Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №CL18336 відповідно до якого банк надав відповідачу кошти (кредит) у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі та додатках до нього, а відповідач зобовязувався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками. Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 3 000 доларів США 00 центів. Дата сплати останнього платежу 05.02.2013 р.. процентна ставка (станом на день укладення Договору) 24% річних. Банк свої обовязки за кредитним договором виконав належним чином. Відповідач свої обовязки за кредитним договором виконав не в повному обсязі, чим порушив його умови та у звязку з чим станом на 05.01.2016 року має заборгованість в сумі 1 585 доларів США 45 центи, яка складається з 1 088 доларів США 74 центи - простроченої заборгованості по кредиту; 65 доларів США 74 центи - суми заборгованості за відсотками та 430 доларів США 97 центи - підвищених відсотків, яку позивач і прохає стягнути з відповідача, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача ПАТ «Універсал Банк» не з»явився, згідно письмової заяви прохав суд позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась повторно, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила, Вся направлена за вказаною адресою місця проживання та реєстрації відповідача судова кореспонденція, повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.59,60) Згідно повідомлення адресно-довідкового відділу УДМС України в Полтавській області відповідач зареєстрована в [INFO] (а.с.58). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача у своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є позивач по справі - ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CL18336 з додатками до нього, згідно якого банк надав позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит в сумі 3 000 доларів США 00 центи зі сплатою позичальником 24% річних (додаток №1 до договору) (а.с.4-10). Відповідно до п.п. 2.1 , 2.2 кредитного договору позичальник зобовязувався сплачувати проценти, відповідно до умов цього договору та відповідних додатків до нього. Згідно додатку №1 до кредитного договору сторонами визначено, що датою сплати останнього платежу є 05.02.2013 року (а.с.4-10). Банк умови договору виконав (а.с.13,17). В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору станом на 05.01.2016 року вона має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 1 585 доларів США 45 центи, яка складається з 1 088 доларів США 74 центи - простроченої заборгованості по кредиту; 65 доларів США 74 центи - суми заборгованості за відсотками та 430 доларів США 97 центи - підвищених відсотків (а.с.14-16). Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зобов'язання по кредитному договору, які регулюються ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм ст.ст. 610, 612, 629, ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умовами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді встановленого платежу, складові якого зазначено у графіку погашення кредиту (а.с.11-12). Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення кредиту, яка залишилася невиконаною (а.с.29-32). Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина перша та третя ст. 533 ЦК України. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 ст.5 цього Декрету. Наявність вищевказаних дозвільних документів у позивача підтверджується їх копіями, що маються в матеріалах справи (а.с.36-42). Таким чином, в силу ст. ст. 192, 533 ЦК України грошове зобовязання на території України виконується в гривнях, при цьому законодавством не заборонено використовувати грошові одниниці іноземних держав. У разі встановлення наявності в банку ліцензії на здійснення операції з валютними цінностями стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті у валюті кредиту, а саме в доларах США. Вказана правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, те що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Outcome: approved