Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить зняти арешт з нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], накладений 25.08.2015 року (номер запису обтяження 10912456 (спеціальний розділ)) за постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в/п 48030525 від 21.08.2015 року про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] на підставі виконавчого листа № 405/11028/13-ц, 2/405/2113/13 від 01.04.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Позов обґрунтовує тим, що 29.07.2005 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № КGAWGK01582932, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 17 700,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.07.2025 року. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки № КGAWGK01582932 від 29.04.2009 року, відповідно до умов якого відповідачкою було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61.38 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] і належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу, обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки складає 75 825,00 грн. 04.12.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено рішення по справі № 1111/6764/12, провадження № 2/1111/1633/12, за яким банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надано право звернути стягнення на предмет іпотеки. 27.11.2013 року рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області частково змінено рішення суду першої інстанції. При підготовці документів до реалізації банком виявлено наявність вищезазначеного арешту, що підтверджується Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта від 11.02.2016 року. Банк звертався із заявою до даного відділу виконавчої служби про зняття арешту з майна та отримав відповідь, в якій відмовлено у задоволенні заяви. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на предмет іпотеки, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомила, представник Ленінського (Подільського) ВДВС надала заперечення та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.07.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № КGAWGK01582932, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 17 700,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.07.2025 року. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки № КGAWGK01582932 від 29.04.2009 року, відповідно до умов якого відповідачкою було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 61.38 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] і належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу, обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки складає 75 825,00 грн. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, позивачем було пред»явлено позов до відповідачки і 04.12.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено рішення по справі № 1111/6764/12, провадження № 2/1111/1633/12, за яким банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надано право звернути стягнення на предмет іпотеки. 27.11.2013 року рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області частково змінено рішення суду першої інстанції в частині визначення ціни предмету іпотеки та зазначено встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта № 53089442 від 11.02.2016 року постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в/п 48030525 від 21.08.2015 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] на підставі виконавчого листа № 405/11028/13-ц, 2/405/2113/13 від 01.04.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 11/02/10 від 11.02.2016 у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття вищезазначеного арешту банку відмовлено. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, ч.5 ст. 60 цього Закону визначено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, згідно норм чинного законодавства правом звернення стягнення на предмет іпотеки наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арешту, накладеного виконавчою службою, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved