overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить припинити його право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в зв»язку з тим, що дана частина є незначною, і позивач повністю сплатила відповідачу її вартість, а також визнати за нею право власності на вказану 1/3 частину квартири. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про те, що з позовними вимогами згоден та просить розглядати справу у його відсутності. Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності та про згоду з позовним вимогами. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 15637 від 14.05.2005 року та техпаспорту на квартиру зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб 07.08.2010 року [PERSON] уклала шлюб а змінила прізвище на [PERSON]. Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 193614 грн.. Відповідно до розписки- зобов»язання від 20.10.2010 року відповідач [PERSON] зобов»язався подарувати позивачці належну йому 1/3 частину вказаної квартири після отримання ним коштів за дану частину квартири в сумі 65000 грн., в строк до грудня 2013 року. З даної розписки, також, вбачається, що за період з листопада 2010 року по червень 2013 року включно позивач виплатила відповідачу гроші в сумі 65000 грн.. Дана грошова сума дорівнює ринковій вартості 1/3 частини вказаної квартири, зазначеної в звіті про оцінку вартості даної квартири. Крім того, вказана квартира є двокімнатною і позивач вважає, що спільне користування цією квартирою для трьох співвласників є неможливим. Вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені, оскільки у відповідності до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене аз рішенням суду, якщо така частка є незначною та не може бути виділена в натурі та таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. З позовної заяви, розписки-зобов»язання від 20.10.2010 року, письмових заяв відповідача та третьої особи вбачається, що сторони по справі досягли згоди щодо того, що частки всіх співвласників у праві власності на спірну квартиру є рівними, тобто складають по 1/3 частині. В даному випадку враховуючи наведене та те, що позивач надала суду належні докази того, що вона сплатила відповідачу вартість належної йому 1/3 частини квартири, його частка є незначною та суду не надано даних про те, що вона може бути виділена йому в натурі, тому право власності відповідача на цю частину квартири може бути припинене, та на неї може бути визнане право власності позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, оскільки шлюбні відносини припинені і відновлення родини неможливе. Позивач в судові засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач спочатку з розірванням шлюбу не погодилась, їй був наданий строк на примирення з відповідачем. В судовому засіданні 29.04.2014 року відповідач з позовом погодилась. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1993 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір»ю. Шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи припинені, втрачене взаємопорозуміння, сім»я розпалась і її відновлення стало неможливим. Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги мають бути задоволені у відповідності до ст.ст.110-112 СК України, оскільки відновлення даної сім»ї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина по 1000 грн. щомісячно, оскільки син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач в судові засідання двічі не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по позову не надала. За клопотанням позивача суд провів заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1997 року по 28.09.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матір»ю якого у свідоцтві про його народження вказано відповідачку. Згідно довідки МКП «Основаніє» №1534 від 28.09.2015 року неповнолітній [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] разом з батьком. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає з батьком, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивача. Син позивача [PERSON] на даний час постійно проживає з батьком, мати з ними не проживає. Неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що дійсно на даний час проживає з батьком, мати з ними не проживає, коштів на його утримання регулярно мати не надає, лише коли він приїздить у гості до бабусі, вона дає йому трохи грошей на кишенькові витрати. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. В даному випадку, оскільки, як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні, відповідач інших неповнолітніх дітей не має, періодично працює за кордоном, то з неї можливо стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у вказаному позивачем розмірі. Також, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до 30.05.2015 року. Позов обґрунтувала тим, що донька продовжує навчання у школі, будь-якого власного доходу не має, знаходиться на її утриманні, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився та пояснив, що згоден надавати допомогу на навчання доньки до закінчення нею школи. Третя особа позов підтримала та пояснила, що вона навчається у школі, проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів не має, тому потребує допомоги з боку батька. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.10.1995 року по 09.12.2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження вказаний відповідач. Відповідач проживає окремо, повнолітня дитина проживає з матір»ю, самостійного доходу не має, знаходиться на її утриманні. Згідно довідки №162 від 29.08.2014 року, донька сторін [PERSON] навчається в ЗЗШ №91 в 11-Б класі. Закінчення навчання - 30.05.2015 року. Відповідач працює, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів може бути визначений в частці від доходу батька, а у відповідності до ст.ст.198-200 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і потребує в зв»язку з цим матеріальної допомоги, а батько має змогу надавати таку допомогу, то аліменти також можуть бути стягнуті в частці від доходу батька. В даному випадку суду надані дані про те, що відповідач має змогу надавати доньці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу, і її розмір необхідно визначити в ? частині від його доходу, і стягнути аліменти необхідно до закінчення [PERSON] навчання у ЗЗШ №91. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього борг за договором позики в сумі 16000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився в повному обсязі. Сторони наполягали на винесенні рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що, згідно розписки від 25.12.2013 року, [PERSON] отримав в борг у [PERSON] гроші в сумі 14000 грн., які зобов'язався повернути до 01.02.2014 року, а в разі порушення строку повернення вказаних коштів зобов»язався виплатити позивачу ще 2000 грн.. Оригінал розписки досліджений у судовому засіданні, відповідач не оспорює свій підпис на ній та викладені в ній обставини. Проте, до даного часу вказані кошти відповідач позивачу не повернув. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 16000 грн. та витрати по сплаті судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має бути виконане у строк та порядку, встановлених договором а у відповідності до ст.ст.1047, 1049 ЦК України за письмовим договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю кошти у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідачів, в якому, згідно уточнених позовних вимог, просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], оскільки вони з 2012 року в квартирі не проживають і виїхали на постійне місце проживання у Грецію. Відповідачі в судові засідання двічі не з»явились, про час засідань повідомлялись належним чином, в тому числі і шляхом розміщення оголошення у газеті «Запорізька правда» від 24.07.2014 року №82-83, заперечень по позову не надали. Представник позивача наполягає на заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.06.2014 року, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON], яка діяла в інтересах громадян Республіки Греція [PERSON] та [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.06.2014 року, [PERSON] належним чином здійснив державну реєстрацію свого права власності на вказану квартиру. З довідки МКП «Основаніє» від 22.07.2014 року на даний час у вказаній квартирі зареєстровані але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно п.13 договору купівлі-продажу продавці зобов»язались знятись самі та зняти з реєстраційного обліку вказаної квартири всіх зареєстрованих осіб, але до даного часу з обліку не знялись. Згідно акту МКП «Основаніє» від 21.07.2014 року, складеному зі слів сусідів, відповідачі у вказаній квартирі з 01.01.2012 року не проживають. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами по будинку [ADDRESS]. Сім»ю відповідачів знають давно і їм відомо, що вони всі стали громадянами Греції, виїхали туди на постійне місце проживання, останньою виїхала мати відповідачів [PERSON]. Вони не проживають в квартирі більше п»яти років. Вислухавши представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги мають бути задоволені, оскільки з аналізу норм ст.ст.107,71,72 ЖК України у разі вибуття наймача або членів його сім»ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту за рішенням суду особи можуть бути визнані такими, що втратили право користування цим приміщенням. В даному випадку суду надані належні докази того, що відповідачі виїхали на постійне місце проживання до іншого міста, це підтверджується, також, і засвідченням в договорі купівлі-продажу квартири того, що вони є громадянами республіки Греція, а також вони за умовами договору купівлі-продажу зобов»язались знятись з реєстраційного обліку проданої ними квартири, тому суд вважає, що їх можливо визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач подав до суду позов до Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі садиби [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] померла його мати, [PERSON], яка була головою домогосподарства та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Згідно з заповітом, складеним 28.01.2008 року, все своє майно померла заповідала позивачу - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині немає. Після смерті матері [PERSON], він звернувся із заявою про прийняття спадщини. Але спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння та не зареєструвала на себе право власності на нього. В зв'язку з цим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину в частині домоволодіння, а реєстраційна служба Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області не може видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно і зареєструвати його на ім'я позивача. Вирішити питання, пов'язані з одержанням домоволодіння у спадщину інакше, як у судовому порядку неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач - Дроздівська сільська рада Куликівського району Чернігівської області подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Від Куликівської районної державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті позивач прийняв спадщину за заповітом. Інших спадкоємців немає. Померлій на праві власності належав будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою Дроздівської сільської ради та технічним паспортом на будинок. Успадкувати вказане домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивач не має можливості, оскільки спадкодавиця за життя не оформила своє право власності на нього та належні правовстановлюючі документи. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд вважає, що є всі правові підстави визнати за позивачем право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] 190 000 грн. суму збитків на користь [PERSON]; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на такі обставини: 18.05.2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до п. 1 даного договору відповідач позичила у позивача 190 000 грн. терміном до 31 грудня 2010 року. Станом на момент подачі позовної заяви до суду відповідач не виконав свої договірні зобов'язання, що грубо порушує права та інтереси позивача. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] - у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримав, дав покази аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, та пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем був укладений договір позики 18.05.2010 року на суму 190 000 грн. Однак, позивач жодним чином не доводить факту заподіяння йому збитків зі сторони відповідача, в тому числі ніяк не мотивує розрахунок суми відшкодування завданих збитків в розмірі 190 000 грн. На підставі наведеного представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, 18.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, що стверджується Договором позики грошових коштів від 18.05.2010 року. зВідповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається із Договору позики грошових коштів від 18.05.2010 року [PERSON] позичила у [PERSON] 190 000 грн. терміном до 31.12.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить: ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житлом по [ADDRESS] Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], викликалися до суду в порядку, встановленому ЦПК України. Судом досліджено інші докази: копія паспорта громадянина України [PERSON], серії [NUMBER], копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82139962 від 10.03.2017 року, довідка № 219 від 19.04.2017 року, видана Вороновицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія рішення Кельменецького районного суду від 12 листопада 2010 року по справі № 2-1854/10. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідачі вселилися на житлову площу та проживали з позивачем [PERSON] як члени його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані на даний час в житлі, яке належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Відповідачі користувалися житлом з 1998 року. по [ADDRESS] Більше одного року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні на спірній житловій площі без поважних причин. Жодних домовленостей між позивачем як власником житла та відповідачами, з приводу подальшого користування житлом не існувало. Отже, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини з приводу користування чужим житлом. Викладені вище обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом, яке належить позивачу, тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю та визнати відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] На підставі ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву про визнання [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 2-кімнатною квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, договір купівлі-продажу квартири, витяг з державного реєстру правочинів №8796620 від 22.07.2010 року, витяг про державну реєстрацію № 26962379 від 09.08.2010 року, №138977766 від 25.09.2018 року, технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Ст. 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Ст. 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння. Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що спірне житло на належить позивачу; відповідач не проживає в спірному житлі, що підтверджується матеріали справи. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає. Будь-яких договорів наймання, піднаймання, оренди тощо щодо будинку між сторонами не укладено; відповідач не несе витрат на оплату комунальних послуг житла. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, за відсутності між сторонами зобов`язальних відносин, позивач, як власник житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вимагаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, діє правомірно, оскільки як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження будинком, що належить йому на праві власності, тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 328, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved