Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача права користування житловою квартирою по вул. Слобожанській, б. 36-а[ADDRESS]. Сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача через його хворобу, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечив, долучив до матеріалів справи примірник газети «Урядовий курєр» від 24 жовтня 2017 року №199 із публікацією про виклик відповідача, судові витрати просить залишити за позивачем. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі через друковані ЗМІ, у судові засідання двічі поспіль не зявився, причини неявки не повідомив, заяв від нього не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з позовом, позивач є власником квартири [ADDRESS] (колишня вул. Кірова) смт. Кегичівка Харківської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті дружини [PERSON] В зазначеній квартирі зареєстровані і проживають співмешканка позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та син померлої дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який з 1995 року не проживає за даною адресою та взагалі на території України. Приблизно в 1994-1995 роках відповідач поїхав на заробітки до Росії, і за весь цей час в 90-х роках він одного разу телефонував своїй матері та повідомив, що знаходиться та працює на Далекому Сході, точного місця проживання він не повідомив. Після того, жодного разу в смт. Кегичівка він не зявлявся, не телефонував, будь-яких повідомлень від нього не надходило. Отже, відповідач у належній позивачеві квартирі не проживає вже більше 20-ти років, його речей у квартирі немає, в звязку з чим, позивач вважає, що факт його реєстрації за вказаною адресою суперечить нормам закону, так як ця квартира не є постійним, переважним або тимчасовим місцем проживання відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 386, 391 Цивільного кодексу України та ст. ст. 72, 150 ЖК України щодо права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядженням своїм майном та порядку визнання особи такою, що втратила право користування житлом внаслідок її відсутності понад встановлені строки. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та ІПН позивача з підтвердженням його анкетних даних; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2009 року №1633, згідно з яким, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 09 грудня 2008 року, є її чоловік [PERSON], до складу такого майна входить квартира [ADDRESS]; копія технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] від 18 квітня 1994 року; копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку №36а кв. 3 по вул. Кірова смт. Кегичівка, з якої вбачається, що у зазначеному домоволодінні зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; копія акту обстеження квартири [PERSON], складеного комісією Кегичівської селищної ради 30 червня 2017 року, згідно з яким, після огляду квартири та спілкування з сусідами було встановлено, що [PERSON] не проживає в даній квартирі приблизно з 1990 року по цей час. Зі слів сусідів [PERSON] фактично проживає в м. Хабаровськ; копія довідки Кегичівської селищної ради від 20 липня 2017 року №1975 про склад сімї [PERSON], згідно з якою, станом на 20 червня 2017 року [ADDRESS], власником якої є [PERSON], зареєстровані і проживають: співмешканка [PERSON], [INFO], сини співмешканки: [PERSON], 1988 р.н.н, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який зареєстрований, але фактично не проживає; примірник газети «Урядовий курєр» від 24 жовтня 2017 року №199 із публікацією про виклик [PERSON] у судове засідання 07 листопада 2017 року о 12-й год по розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира дійсно належить [PERSON], який позбавлений можливості вільно реалізовувати зазначені права, оскільки реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоду у користуванні та розпорядженні цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.

Outcome: approved