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Будинок [ADDRESS] з 28.12.2005 року перебував на обслуговуванні Приватного підприємства «ЖЕОС». В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] та була споживачем житлово-комунальних послуг, які по 30.09.2014 року надавав позивач - ПП «ЖЕОС». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 7 та п. 14 зазначеного Закону встановлено, що ціна на такі послуги затверджується органами місцевого самоврядування. Рішеннями Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 106 від 27.01.2009 року, № 300 від 27.02.2012 року встановлено мінімальний перелік послуг по обслуговуванню будинків та при будинкових територій та їх вартість з 1 кв.м. загальної площі квартири. Позивач по 30.09.2014 року надавав відповідачці послуги з утримання та обслуговування будинку, однак відповідачка за цей період витрати на утримання будинку та прибудинкової території оплачувала не в повному обсязі, в зв'язку із чим в неї виникла заборгованість станом на 01.11.2014 року в сумі 855 грн. 68 коп., що стверджується оборотною відомістю. Статями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А тому, враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПП «ЖЕОС» підлягають до задоволення, а заборгованість в розмірі 855 грн. 68 коп. до стягнення з відповідачки на користь позивача. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів становить 25 грн. 11 коп., інфляційні - 64 грн. 36 коп. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача 3% річних від простроченої суми, а саме 25 грн. 11 коп. та інфляційні - 64 грн. 36 коп. Крім того, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 533 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Витрати пов'язані з отримання позивачем юридичних послуг підтверджуються договором про надання правової допомоги адвокатом № 7 від 08.09.2014 року, розрахунком таких витрат (Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 08.09.2014 року), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та платіжним дорученням № 100 від 08.09.2014 року, а тому вони є обґрунтованими та такими що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved