Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач просив задовольнити позов посилаючись на докази: Відповідач по справі є сином позивача - [PERSON]. Відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], мати якої [PERSON] на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2012 року була позбавлена батьківських прав. Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2012 року відповідач був засуджений до чотирьох років позбавлення волі. На підставі рішення Первомайської міської ради Харківської області від 26 вересня 2012 року №209 позивача було призначено опікуном над малолітньою [PERSON]. 28.07.2014 року відповідач звільнився з місць позбавлення волі, але до виконкому з вирішення питання про можливість передачі на виховання та подальше проживання малолітньої доньки не звертався. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов*язками, не спілкується з дитиною, не цікавиться станом її здоров*я, не виявляє батьківської уваги, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовки до самостійного життя. Таким чином, на протязі майже 3-х років відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов*язків щодо своєї малолітньої дитини. Позивач звернулася до суду з заявою в якій просила розглядати справу за її відсутність , на позові наполягає. Відповідач звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати справу за його відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа подала заяву в якій просила розглядати справу за відсутність представника,проти заявлених позовних вимог не заперечує. Суд,вважає за можливе розглядати справу за відсутність сторін, з постановою рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини: Відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON],[INFO], мати якої [PERSON] на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2012 року була позбавлена батьківських прав. Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2012 року відповідач був засуджений до чотирьох років позбавлення волі у зв*язку із чим на підставі рішення Первомайської міської ради Харківської області від 26 вересня 2012 року №209 позивача було призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. 28.07.2014 року відповідач звільнився з місць позбавлення волі,але до виконкому з вирішення питання про можливість передачі на виховання та подальше проживання малолітньої доньки не звертався. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов*язками,не спілкується з дитиною, не цікавиться станом її здоров*я, не виявляє батьківської уваги, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовки до самостійного життя. Відповідач весь час ,починаючи з дня народження доньки ухиляється від виконання свого зобов*язання в частині її матеріального забезпечення, надання грошових коштів на її утримання. Таким чином,на протязі майже 3-х років відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов*язків щодо своєї малолітньої дитини. Висновком виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст..ст.150,155,164,166,167 СК України батьки зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; ухилення батьків від виконання батьківських обов*язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Наведене свідчить про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов*язкі по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, своєю поведінкою подає дитині негативний приклад. Вимоги позивача законі та ґрунтуються на зібраних доказах, тому в інтересах неповнолітньої дитини позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved