Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 27.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк, та [PERSON] укладено Кредитний договір б/н, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені Кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року складає 17\~807,83 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5\~450,85 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11\~032,80 гривень; а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 824,18 гривень - штраф (процентна складова). У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, одночасно з позовом суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчить поштовий конверт, повернутий на адресу суду з відміткою: „За закінченням терміну зберігання, заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк, та [PERSON] укладено Кредитний договір б/н, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно п.п. 5.5 Правил користування платіжною карткою, що є невідємною частиною до Кредитного договору, [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом у встановленому Тарифами [PERSON] розмірі, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, що є невідємною частиною до Кредитного договору, позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Позичальник шляхом підписання кредитного договору дає згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням [PERSON] та зміну [PERSON] у будь-який час кредитного ліміту. Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту, зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 Договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту, [PERSON] залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням [PERSON] та без попереднього повідомлення Клієнта. Пунктом 6.4 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] Позичальник зобовязаний надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість перед [PERSON], тому числі й заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Держателю. У разі незгоди зі списанням коштів по картрахунку позичальник зобовязаний письмово проінформувати [PERSON] про це протягом тридцяти пяти днів з моменту списання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року складає 17\~807,83 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5\~450,85 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11\~032,80 гривень; а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 824,18 гривень - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту чи Овердрафту), оплати Винагороди [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніш на 120 днів Позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф у розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми позову. Пунктом п. 5.7 Правил користування платіжною карткою встановлено, що [PERSON] має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником зобовязань за Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Беручи до уваги, що умови Кредитного договору Позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378 гривень.

Outcome: approved