Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2000 року, але з квітня 2017 року разом не проживають; -від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], 7листопада [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні та вихованні; -їх донька [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує спокій, постійне піклування та лікування; -вона вважає, що причинами розпаду сімї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її та бє, що погано впливає на вихованні та спокої їх дітей; -на даний час вони проживають більше півроку окремо, їх шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення; -відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не турбується про їх здоровя та розвиток; -відповідач не має інших утриманців, працює по найму, возить пісок, гравій, дрова та має можливість допомагати своїм дітям, оскільки як батько зобовязаний їх утримувати та допомагати матеріально, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «Федишина»; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання: неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1200грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину певного віку з дня подання заяви до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.24/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, у тому числі особисто /а.с.18-19,20,23/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується: свідоцтвом про одруження /а.с.5/, свідоцтвами про народження дітей /а.с.6-8/, та довідкою №734, виданою 22 грудня 2017 року Кривською сільською радою Хустського району Закарпатської області /а.с.25/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причинами розпаду сімї те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її та бє, що погано впливає на вихованні та спокої їх дітей. Також позивач вказує, що вони проживають більше півроку окремо, їх шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітніх дітей сторони не заявляють. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. 2.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач у своєму позові вказує, що їх донька [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує спокій, постійне піклування та лікування, відповідач не має інших утриманців, працює по найму та має можливість матеріально допомагати своїм дітям, але ніяких доказів цих обставин позивач суду не надала. Крім того, позивач взагалі не вказала про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати у платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітніх дітей та потреб для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суму з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; -жодних доказів про обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та про те, що неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO], - є інвалідом дитинства та потребує лікування, позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі 3000грн. на трьох дітей, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно квитанції №1592010190 від 20 жовтня 2017 року /а.с.2/ - позивач при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial