Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач просить розподілити майно, що є спільною сумісною власністю, та виділити їй наступного майна: кухонного гарнітуру розміром 3 метри, із вбудованими газовою поверхнею для приготування їжі та електричною шафою за 10500 гривень; прихожу за 900 гривень; м'який кухонний куток із столом за 1900 гривень; шафу - купе 4800 гривень; м'які кожані меблі /диван та 2 крісла/ за 6000 гривень;стінку - шафу із натурального дерева за 8000 гривень; холодильник двокамерний «Самсунг» за 3000 гривень; мікрохвильову піч «Whirlpool» за 1000гривень; телевізор «Філіпс», діагональ екрана 112 см, за 7000 гривень; підставку скляну під телевізор за 600 гривень; килим /еліпсоподібний/ червоного кольору за 850 гривень; килим /еліпсоподібний/ червоного кольору 850 гривень; міксер електричний «Whirlpool» за 600гривень; соковижималку «Whirlpool» за 800 гривень; спальний гарнітур «Ілона» /ліжко, 2 тумбочки, комод/ за 6500 гривень, а всього майна на загальну суму 53300 грн.; визнати за відповідачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] вартістю 35 987 грн.; земельну ділянку площею 0,2794 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та ведення особистого підсобного господарства, визначену державним актом [NUMBER], вартістю 108 474,92 грн., а також телевізору «Тошиба» - 2000 грн., підставку під телевізор дерев'яну - 400 грн., а всього майна на загальну суму 146 тисяч 861,92 гривень. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце засідання, до суду не з'явились, надали заяви, відповідно до яких позивач позов підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідач його визнає, обоє просять справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сторони перебували у шлюбі із 28.08.1993 року, мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO] Рішенням Кегичівського районного суду від 04.11.2011 року цей шлюб розірвано, відтоді вони проживають окремо. Син постійно проживає із батьком. За час шлюбу сторони шляхом приватизації набули право власності на житловий будинок [ADDRESS] вартістю 35 987 гривень, та земельну ділянку площею 0,2794 га для обслуговування цього житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, визначену державним актом [NUMBER], вартістю 108 474,92 гривень. У свідоцтві про право власності на житловий будинок та у державному акті за взаємною згодою власником вказали позивача. Також за час шлюбу для облаштування будинку та комфортного проживання у ньому сторони придбали зазначене рухоме майно. 05.09.2015 року позивач уклала другий шлюб і змінила прізвище на «[PERSON]», проживає у м. Харкові, має намір купити власне житло, для облаштування якого їй необхідні меблі та побутова техніка, яка на даний час знаходиться у спільному з відповідачем будинку і частину якої відповідач відмовляється їй передати. Угоди про добровільний поділ майна, між ними не досягнуто. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та ІПН позивача; витяг з рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 04.11.2011 року по справі № 2017/2-392/11; копія свідоцтва про шлюб позивача; копія паспорта та ІПН відповідача; копія свідоцтва про народження дитини; довідка Чапаєвської селищної ради про склад сім?ї відповідача; копія свідоцтва про право власності та технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку - 0,25 га; ведення особистого підсобного господарства - 0,0294 га тощо. Дослідивши докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини , що мають істотне значення. При вирішенні позову суд виходить з того, що згідно з ч.1,2,4 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону, не порушує права, інтереси інших осіб, підстав для відмови у його прийнятті не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved