Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач перший заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної ради та Львівської міської ради подав в суд позовну заяву до [PERSON] в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON]\~ в користь Львівської обласної ради витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, в даному випадку [PERSON], у розмірі 5372 грн. 70 коп. та стягнути з [PERSON]\~ в користь Львівської міської ради витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, в даному випадку [PERSON], у розмірі 938 грн. 72 коп. Перший заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в судовому засіданні, позов підтримав, просить його задовольнити. Позивач Львівська обласна рада свого представника не скерувала, однак головою обласної ради [PERSON] було подано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Позивач Львівська міська рада свого представника не скерувала, однак їхнім представником [PERSON] було подано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згідний сплатити суму затрачену на лікування потерпілого від злочину. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25.05.2016р. вироком Апеляційного суду Львівської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки. (а.с.12-17). Висновком судово-медичної експертизи від 30.09.2014 року за №1664 встановлено, що у неповнолітнього [PERSON] під час судово-медичної експертизи було виявлено та діагностовано: «Відкритий перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки. Вивих правого плеча», відмічено наявність ран на обох нижніх кінцівках, в черевній стінці, садна на черевній стінці, в правій верхній кінцівці, на нижніх кінцівках. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо від виступаючих частин автомобіля та при ударі до таких під час падіння, могли виникнути 29 серпня 2014 року під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя (а.с.18-20). Встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «ОХМАТДИТ» з 30.08.2014 р. по 20.09.2014 р. Внаслідок чого Львівською обласною дитячою клінічною лікарнею «ОХМАТДИТ» з бюджету Львівської обласної ради на його лікування затрачено кошти в сумі 5372 грн. 70 коп., що підтверджується інформаційною довідкою Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «ОХМАТДИТ» від 04.03.2016 за № 273/01 (а.с.6,7). Також, встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 17.11.2014 р. по 24.11.2014р. Внаслідок чого Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги з бюджету Львівської міської ради на його лікування затрачено кошти в сумі 938 грн. 72 коп., що підтверджується інформаційною довідкою Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 15.03.2016 за № 05/05вих-775 (а.с.9-11). В силу ч. 4 ст.61 ЦПК України\~вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.\~ Відповідно до частин 1, 2 ст.1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями\~чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Статтею 1206 ЦК України\~встановлено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати закладові охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони\~\~або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У відповідності з п.3\~Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», у разi коли при постановленнi вироку сума коштiв, витрачених на стаціонарне лікування потерпiлого, ще не була визначена i рiшення про їх вiдшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивiльного судочинства за позовом вказаних юридичних осiб. У такому ж порядку вiдшкодовуються витрати на стацiонарне лiкування особи, яка постраждала вiд злочину, в разi закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Враховуючи, що внаслідок заподіяння [PERSON]\~\~потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, у зв'язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні, вартість якого становить 6311.42 гривні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved