Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого являється позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір №037-2008-650 від 13.03.2008 року строком до 10.03.2033 року. Відповідно до змісту даного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 114\~680 швейцарських франків з відсотковою ставкою 9,95% річних, підвищеною відсотковою ставкою 29,85% річних у разі користування коштами понад встановлений строк та термін погашення, а відповідач зобовязався їх повернути, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до договору. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредиту у вищезазначеному розмірі. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі, в результаті чого станом на 29.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 94\~005 швейцарських франків 85 сантимів, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 13.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №037-2008-650 від 13.03.2008 року строком до 10.03.2033 року (а.с.6-11). Відповідно до змісту Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». А відтак, ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» з усіма його правами та зобовязаннями, що також підтверджується статутом ПАТ «Універсал Банк» (а.с.28-31). Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 114\~680 швейцарських франків, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9,95% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. За користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка у розмірі 29,85% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника (п.1.1.1. кредитного договору). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредиту у розмірі 114\~680 швейцарських франків, що підтверджується меморіальним ордером від 13.03.2008 року (а.с.21). Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. А тому, останній повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 29.12.2014 року становить 94\~005 швейцарських франків 85 сантимів, з них: 5\~351 швейцарських франків 78 сантимів прострочена заборгованість по кредиту; 83\~716 швейцарських франків 13 сантимів сума дострокового стягнення кредиту; 4\~017 швейцарських франків 98 сантимів несплачені відсотки; 919 швейцарських франків 96 сантимів підвищені відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у разі укладення договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до іноземної валюти на час вирішення спору. Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, під час судового розгляду достовірно судом встановлено, що у позивача були та є наявні усі необхідні ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.65-70), а відтак банк правомірно надав позичальнику кредит в іноземній валюті, а тому заборгованість за такими зобовязаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 3\~654,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1780/13 від 02.02.2015 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved