Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.07.2010 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 002-26994-230710. Відповідно з п.1.2 даного [PERSON], позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26254903702370 в національній валюті України гривні. Згідно п.1.3 [PERSON] встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2000,00 грн. Відповідач був зобов'язаний щомісяця в строки, визначені здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Станом на 16.06.2015 року відповідач не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 2685,09 грн., яка складається з тіла кредиту. Цю суму позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. В позові зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Банку. З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю Банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника, на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /зворот а.с. 3/. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином /а.с.24,25/. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив заочний розгляд справи згідно ст.ст. 224-228 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», що підтверджується витягом із Статуту банку (а.с.10). Між позивачем та відповідачем 23.07.2010 року дійсно було укладено кредитний договір № 002-26994-230710 (а.с.4-5). Позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26254903702370 в національній валюті України гривні, встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2000,00 грн. В січні 2013 року позивач змінив розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії до 2685,09 грн. Відповідач зобовязався належним чином виконувати умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Нормами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 631 ч.4 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що відповідач з договором був ознайомлений особисто під підпис, але свої зобовязання належним чином не виконував, оплату за кредит здійснював неповністю, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 16.06.2015 року у розмірі 2685,09 грн., яка складається з тіла кредиту у сумі 2685,09 грн. Сума заборгованості, предявленої до стягнення, підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.8), з яким суд погодився. Також встановлено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] /а.с.11, 14/. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до п.17 ст.2 цього Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Статтею 36 Закону передбачено, що Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених нею межах та порядку. За приписами ч.1, ч.2 ст.37 Закону уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Згідно з ч.1, ч.6 ст.38 Закону уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобовязань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання відповідачем, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, повязаної із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, яка відповідно до п.22 ч.1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved