Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем знаходилися в шлюбі, який рішенням Хустського районного суду від 5 березня 2018 року між ними було розірвано; -від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; -ще до розірвання шлюбу відповідач покинула його з дітьми; -відповідач жодним чином не піклується про їх дітей та не спілкується з ними, що для дітей є важкою психологічною травмою; -всі витрати, повязані з утримання дітей, він несе сам, а відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає, звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.14/, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, а також надала до суду відзив на позов /а.с.15-18/, в якому посилається на те, що: -3 серпня 2018 року вона уклала шлюб, від якого у неї народилася донька Крістина Сібова, [INFO]; -на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, є непрацездатною та жодних прибутків та доходів не отримує; -знаходиться у важкому матеріальному становищі та знаходиться на утриманні чоловіка, а стягнення аліментів поставить її у важке фінансове становище; -просить встановити розмір аліментів в сумі по одній тисячі гривень щомісячно на кожну дитину. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей:\~ [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, що підтверджується: свідоцтвами про народження дітей /а.с.7-8/ та довідкою виконкому Вишківської селищної ради №1350 від 10 серпня 2018 року /а.с.9/. Відповідач [PERSON] 3 серпня 2018 року уклала шлюб з [PERSON], від якого вона має на утриманні малолітню дитину - донька Крістину Сібову, [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини /а.с.21-27/. На даний час відповідач [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, є непрацездатною та жодних прибутків та доходів не отримує. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку /доходу/ платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток /дохід/, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач у своєму позові не надав суду жодних доказів того, що у теперішній час відповідач десь працює, отримує заробітну плату та яку саме. Крім того, позивач взагалі не вказав про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; -мінімальний розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 липня 2018 року не може бути меншим, ніж 972грн., а з 1 грудня 2018 року ніж 1013грн.50коп.; -у відповідача [PERSON] знаходиться на утриманні малолітня /новонароджена/\~ дитина - донька Крістина Сібова, [INFO], у звязку з чим на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, є непрацездатною та жодних прибутків та доходів не отримує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі по 1050грн. на кожну дитину щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial