Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду Дергачівського району Харківської області з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 11 075,77 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29.04.2013 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АЕ/1440079, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER]. 19.05.2013 року в смт. Солоницівка по вул. Пушкіна, 14 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до розгорнутої довідки ДАІ №9200859, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи забезпеченим автомобілем порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем КІА державний номер [NUMBER]. 03.06.2013 року Дергачівський районний суд Харківської області виніс постанову, відповідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Подія, яка відбулась 19.05.2013 року за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вказує позивач, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», позивачем було отримано повідомлення про настання страхового випадку від постраждалої особи [PERSON] Крім того, 23.05.2013 року ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля КІА державний номер [NUMBER] становить 12 074,78 грн. Також, позивачем складено страховий акт №1177-732/13 від 14.08.2013 року. На підставі вказаного страхового акта та заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, позивачем платіжним дорученням №13078 від 21.08.2013 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 11 075,77 грн. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.1, 2 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних мотивів. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 29.04.2013 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АЕ/1440079, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER]. 19.05.2013 року в смт. Солоницівка по вул. Пушкіна, 14 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до розгорнутої довідки ДАІ №9200859, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи забезпеченим автомобілем порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем КІА державний номер [NUMBER]. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 03.06.2013 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, зокрема постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову. Так, подія, яка відбулась 19.05.2013 року в смт. Солоницівка по вул. Пушкіна, 14 за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» 17.07.2014 року позивачем було отримано повідомлення про настання страхового випадку від постраждалої особи [PERSON]. 23.05.2013 року ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля КІА державний номер [NUMBER] становить 12 074,78 грн. В подальшому, позивачем складено страховий акт №1177-732/13 від 14.08.2013 року. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Так, на підставі вказаного страхового акта та заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, позивачем відповідно платіжного доручення №13078 від 21.08.2013 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 11 075,77 грн. 77 копійок. З метою вирішення питання у досудовому порядку, позивачем 26.12.2013 року надіслано відповідачу претензію за вих. № 4115, однак відповідачем претензійні вимоги не виконані. Таким чином, борг відповідача перед ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» складає 11 075,77 грн. 77 коп. Згідно вимог ст.ст. 990, 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору і страхового акту. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, після проведення виплати у ПАТ «СК «Український страховий стандарт» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved