Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON]., які проживають із ним. Покликається на те, що з 22.02.2009 р. він перебував у шлюбі із відповідачем. Фактично шлюбні відносини припинились з 2013 р., а рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.06.2015 р. шлюб було розірвано. Судовим рішенням цих дітей було відібрано від матері та визначено їх місце проживання із позивачем. З часу фактичного проживання дітей із позивачем - з квітня 2015 р., відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дітей, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, та кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, негативно впливає на дітей. В судових засіданнях позивач та представник позивача позов підтримали. Ствердили, що відповідач ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не піклується про дітей, не приймає участі в їх утриманні, а вироком Ярмолинецького районного суду від 11.02.2016 р. засуджена за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 186 КК України. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Ствердила, що вона вимушено самоусунулась від виховання дітей, оскільки цьому перешкоджає позивач, який також не дозволяє дітям отримувати від неї подарунки. Вона періодично спілкується із дітьми по телефону, час від часу навідує їх у виховному та навчальному закладі. Участі в утриманні дітей вона не приймає, оскільки ніде не працює та не має коштів. Зловживання спиртними напоями та аморальну поведінку заперечила. В останні судові засідання, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідач не з'являлась. Представник органу опіки та піклування у судові засідання не з'являвся. У матеріалах справи наявні рішення Ясенівської сільської ради щодо попередження відповідача за неналежне виховання своїх дітей, доцільність залишення дітей із батьком. Довідкою №131 від 22.12.2015 р. орган опіки та піклування не заперечує проти задоволення позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав та просить розглядати справу у відсутності свого представника. Представник служби у справах дітей позов підтримав, вважає обґрунтованим висновок органу опіки та піклування Ярмолинецької райдержадміністрації від 01.02.2016 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно обох дітей. При цьому, після дослідження доказів у справі і з'ясування позиції відповідача щодо причин самоусунення від виховання та утримання дітей та заходи, які вчиняються відповідачем для виховання дітей, 08.04.2016 р. було проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини при Ярмолинецькій райдержадміністрації. Представник служби у справах дітей ствердив, що за результатами розгляду питання комісією повторно визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки остання неналежно приймає участь у вихованні, навчанні та розвитку своїх дітей, а візити до дітей до навчального та виховного закладів носять формальний характер, вочевидь обумовлений розглядом даної справи. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. 22.02.2009 р. сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району, актовий запис №2. Шлюб розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.06.2015 р. у справі №689/1200/15-ц, яке набрало законної сили 30.06.2015 р. Вказаним судовим рішенням встановлено, що сторони проживають окремо з 2013 р., спільного господарства не ведуть. До укладення шлюбу, - [INFO]. у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.05.2015 р., а під час шлюбу, - [INFO]. народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.05.2015 р. Матеріалами справи підтверджується, що діти проживають разом із батьком в [ADDRESS] за адресою його реєстрації. Рішення Ярмолинецького районного суду від 28.08.2015 р. у справі №689/989/15-ц між тими ж сторонами, яким було вирішено відібрати у [PERSON] неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. та передати їх матері [PERSON] за їх попереднім місцем проживання у [ADDRESS], було скасоване апеляційним судом Хмельницької області рішенням від 20.10.2015 р.. Зазначеним рішенням було відмовлено у позові [PERSON] про відібрання дітей та встановлено, що залишення малолітніх дітей за попереднім місцем проживання із матір'ю становитиме реальну небезпеку для їхнього життя і здоров'я, оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, не доглядає дітей, веде аморальний спосіб життя, у той час як діти знаходяться на утриманні [PERSON] Крім того, рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.11.2015 р. у справі № 689/1874/15- ц, яке набрало законної сили 18.12.2015 р., визначено місце проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. із батьком - [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає, а також неналежно ставиться до своїх батьківських обов'язків, що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Ясенівської сільської ради №4 від 27.02.2014 р. «Про розгляд заяви жителя с. Ясенівки [PERSON]», №15 від 21.04.2015 р. «Про розгляд заяви жителя с. Ясеніка [PERSON]», якими відповідача неодноразово попереджалось про неналежне виховання нею своїх дітей; висновком психолога від 15.01.2016 р., довідкою виконкому Соколівської сільської ради №32 від 15.01.2016 р., довідками і характеристиками щодо дітей виданих навчальним та виховним закладами, довідкою Соколівського фельдшерсько-акушерського пункту, з яких вбачається, що вихованням, навчанням, лікуванням та утриманням дітей займається лише батько, у той час як відповідач не цікавиться навчанням та вихованням дітей. Матеріалами справи, зокрема, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується, що час від часу відповідач з'являється до навчального та виховного закладу для спілкування з дітьми, приносить їм солодощі. Допитаний в судових засіданнях свідок [PERSON] ствердила, що вона є класоводом Соколівської ЗОШ 1-3 ст., у якій навчається з вересня 2015 р. [PERSON]. [PERSON] приходить до школи приблизно один раз на 2-3 тижні, або телефонує вчительці із такою ж періодичністю. Приходячи до школи під час великої перерви спілкується з [PERSON] 20 хвилин, приносить солодощі. Зазначила, що [PERSON] не задоволений такими візитами, оскільки дитина, побоюючись реакції батька, відмовляється