Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що був укладений 21.10.2014 р., актовий запис № 186 та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 21.10.2014 р., після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище [PERSON], посилаючись на те, що 21.10.2014 р. між нею, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області було видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 21.10.2014 р. Від шлюбу вона та відповідач спільних дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки як виявилось згодом їхні характери є зовсім різними, її погляди та відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що призводить до постійного з'ясування відносин та суперечок між нею і відповідачем. Між нею та відповідач немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях. Враховуючи вищезазначені обставини шлюбні відносини між нею та відповідачем не носили характеру подружніх починаючи з початку квітня 2016 року. Отже, шлюбні відносини між нею та відповідачем на даний час відсутні та шлюб носить формальний характер. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим, оскільки вона ні за яких умов не буде проживати однією сім'єю з відповідачем. Подальше спільне її життя і відповідача як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між нею та відповідачем. Отже, є неможливим збереження шлюбу між нею та відповідачем, який у разі надання їй та відповідачу судом строку на примирення, все одно не буде збережено. З питання щодо виховання та проживання дітей спору немає, оскільки спільних дітей у неї та відповідача немає. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Їй відомо, що відповідно до ст. 106 Сімейного кодексу України за взаємною згодою подружжя шлюб може бути розірваний органом державної реєстрацій актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Однак, у неї та відповідача склались такі відносини, через які вони не можуть дійти згоди щодо подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначені норми Сімейного кодексу України вона має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, у разі якщо відповідач відмовляється розривати шлюб за спільною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить суд розгляд проводити у відсутність через сімейні обставини з'явитися не може. Розовні вимоги підтримує в повному обсязі та провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 21 жовтня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 186. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені з квітня 2016 року. Від спільного шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved