Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем проживають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2017 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] ; -останні чотири місяці вони з відповідачем повністю припинили будь-які стосунки, однак і до фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не цікавився добробутом дитини та не надавав коштів на утримання їхнього малолітнього сина; -працевлаштуватись на даний час вона не має можливості, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому вони із сином опинились у вкрай важкому матеріальному становищі; -відповідач [PERSON] є молодою, здоровою людиною, працює на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області; -згідно щорічної декларації про доходи та майновий стан відповідач володіє на праві приватної власності автомобілем KIA «SPORTAG», а сума його доходу у 2019 році становила - 165453грн.; -відповідач не має інших утриманців, окрім їхнього малолітнього сина, але відмовляється в добровільному порядку від сплати коштів на його утримання, не цікавиться його вихованням та добробутом, незважаючи на те, що його утримання потребує значних коштів, звернулася до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у розмірі по 1500грн. щомісячно; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3500грн. та судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву /а.с.45/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - особисто /а.с.40-41/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву /а.с.27-30/, згідно якого він пояснив, що: -виходячи з приписів ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на їхнього малолітнього сина має становити не менше 889грн.50коп. щомісячно; -згідно довідки про його доходи від 25 січня 2021 року №8, виданої ГУНП у Закарпатській області, його середньомісячний дохід складає 14000грн.; -позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, тобто в розмірі близько 7000грн. щомісячно, що майже у 8 разів перевищує встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку; -вважає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей в однаковій мірі; -але позивач хоче покласти увесь тягар утримання її малолітнього сина на нього, як батька дитини; -якщо він буде сплачувати аліменти в розмірі 7000грн. щомісячно, то позивачу взагалі не доведеться витрачати власні кошти на утримання свого малолітнього сина - вона фактично буде звільнена від обов`язку по його утриманню; -він погоджується з тим, що він, як батько, зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина, однак розмір аліментів, які з нього стягуватимуться на утримання їх сина має бути розумним; -вважає, що у своїй позовній заяві позивач не обґрунтувала, чому вона просить стягнути з нього аліменти на її утримання до досягнення їхнім малолітнім сином трьох років саме в розмірі 1500грн. щомісячно; -позивач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість сплати відповідачем аліментів у розмірі 1500грн. щомісячно, у зв`язку з чим він просить суд в цій частині позовних вимог відмовити у задоволенні; -він згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, її представника та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 серпня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 8 лютого 2021 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, що підтверджується рішенням Хустського районного суду від 8 лютого 2021 року /а.с.36/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/ та довідкою про склад сім`ї, виданою виконкомом Хустської міської ради /а.с.10/. Ці обставини не спростовується і відповідачем у своєму відзиві. Відповідач [PERSON] працює оперуповноваженим ГУНП в Закарпатській області, де його середньомісячна заробітна плата - 23331грн.40коп. /а.с.31/. Відповідач [PERSON] має у власності легковий автомобіль «KIA SPORTAGE», 2005 року випуску /а.с.9-17/. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку /доходу/ платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток /дохід/, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року: батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тобто, саме на батьках дитини лежить обов`язок забезпечувати дитину фінансово, тим самим створивши їй умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її гармонійного розвитку, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у частці від його доходу на свою користь на утримання неповнолітньої дитини. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -сторони мають одну малолітню дитину віком 2 роки 2 місяця; -обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; -позивач ніде не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною до трьох років; -відповідач є здоровою, працездатною людиною; -відповідач працює оперуповноваженим ГУНП в Закарпатській області, його доведена середньомісячна заробітна плата складає 23331грн.40коп.; суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково - в розмірі 1/3 частки заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно, починаючи з 8 грудня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку /доходу/ щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини, не встановлено. Крім того, відповідно до ст.84 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Суд вважає, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення дитиною трьох років, оскільки: -відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює оперуповноваженим ГУНП в Закарпатській області, його доведена середньомісячна заробітна плата складає 23331грн.40коп.; -відповідач на утриманні інших дітей або інших непрацездатних осіб не має. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1500грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] , не встановлено. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст.133,137,141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Перегінець О.Г. у загальному розмірі 3500грн. /а.с.21, 37-38, 42-44/. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України: суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору, від сплати якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial