Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд зобовязати Шевченківське районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняття арешт з нерухомого майна, а саме будинку № 41 по вулиці Давидова - [PERSON] в селищі Шевченкове Харківської області, який було накладено на підставі постанови ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області від 09.02.2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 лютого 2006 року Шевченківським районним судом Харківської області було винесено рішення, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] суму боргу за договором позики 17\~000 гривень, а також 3% річних 85 гривень і витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 гривень. Крім того, було накладено арешт на все майно, належне йому. На сьогоднішній день позивач по справі повністю сплатив суму боргу за рішенням суду, проте не має змоги розпоряджатися своїм будинком, так як арешт який було накладено ще в 2006 році на підставі постанови ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області не знято, у звязку із чим змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач по справі представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судовому засіданні не заперечував проти позову, зазначивши, що згідно журналів вхідної кореспонденції та даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчий лист виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області № 2-51/06 від 03.02.2006 року з 01.01.2013 року по теперішній час до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 лютого 2006 року Шевченківським районним судом Харківської області було винесено рішення за позовом [PERSON] у справі № 2-51/06, який було задоволено та стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики 17\~000 гривень, а також 3% річних 85 гривень і витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 гривень, що підтверджується копією зазначеного рішення в матеріалах справи (а.с.11,12). 03 лютого 2006 року Шевченківським районним судом Харківської області було винесено ухвалу про накладення арешту на все майно, належне [PERSON] Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області від 07.02.2006 року, старшим державним виконавцем Андросович О.А. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу та накладено арешт на все майно (а.с.13), що підтверджується актом опису й арешту майна серії АА № 233416 від 08.02.2006 року (а.с.14,15). На сьогоднішній день позивач по справі повністю сплатив суму боргу за рішенням суду, проте не має змоги розпоряджатися своїм будинком за адресою: вулиця Д.Лучицького, 41 в селищі Шевченкове Харківської області, який належить йому згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.07.1997 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Факт належності зазначеного будинку також підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок в матеріалах справи (а.с.6,7-10). Представник відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні пояснив, що дійсно постановою ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області від 07.02.2006 року, старшим державним виконавцем Андросович О.А. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу та накладено арешт на майно відповідача. Виконавчий лист виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області № 2-51/06 від 03.02.2006 року з 01.01.2013 року в даний час на виконанні не перебуває у відділі відсутні будь - які відкриті виконавчі провадження стосовно позивача. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.07.2016 року на все майно позивача, а також на будинок ; 41 по вулиці Д.Лучицького в селищі Шевченкове накладено арешт. Судом встановлено, що на час розгляду справи у Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для обмеження у володінні, користуванні та розпорядженні власним майном позивача. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю не знятого відповідачем арешту, позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним йому майном. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки в даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за можливе застосувати положення ч. 5 цієї ж статті та зняти арешт. На підставі викладеного,

Outcome: approved