Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк»», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 72323,48 грн. за кредитним договором № DNH4KS25030004 від 23.03.2006 р., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1912,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 18324,89 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 48166,06 грн., штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 3420,17 грн. (процентна складова), а також стягнути судові витрати у розмірі 723,33 грн. Позов обґрунтований тим, що між сторонами 23.03.2006 р. був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4869,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що ним зобов'язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 72323,48 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою АДП ГУ ДМС України в Харківській області, однак всі конверти повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. З огляду на положення ст. 74 ЦПК України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, тому згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити з огляду на наступне. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В позовній заяві позивач зазначає, що 23.03.2006 р. між сторонами був укладений кредитний договір № DNH4KS25030004, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4869,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 72323,48 грн. Розрахунок заборгованості, доданий до позову, проведений виходячи із суми отриманого кредиту 4869,47 грн. (а.с. 3). Разом із тим, позивачем не надано доказів укладення вказаного кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. До позову доданий кредитний договір, інший, ніж зазначено у позові, а саме договір №DNH4KS25030007, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3124,80 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором не мають підтвердження належними доказами, оскільки позивачем не надано суду доказів укладення договору №DNH4KS25030004 від 23.03.2006р. про надання [PERSON] кредиту у розмірі 4869,47 грн., заборгованість за яким є предметом позову. Судом явка позивача була визнана обов'язковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог, однак, представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, просив розглянути справу без його участі, в зв'язку з чим справу розглянуто судом на підставі наявних в ній доказів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed