Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» 14.09.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14097,42 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.06.2012 року в м. Ірпінь відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Порше Каєн», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль «Порше Каєн», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], що підтверджується первісною довідкою ДАІ, страховим актом № 1922/13/24/2012 від 19.07.2012 року та розрахунком страхового відшкодування від 19.07.2012 року. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2012 року (з урахуванням постанови суду від 20.04.2015 року про виправлення описки) винним у даній ДТП є водій автомобіля марки «Мітсубішіа», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] На час пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Порше Каєн», д.н.з. [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» у зв'язку з чим він звернувся до позивача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, та 19.07.2012 року позивач на виконання договору страхування та на підставі страхового акту виплатив 55831,53 грн. Відповідальність водія автомобіля марки Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER],, [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Країна», і позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до ПрАТ «СК «Країна» з вимогою про відшкодування збитків завданих відповідачем та ПрАТ «СК «Країна» виплатив позивачу 41734,11 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 14097,42 грн. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позовні вимоги задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти наявності підстав для задоволення позову, зазначивши, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ «СК «Країна» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6478755 (а.с. 97), а також за договором №36/110/3.1.11.1 добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів укладеним з ПрАТ «СК «Країна» (а.с. 126), відтак, саме страхова компанія на думку відповідача є належним відповідачем у цих правовідносинах. Представник третьої особи: ПрАТ «СК «Країна» у судові засідання не з'явився та направив до суду письмові пояснення (а.с. 95-96). Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2012 року (з урахуванням постанови суду від 20.04.2015 року про виправлення описки), 08.06.2012 року в м. Ірпінь відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Порше Каєн», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Винним у даній ДТП визнано водія автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] (а.с.13, 114). В результаті транспортної пригоди автомобіль «Порше Каєн», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ (а.с. 10), страховим актом № 1922/13/24/2012 від 19.07.2012 року (а.с. 14) та розрахунком страхового відшкодування від 19.07.2012 року (а.с.15), сума страхового відшкодування до виплати становить 55831,53 (а.с. 15). Між позивачем ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 06.07.2011 року (а.с.5-9). [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату їй страхового відшкодування (а.с.16-17). Виконуючи умови договору добровільного страхування позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 55831,53 грн. на СТО ТОВ «Омега -Автосервіс» (згідно заяви страхувальника) (а.с. 18). Відповідальність водія марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Країна». Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до ПрАТ «СК «Країна» з вимогою про відшкодування збитків завданих відповідачем та ПрАТ «СК «Країна» виплатило позивачу 41734,11 грн. згідно звіту серії SL №17566 про оцінку колісного транспортного засобу Порш Каєн, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 31-50). Посилання позивача на застосування до даних правовідносин ст. 1194 ЦК України, та стягнення з відповідача 14097,42 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) є необґрунтованими з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи відповідальність водія марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Країна» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6478755 (а.с. 97), а також за договором №36/110/3.1.11.1 добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів укладеним з ПрАТ «СК «Країна» (а.с. 126). За даним договором добровільного страхування страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним договором забезпечений транспортний засіб автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 200000,00 грн., розмір франшизи - нуль (а.с. 126). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п. 3) ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом Таким чином, виходячи із суті договору страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Відповідно до роз'яснень п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. В ході розгляду справи у суді, позивачем не було пред'явлено вимог до ПрАТ «СК «Країна», у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 14097,42 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не наділений повноваженнями згідно чинного законодавства вийти за межі позовних вимог при розгляді справ позовного провадження. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, не доведеністю їх належними і допустимими доказами, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed