Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18557,83 доларів США і 18480,78 гривень, а також судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 17373 доларів США для придбання транспортного засобу, строком погашення не пізніше 27.08.2015 року зі сплатою за користування кредитом процентної ставки - 13,49% річних. 27.08.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №6787524 від 27.08.2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір поруки №6787531, на підставі якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Також 27.08.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №6787524 від 27.08.2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір поруки №6787543, на підставі якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.02.2014 року провадження по цивільній справі №333/8470/13-ц в частині позовних вимог до [PERSON], у зв'язку зі смертю останнього. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.08.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №6787524 (а.с.16-18, 19-20), згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на придбання автомобіля на загальну суму 17373,00 доларів США шляхом переказу суми кредиту з позичкового рахунку на картковий рахунок відповідача (п.2.3.2 зазначеного договору), що підтверджується меморіальним валютним ордером №488733418 від 27.08.2008 року (а.с.22), а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 27.08.2015 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Згідно п.п.3.1.3 та 3.2.1 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку №1 до кредитного договору, який є його невід'ємною частиною (а.с.19-20). Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 13,49% річних. На підставі п.3.1.2 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Згідно п.3.5.7 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань позичальника за цим договором, зокрема, при затриманні сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Відповідно до п.3.5.8 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року зазначену в п.3.5.7 цього договору вимогу банку про дострокове повернення кредиту разом зі сплатою процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але до моменту подання позову до суду вона не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с.43-45). Пунктом 5.2 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користуванням кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. На підставі п.5.5 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п.4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року від 27.08.2008 року, не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості не вжила. На підставі п.4.3.5 кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року позичальник зобов'язаний при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту повернути кредит в повному обсязі достроково разом з нарахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Кім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №6787524 від 27.08.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач (заставодержатель), та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №6787531 від 27.08.2008 року, на підставі якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору (а.с.23-24). Відповідно до п.1.1 договору поруки №6787531 від 27.08.2008 року поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, вказаних ст.2 договору. Згідно п.1.2 договору поруки №6787531 від 27.08.2008 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано умов кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року, позивачем було здійснено поручителю вимогу дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив [PERSON] 04.10.2013 року досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 3 календарних днів з дня її одержання, але до моменту подання позову до суду вона не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с.46-47). Також в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] (заставодавець) та ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач (банк), був укладений договір застави транспортного засобу №6819997, посвідчений 27.08.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 3357 (а.с.27-30), відповідно до умов якого заставодавець передав у заставу банку придбаний за кредитні кошти автомобіль PEUGEOT, модель 206, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з невиконання умов кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року за заявою позивача приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис від 17.12.2010 за реєстровим №1876 (а.с.31). Вказаний виконавчий напис було пред'явлено до відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області для примусового виконання (а.с.34). У ході виконавчого провадження предмет застави (автомобіль) був проданий на аукціоні 09.02.2012 року за ціною 47000,00 грн. (а.с.35). Після вирахування витрат виконавчого провадження позивачу від відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції надійшли кошти у загальній 35531,50 грн. (платіжне доручення від 02.03.2012 №U286511 на суму 900,00 грн. - повернення витрат на організацію та проведення виконавчих дій (експертну оцінку автомобіля), платіжне доручення від 02.03.2012 року №U286510 на суму 34631,50 грн. - стягнення заборгованості з боржника). Відповідно до ст.534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу. Від отриманих від реалізації коштів були погашені грошові вимоги позивача: 2500,00 гривень - витрати за вчинення нотаріусом виконавчого напису; 100,00 гривень - витрати за нотаріальне посвідчення виконавчого напису з договором застави; 32031,48 гривень, що склало 4009,95 доларів США, - направлено на погашення заборгованості за кредитним договором (3154,56 доларів США - за процентами за період з 20.08.2010 року по 19.02.2012 року, 855,39 доларів США - за кредитом). Відповідно до ст.24 Закону України «Про заставу» у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. У зв'язку з викладеним, станом на 14.10.2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №6787524 від 27.08.2008 року в сумі 18557,83 доларів США і 18480,78 гривень, а саме: 15134,21 доларів США - заборгованість за сумою кредиту, 3423,62 доларів США - заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період з 20.02.2012 року по 14.10.2013 року, 18480,78 гривень - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань (а.с.7-8). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак, остання порушила вимоги кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року, а саме не виконала в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, відсотків та пені по ньому. Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору №6787524 від 27.08.2008 року та солідарними боржниками з останньою. У зв'язку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору та солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, відсотків та пені по ньому відповідно до приведеного ним розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved