Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року відповідач [PERSON] виразив своє бажання до приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 ЦК України. Відповідач [PERSON] згідно умов договору отримав від позивача у платне користування автомобіль марки Богдан, модель : 211040, рік випуску : 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова /шасі : [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] та зобов*язався сплачувати щомісячні платежі, пов*язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі встановлених у графіку лізингових платежів з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу. Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України « Про фінансовий лізинг» встановлено обов*язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов*язань за цим договором, повернення предмету лізингу здійснюється за адресою , вказано. У повідомленні про дефолт. Пунктом 2.8.4.8.2.4. договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобв*язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобов*язання лізингоодержувача перед лізингодавцем , строк сплати за якими настав або суму коштів за такими грошовими зобов*язаннями. В забезпечення виконання зобов*язання за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки . У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов*язання належним чином відповідачем [PERSON] не виконані і станом на 31 березня 2016 року заборгованість перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 96072 гривні 43 копійки , яка складається з наступного: 56888.37 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 15861.87 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3705.98 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 17518.83 грн. - заборгованість з пені, 2097.38 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року у значеному розмірі та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача Танких Д.В., який діє на підставі довіреності, не явився, про день слухання був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] до судового засідання надійшла телефонограма , про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами позивача згоден повністю. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і про що не заперечував відповідач [PERSON] , що він своєю заявою приєднався до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року , а також тарифам які складають договір фінансового лізингу, в свою чергу від позивача отримав у платне користування автомобіль марки Богдан, модель : 211040, рік випуску : 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова /шасі : [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER]. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачі, погодившись з позовом, визнали обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України. Відповідно до ст..6 та ст.. 16 Закону України « Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу ; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку встановленому договором. Частиною 1 статті 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року відповідач [PERSON] станом на 31 березня 2016 року має заборгованість перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу у розмірі 96072 гривні 43 копійки , яка складається з наступного: 56888.37 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 15861.87 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3705.98 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 17518.83 грн. - заборгованість з пені, 2097.38 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року у значеному розмірі та понесені ним судові витрати. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 554 ЦПК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до договору поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року боржник і поручитель відповідають перед лізингоодержувачем як солідарні боржники Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами порушено право позивача за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року так як заборгованість до теперішнього часу позивачу не сплачена. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved