Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 12.05.2006 року був укладений договір №DNH4KP82251517, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2978,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення норм закону та зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором позичальник станом на 16.07.2015 року має заборгованість на суму 59119,24 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в розмірі 59119,24 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 2700,43 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 16259,50 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 36867,92 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2791,39 грн., а також просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився. В матеріалах справи є заява представника позивача за довіреністю [PERSON], в якій він просить проводити судове засідання без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи рекомендованими листами. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: відповідно до наявних у справі матеріалів, встановлено, що договір складається з заяви позичальника від 12 травня 2006 року, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам Розстрочка та Тарифів. Згідно із заяви позичальника № DNH4KP82251517 банк надав [PERSON] кредит у сумі 2978,30 грн. на строк 24 місяців по 12.05.2008р. включно, з умовами сплати за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 159.60 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п. 4.2. Умов, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Так, у заяві позичальника зазначено, що [PERSON] підтвердив, що він ознайомився та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ Приватбанк. Згідно п.п. 3.2.2. - 3.2.4. Умов позичальник зобовязується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; та сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Як передбачено п.п. 3.2.7. Умов, позичальник зобовязується погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов. Відповідно до п.п. 5.1. Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.п. 5.3. Умов). Пунктом 5.4 Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5,3 цих умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п.п. 5.5. Умов). Відповідач умови договору, щодо обовязку повернути кошти в строк, не виконує, внаслідок чого, станом на 16.07.2015р. утворилася заборгованість в розмірі 59119,24 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 2700,43 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 16259,50 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 36867,92 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2791,39 грн. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст. 549 ч. 1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Крім того, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обовязки та надав відповідачу кредит в сумі 2978,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач, взяті по договору обовязки не виконав, суму кредиту та відсотки не повернув, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 59119 грн. 24 коп. (борг, відсотки, пеня та штрафи), а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк слід стягнути судові витрати в сумі 591 грн. 19 коп., що підтверджується платіжним дорученням №BO900B0V75 від 20/07/2015 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved