Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 50967 гривень 18 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 19.10.2010 року відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Оскільки відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, то виникла заборгованість в сумі 50967 гривень 18 копійок , з яких: 3469,31 гривень - заборгованість за кредитом, 41494,67 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 3100,00 гривень заборгованість за пенею, штраф 500 гривень (фіксована частина) та штраф 2403,20 гривень ( процентна складова ). Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчить конверт із вмістом виклику , який повернувся без вручення адресату, за закінченням встановленого строку зберігання та оголошення на офіційному веб сайті суду. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено , що 19 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера , згідно якого останній отримав кредит у розмірі 35000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Оскільки відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, то станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 50967,18 гривень. За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу договору кредиту. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно з вимогами ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Згідно наданого Банком розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач до 07 вересня 2015 року виконував зобов'язання перед банком у частині сплати тіла кредиту та процентів за користування ним, які на час укладення договору становили 36,00 %. З 30 вересня 2015 року відповідач припинив сплату кредиту та процентів за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість в зазначеній сумі. Проценти за користування кредитом з листопада 2015 року Банком нараховувались за ставкою 43,20% річних. Разом з тим, доказів домовленості або належного повідомлення позичальника про підвищення процентної ставки за договором чи визнання її відповідачем шляхом сплати процентів у такому розмірі, Банком суду не надано. А тому вважає, що підлягають до задоволення вимоги , виходячи із процентної ставки, яка була узгоджена сторонами при укладанні кредитного договору. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною ним в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17. Враховуючи період заборгованості по кредитному договору, розмір встановлених банком відсотків за використання кредитного ліміту та період користування згідно виписки по рахунку [PERSON], розмір процентів, які підлягають стягненню із відповідача становить 3213 гривень (тіло кредиту 3469,31 грн. помножить на відсоткову ставку 36%, отриману суму поділити на 365 днів, помножити на кількість днів прострочення сплати (945 днів) і результат поділити на 100%) За таких обставин суд стягує тіло кредиту 3469,31 гривень , 3213,00 гривень заборгованість по процентах , а також 3100,00 гривень заборгованість за пенею та комісією . А всього підлягає до стягнення 3469,31+ 3213,00 + 3100,00 = 9782,30 гривень . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог . Судові витрати по справі становлять 1 762,00 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 9782,30 гривень, що становить 20,0 % від ціни позову (9782,30 : 50967,18 х 100 = 20,0%), а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 327 гривень 20 копійок (1762,00 х 20,0%= 352,40 ). На підставі викладеного та

Outcome: partial