Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15666,80 грн. та судовий збір за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BL8865, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. із зобов'язанням прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах зазначених у договорі. 25.06.2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 згідно якої позичальнику встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 20000,00 грн. із встановленням з 25.06.2009 року процентної ставки в розмірі 20% річних. Не зважаючи на це відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, внаслідок чого, у нього сформувалася заборгованість у загальному розмірі 15666,80 грн. з яких 12084, 25 грн. заборгованість по сумі кредиту, 7802,13 грн. прострочена заборгованість по сумі кредиту, 1622, 79 грн. відсотки та 1959, 76 грн. підвищені відсотки. Представник позивача Митник Ю.О. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному, позовні вимоги підтримав, а в подальшому в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, просив визнати явку представника позивача у судове засідання обов'язковою для надання додаткового розрахунку суми заборгованості, оскільки банком невірно розраховано суму відсотків за кредитом, а також витребувати у банку кредитну справу позичальника, однак протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотань було відмовлено через їх безпідставність. Також просить застосувати строк позовної давності, на підставі чого у задоволенні позовних вимог відмовити. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL8865. Положеннями п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язувався встановити позичальнику ліміт кредитної лінії в межах суми 20000,00 грн., а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах зазначених у цьому договорі. 10.09.2008 року між «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № BL8865 від 25.06.2009 року. Умовами п. 1.2. додаткової угоди встановлено, що станом на момент її укладення фактична заборгованість відповідача в рамках, встановленої йому кредитної лінії становить 19512, 93 грн. Згідно п. 1.3.3.1. додаткової угоди, починаючи з 25.06.2009 року встановлюється процентна ставка в розмірі 20% річних. Відповідно до п. 1.3.3.2.2. додаткової угоди, починаючи з 01.07.2010 року за користування кредитними коштами понад строк, встановлюється процентна ставка в розмірі 40% річних (підвищена процентна ставка), якщо прострочення виникло після 30.06.2010 року. Додатком №1 до додаткової угоди №1 до кредитного договору № BL8865 від 25.06.2009 року встановлено графік погашення заборгованості за кредитом згідно якого остаточним строком виплати кредиту є 01.06.2014 року, через, що вимоги представника відповідача про застосування строків позовної давності є безпідставними. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, через що у нього виникло 15666,80 грн. заборгованості з яких 12084, 25 грн. заборгованість по сумі кредиту, 7802,13 грн. прострочена заборгованість по сумі кредиту, 1622, 79 грн. відсотки та 1959, 76 грн. підвищені відсотки, що підтверджено відповідним розрахунком. З приводу твердження представника відповідача про те, що банком невірно розраховано суму відсотків за користування кредитом, судом встановлено, що у розрахунку заборгованості було допущено арифметичну описку при вказівці розміру відсотків, а саме замість правильного 1622,79 грн., вказано помилково 1589,48 грн., що підтверджено матеріалами справи та даними у самому розрахунку. 08.04.2013 року позивачем на адресу відповідача було скеровано вимогу про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, однак такі виконано не було. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З наведеного вище випливає висновок про те, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved