Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач ПраТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся в суд з позовом до Відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП /в порядку суброгації/. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПраТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ПЗП «Імперіал Табако Юкрейн» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 109759. Зазначає, що 17.03.2017 р. у м. Жовква трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen Сaddy» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «УАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача [PERSON] . Постановою суду Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Позивач стверджує, що до нього звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Крім цього зазначає, що на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 37 304, 40 грн, яку тепер в порядку суброгації просить стягнути з Відповідача. Вказує, що після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 37 304,40 грн. Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була забезпечена полісом. Крім цього вказує, що 26.01.2018 року до Відповідача було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, та просить стягнути з Відповідача суму в якості страхового відшкодування у розмірі 37 304 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду Відзив на позовну заяву та заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі з підстав визначених у відзиві на позовну заяву. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,суд захищаєправа,свободи таінтереси фізичнихосіб,права таінтереси юридичнихосіб,державні тасуспільні інтересиу спосіб,визначений закономабо договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільностіїх визнання. Судом встановлено, що між ПраТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ПЗП Імперіал Табако Юкрейн було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 109759 за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Volkswagen Сaddy» державний реєстраційний номер [NUMBER] (застрахований автомобіль). З матеріалів справи вбачається,що 17.03.2017 року в місті Жовква сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля «УАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача - [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 07.04.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано Відповідача та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-170320-02111 від 20 квітня 2017 р., на підставі якого і здійснюється страхове відшкодування, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 44 032 грн. 13 коп. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» визнало вищевказане ДТП страховим випадком та сплатило на користь потерпілої особи , страхове відшкодування в сумі 37 304 грн. 40 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ « СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 17.03.2017 року та страхового акту № UA2017031700011/L77/03 від 25.04.2017 року. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою. Відповідно до ст. .993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи,відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається із ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Шкода повинна відшкодовуватись винуватцем ДТП лише у тому випадку якщо між нею та діями винуватця є встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок . Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.» Для можливості отримання відшкодування в порядку суброгації позивачу необхідно належними та достатніми доказами підтвердити розмір спричиненої відповідачем шкоди. При дослідженні доказів було встановлено,що Позивачем порушено право Відповідача бути присутнім під час проведення експертної оцінки розміру спричиненої шкоди автомобілю. Дане право передбачене п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року: «5.2. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.» Окрім цього судом встановлено, що експертом-оцінювачем при проведенні експертизи не було враховано той факт, що авто використовувалось на підприємстві для перевезень товарів, тобто авто використовувалось в інтенсивному режимі. Так, експертом визначено коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0. Проте, п.п. 7.38, 7.39. передбачено, що в даному випадку коефіцієнт фізичного зносу не може дорівнювати 0: «7.38. Значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 7.39. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);» Окрім того, Відповідач у відзиві на позовну заяву звертає увагу на те, що здійснити виплату страхового відшкодування це обов`язок страховика за договором. Звертатись до винуватця ДТП в порядку суброгації - це право страховика, яке може бути реалізовано лише у випадку належного підтвердження розміру спричиненої шкоди Винуватець відшкодовує шкоду лише за умови належного підтвердження розміру заподіяної шкоди. Судом встановлено, що Позивачем порушено строки проведення експертизи автомобіля. Так, відповідно до статті 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» : «34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.» Виходячи з матеріалів справи ДТП трапилась 17.03.2017 року, експертне дослідження ж було проведено 13.04.2017 року, відповідно дане дослідження не є належним доказом, що підтверджує розмір заподіяних Відповідачем збитків. Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 20 квітня 2017 року , пробіг авто на момент дослідження становить 172 553 км, у Заяві про настання страхового випадку пробіг на момент ДТП вказаний - 169 568км. Таким чином, з моменту ДТП до моменту проведення експертизи пробіг авто збільшився на 3000 км. Окрім того, судом при дослідженні доказів встановлено наступне. Відповідно до заяви про настання страхового випадку пробіг автомобіля станом на 17.03.2017 (день ДТП) становить 169 568 км; станом на 14.04.2017 відповідно до рахунку ТзОВ «Арія Моторс» пробіг - 173 000 км; того ж дня , 14.04.2017, у рахунку ТзОВ «АлексСо» пробіг становить - 166 760 км; 20.04.2017 року відповідно до експертного дослідження пробіг авто становить 172 553 км. Дані розбіжності вказують на неналежність поданих доказів, для підтвердження розміру відшкодування шкоди заподіяної Відповідачем. Дана обставина вказує на, те що враховуючи пропущення строку на проведення дослідження, а також на суттєвий пробіг автомобіля після ДТП, та суттєві розбіжності в поданих Позивачем доказах неможливо встановити, що всі ушкодження встановленні експертом є наслідком дій Відповідача. Дана оцінка не є належним доказом для підтвердження розміру та характеру ушкоджень спричинених діями Відповідача, оскільки проведене дослідження здійснювалось з порушеннями норм чинного законодавства. При дослідженні доказів, також встановлено, що акт виконаних робіт надано лише на суму 8 760 грн., інших документів, що підтверджують витрати на 28 543 грн. 50 коп. немає. Таким чином підтвердження виконання робіт на дану суму не надано. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю не підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем, оскільки в задоволенні позову судом відмовлено в повному обсязі.

Outcome: dismissed