Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4 101,05 гривень; стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 квітня 2016 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс АЕ/7770909 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER]. 12 вересня 2016 року в місті Києві на вулиці В. Кільцева відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]; та забезпечений транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER]. Як з'ясувалося, даний транспортний засіб був застрахований відповідно до договору страхування № 250523260.16, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеллас Фарма» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО Україна» 26 квітня 2016 року. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до рахунку № 2310219602-1 від 16 вересня 2016 року становить 4 101,05 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 7212 від 22 вересня 2016 року ПрАТ «СК «ІНГГО Україна» виплатило страхове відшкодування в розмірі 4 101,05 гривень. 04 листопада 2016 року ПрАТ «СК «ІНГГО Україна» звернулося до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 4 101,05 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 16 листопада 2016 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 117037. Відповідно до платіжного доручення № 20755 від 17 листопада 2016 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ПрАТ «СК «ІНГО Україна» страхове відшкодування в розмірі 4 101,05 гривень. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов'язані з цим страховим випадком складають 4 101,05 гривень. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочного порядку (проти заочного рішення) не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2016 року о 13 годині 10 хвилин в напрямку з вул. Луценка на вул. В. Кільцева в м. Києві між автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 32-33). На даний час постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у Акціонерному товаристві «Просто-страхування» на підставі полісу № АЕ/7770909 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 25 квітня 2016 року по 24 квітня 2017 року включно (а.с. 4), а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «АСК «ІНГО Україна» на підставі договору № 250523260.16 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 26 квітня 2016 року (а.с. 9-23). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В подальшому, на підставі страхового акту № 144088 від 20 вересня 2016 року, розпорядження № 144088 на виплату по страховому випадку, Приватним акціонерним товариством «АСК «ІНГО Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 4 101,05 гривень (а.с. 28, 29). 02 листопада 2016 року Приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна» звернулося до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 7). На підставі страхового акту № 117037 від 16 листопада 2016 року позивачем було сплачено ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 4 101,05 гривень, що підтверджується платіжним дорученнями № 20755 від 17 листопада 2016 року (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як учасник дорожньо-транспортної пригоди не звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання страхового випадку, що є порушенням вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем письмових заперечень на позовну заяву подано не було, доказів повідомлення страховика про настання страхового випадку, суду не надано, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, в даному випадку позивач, має право зворотної вимоги (регресу) до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON] на користь позивача, Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», страхового відшкодування в сумі 4 101,05 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved