Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до укладеного Договору б/н від 25.08.2010, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами Користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Крім того, п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсотків за кредитом може змінюватись Банком за умов інформування позичальника, шляхом надання виписки по картковому рахунку, на умовах визначених у п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Банк свої зобовязання за Договором та Угодою виконав у повному обсязі, а саме надав кредит відповідачу. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміта, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Крім того, власник карти повинен був слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердфарту, згідно п.1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. +5% від суми позову. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, не виконав своїх зобовязань. Згідно із п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердфарту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. У звязку з порушеннями виконання зобовязань за кредитним договором, за відповідачем, станом на 30.09.2017 рік виникла заборгованість у розмірі 20811 грн. 43 коп., яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 1729,28 грн., - заборгованості за процентами по користуванню кредитом у розмірі 17614,94 грн. а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., - штраф (процентна складова) у розмірі 967,21 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду. У судове засідання позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, від представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.33), до суду надійшло письмове клопотання, в якому представник просить суд розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.39). У судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надала. Згідно Довідки з Сектора реєстрації (а.с.42), відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO]. Судові виклики направлялися відповідачці на адресу місця реєстрації вказану у Довідці, проте до суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.49,50,54). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не зявився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: розрахунком заборгованості за договором, укладеним між ПриватБанком та [PERSON], відповідно до якого встановлено, що відповідачка дійсно порушила умови Договору щодо сплати необхідних платежів, передбачених Договором (а.с.4-5), Анкетою-заявою [PERSON], відповідно до якої відповідачка підтвердила своїм підписом що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та згодна з ними, а також зобовязалась виконувати дані Умови та правила (а.с.6, 6 зворот.), витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідно до якого вказані характеристики та значення кредитних карт (а.с.7), витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31), та підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [PERSON] своїх зобовязань вчасно не виконала, внаслідок чого станом на 30.09.2017 рік за кредитним договором у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 20811,43 грн., яка нею не сплачена. Крім того, згідно з платіжним дорученням від 30.10.2017 р., позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн.. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved