Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.12.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого всіх прав та зобовязань є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5881930 від 06.12.2007 року, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 105\~000 дол. США, а позичальник зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником перед позивачем за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки №5928938 від 06.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №12844, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 92,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Червоних Курсантів, 8/6, м. Вінниця. Дане обтяження зареєстроване у Державному реєстрі заборон і відчужень обєктів нерухомого майна від 07.12.2007 року за №6179649, а також у Державному реєстрі іпотек від 07.12.2007 року за №6179505. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці у цивільній справі №206/5214/2012 за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість по кредиту у розмірі 157\~785,19 дол. США та 75\~750,00 грн., а також витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3\~219,00 грн. Вказане рішення набрало чинності 22.10.2012 року, на примусове виконання якого 02.09.2013 року видано виконавчий лист, який був предявлений до [PERSON] В ДВС Вінницького МУЮ для примусового виконання. 30.12.2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві у відповідності до п.п.2, 9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», так як у ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником дійсно зареєстровано нерухоме майно квартира, розташована за адресою: вул. Червоних Курсантів, 8/6, м. Вінниця, але в силу дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначене житлове майно підлягає під дію мораторію, а відтак звернення стягнення на нього не є можливим. Станом на 30.12.2016 року борг відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 3\~683\~801,00 грн. Оскільки, боржник ухиляється від виконання своїх обовязків, визначених у кредитному договорі, внаслідок чого утворилась заборгованість, банком було прийняте рішення щодо взяття вищезазначеної квартири, яка є іпотечним майном ПАТ «ПУМБ» на баланс відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №87884590 від 24.05.2017 року позивачу стало відомо, що стосовно відповідача [PERSON] на виконанні у Ленінському, а наразі [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області та у [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебувають (перебували) провадження, в рамках яких накладені наступні арешти: арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанова №49274331, 15.12.2015 року, за реєстраційним номером обтяження 13389068, [PERSON] В ДВС Вінницького МУЮ; арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 02.04.2014 року, за реєстраційним номером обтяження 5236237, Ленінський В ДВС Вінницького МУЮ. На даний час задоволення вимог позивача щодо погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, шляхом реалізації заставного майна є неможливим, у звязку з тим, що відповідно до даних постанов, було накладено арешт та заборону відчуження на все майно відповідача, в тому числі на іпотечне майно, що перебуває у заставі позивача в рахунок забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору. А тому, позивач вважає, що вищевказані записи про обтяження в частині накладення арешту та заборони відчуження порушують права позивача як заставодержателя, у звязку з чим підлягають скасуванню в частині накладення арешту та заборони відчуження на вищезазначену квартиру, яка належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] та перебуває у заставі позивача, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 06.12.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого всіх прав та зобовязань є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5881930 від 06.12.2007 року, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 105\~000 дол. США, а позичальник зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником перед позивачем за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки №5928938 від 06.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №12844, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 92,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Червоних Курсантів, 8/6, м. Вінниця. Дане обтяження зареєстроване у Державному реєстрі заборон і відчужень обєктів нерухомого майна від 07.12.2007 року за №6179649, а також у Державному реєстрі іпотек від 07.12.2007 року за №6179505. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці у цивільній справі №206/5214/2012 за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість по кредиту у розмірі 157\~785,19 дол. США та 75\~750,00 грн., а також витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3\~219,00 грн. Вказане рішення набрало чинності 22.10.2012 року, на примусове виконання якого 02.09.2013 року видано виконавчий лист, який був предявлений до [PERSON] В ДВС Вінницького МУЮ для примусового виконання. 30.12.2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві у відповідності до п.п.2, 9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», так як у ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником дійсно зареєстровано нерухоме майно квартира, розташована за адресою: вул. Червоних Курсантів, 8/6, м. Вінниця, але в силу дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначене житлове майно підлягає під дію мораторію, а відтак звернення стягнення на нього не є можливим. Станом на 30.12.2016 року борг відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 3\~683\~801,00 грн. Оскільки, боржник ухиляється від виконання своїх обовязків, визначених у кредитному договорі, внаслідок чого утворилась заборгованість, банком було прийняте рішення щодо взяття вищезазначеної квартири, яка є іпотечним майном ПАТ «ПУМБ» на баланс відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №87884590 від 24.05.2017 року позивачу стало відомо, що стосовно відповідача [PERSON] на виконанні у Ленінському, а наразі [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області та у [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебувають (перебували) провадження, в рамках яких накладені наступні арешти: арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанова №49274331, 15.12.2015 року, за реєстраційним номером обтяження 13389068, [PERSON] В ДВС Вінницького МУЮ; арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 02.04.2014 року, за реєстраційним номером обтяження 5236237, Ленінський В ДВС Вінницького МУЮ. На даний час задоволення вимог позивача щодо погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, шляхом реалізації заставного майна є неможливим, у звязку з тим, що відповідно до даних постанов, було накладено арешт та заборону відчуження на все майно відповідача, в тому числі на іпотечне майно, що перебуває у заставі позивача в рахунок забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, та ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Зі змісту ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вбачається, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту. Як вбачається з матеріалів справи право іпотеки (застави) у позивача виникло 07.12.2007 року, а постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження були винесені 02.04.2014 року та 15.12.2015 року відповідно, тобто після укладення договору іпотеки, що дає достатні підстави вважати, що державна виконавча служба не мала правових підстав для накладення арешту на предмет іпотеки. Більше того, вартість предмету іпотеки, яка згідно договору іпотеки становить 757\~500 грн., не перевищує розміру заборгованості за кредитним договором 3\~683\~801,00 грн. Згідно ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Однак, реалізувати своє право позивач на сьогодні не має можливості, оскільки на іпотечне майно накладені арешти, а тому позов підлягає до задоволення. Окрім того, в силу ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1\~600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved