Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики від 01.03.2015 року в сумі 11275,32 грн. та 243,60 грн. судових витрат по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 01.03.2015 року між ним і відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким він позичив останньому 500,00 доларів США на умовах щомісячного погашення суми боргу рівними частками по 50,00 доларів США і повною виплатою до 31 січня 2015 року. З дня отримання позики відповідач не здійснив жодної періодичної сплати боргу (відсутні сплати у квітні - липні 2015 року), чим допустив порушення взятих на себе зобовязань та істотних умов договору. За відповідачем рахується заборгованість в сумі 11275,32 грн., з яких: 11053,64 грн. заборгованість по основній сумі позики та 221,68 грн. проценти, сплата яких передбачена пунктом 6 вказаного договору. 16.04.2015 та 25.05.2015 року на адресу відповідача було надіслано листи-претензії про порушення ним умов договору і відсутність періодичних сплат, на які той не відреагував. Такі його дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився та про причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про направлення йому рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таке ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ч.1 даного кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Про те, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу позику готівкою в сумі 500,00 доларів США на терміном до 31.01.2016 року зі сплатою відсотків за прострочення грошового зобовязання в розмірі 15 % річних та погашенням основної суми позики щомісяця рівними частинами у розмірі 50,00 доларів США, свідчить копія договору позики від 01.03.2015 року (а.с. 4). Як встановлено судом, позивач виконав умови договору позики та передав відповідачу вказану суму, а останній своє зобовязання не виконав і передбачені умовами договору щомісячні платежі в розмірі 50,00 доларів США не вносив. Як вбачається з довідки про офіційний курс валют (а.с. 9), станом на 16.07.2015 року офіційний курс гривні до долара США становив за 100 доларів США 2210,7282 грн. За таких обставинах суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 11275,32 грн., з яких 11053,64 грн. заборгованість по основній сумі позики та 221,68 грн. проценти за прострочення грошового зобов»язання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,1046,1048,1049 ЦК України,

Outcome: approved