приносити подаровані відповідачем солодощі додому; крім того, їй відомо про сутичку між [PERSON] та [PERSON] поблизу школи у вересні 2015 р., коли [PERSON] відібрав від [PERSON] дитину. Хоча [PERSON] питає її про успішність дитини у навчанні, позитивних зрушень не відчувається, дитина залишається «педагогічно запущеною». Вважає участь відповідача у вихованні [PERSON] недостатньою. Допитана в судових засіданнях свідок [PERSON] ствердила, що вона є директором Соколівської ЗОШ 1-3 ст. 15.01.2016 р. на звернення [PERSON] від імені [PERSON] вона склала довідку, у якій констатовано, що відповідач не приймає участь у вихованні дитини. Жодного разу відповідача вона в школі не бачила, ці відомості до довідки внесла з інформації, отриманої від класовода, яка згодом ствердила, що [PERSON] почала з'являтись у школі після судових засідань у цій справі. Допитана в судових засіданнях свідок [PERSON] ствердила, що вона є вихователем Соколівського ДНЗ «Барвінок». Під час її перебування на зміні [PERSON] вперше прийшла до вихованця [PERSON] приблизно у першій половині березня 2016 р. із своєю матір'ю, були приблизно протягом 30 хв. Наступного разу прийшла на другий день з відчутним запахом перегару. Допускає, що відповідач могла уникати появ у її зміну, оскільки [PERSON] прямо запитала у відповідача, чи та вживає алкогольні напої. Допитана в судових засіданнях 23.03.2016 р. та 13.04.2016 р. свідок [PERSON] ствердила, що вона є вихователем Соколівського ДНЗ «Барвінок». З 16.02.2016 р. у садочок до [PERSON] почала приходити його матір - [PERSON]. Однак, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, у судовому засіданні 23.03.2016 р. свідок ствердила, що відповідач приходить раз на тиждень і спілкується із дитиною впродовж трьох годин, перебуваючи завжди у тверезому стані та приносячи солодощі. Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини при Ярмолинецькій райдержадміністрації 08.04.2016 р. [PERSON] ствердила, що відповідач з'явилась до дитини лише один раз у лютому 2016 р., вихованням та розвитком дитини не цікавиться. У зв'язку із цим, будучи повторно допитаною в судовому засіданні 13.04.2016 р. та будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, зазначила, що [PERSON] відвідувала дитину лише двічі: 16.02.2016 р. впродовж близько 1,5 год. і 08.03.2016 р. на святкуванні впродовж близько 30 хв. Ці зустрічі носили формальний характер. Враховуючи, що частота періодичності та тривалість спілкування відповідача із дитиною має істотне значення для справи, а покази даного свідка у різних судових засіданнях, надані під присягою, є взаємовиключними і такими, що стосуються фактичних обставин, не опосередкованих суб'єктивним сприйняттям, суд вважає за доцільне звернутись до правоохоронних органів із відповідним повідомленням з метою перевірки наявності ознак складу злочину, передбаченого у ч. 1 ст. 384 КК України. Оцінивши докази в їх сукупності, вживши заходів до з'ясування дійсних мотивів відповідача, суд приходить до висновку, що періодичні появи відповідача у навчальному та виховному закладі носять формальний характер та є явно недостатніми для виховання, навчання та забезпечення розвитку дітей. Вони не свідчать про намагання відповідача прийняти належну участь у цьому процесі. В судові засідання відповідач перестала з'являтись, не повідомляючи про жодну поважну причину, не з'являється і до служби у справах дітей на її виклики при розгляді питань щодо її дітей, самоусунувшись таким чином від вирішення цих питань. Жодних доказів створення позивачем перешкод у спілкуванні із дітьми відповідачу суду не надано, враховуючи обмеження, які об'єктивно склались внаслідок проживання дітей із батьком. Суд також враховує, що обставини, які з'ясувались в ході судових засідань, були предметом повторного розгляду на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Ярмолинецькій райдержадміністрації 08.04.2016 р. Витягом з протоколу №4 від 08.04.2016 р. констатовано, що комісія після повторного розгляду і надалі підтримує висновок органу опіки та піклування Ярмолинецької райдержадміністрації від 01.02.2016 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO].», у зв'язку із тим, що мати цих дітей неналежним чином приймає участь у вихованні, навчанні та розвитку своїх дітей. Висновком органу опіки і піклування Ясенівської сільської ради «Про ухилення від виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON]» визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON]., оскільки вона фактично самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Цей висновок надано рішенням виконкому Ясенівської сільської ради №5 від 28.01.2016 р. «Про розгляд заяви жителя с. Ясенівка [PERSON]». Зазначеним спростовуються заперечення відповідача та доводиться наявність підстав, передбачених в п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Крім того, факт зловживання відповідачем алкогольними напоями підтверджується листом Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф №604 від 15.10.2015 р., договором від 25.02.2014 р. на проведення терапії позбавлення від алкогольної залежності, довідкою-характеристикою виконкому Ясенівської сільської ради №7 від 13.01.2016 р., листом №1389 від 03.03.2014 р. Вироком Ярмолинецького районного суду від 11.02.2016 р. у справі №689/34/16-к, який набрав законної сили 14.03.2016 р., підтверджується, що [PERSON] засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 186 КК України. Матеріалами справи також підтверджуються покликання позивача на ухилення відповідача від обов'язку по утриманню дітей. У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 09.04.2016 р. №03-21/1588, аліменти згідно виконавчого листа Ярмолинецького районного суду від 10.11.2015 р. не сплачувались відповідачем взагалі, заборгованість склала 6268 грн. При цьому, відповідач є особою молодого віку, працездатною, за її словами періодично працює, не будучи офіційно працевлаштованою. Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, батько. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачаються зазначені підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із ч. 5 цієї статті, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved