Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабки [PERSON]. [PERSON] померла 10.10.2010 р. Не будучу спадкоємцем першої черги за законом, позивач не звертався у межах встановленого строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Лише 15.03.2016 р. позивач взнав про те, що на його імя був складений заповіт. Однак, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивач отримав відмову у звязку зі спливом встановленого законом шестимісячного строку для подання такої заяви. В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних мотивів. Ствердив, що інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини, а про існування заповіту йому стало відомо з листа матері. Відповідач позов визнав з підстав, зазначених у листі №317 від 08.04.2016 р. Просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] померла 10.10.2010 р. у віці 100 роів, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ№145320 від 18.10.2010 р. Позивач стверджує, що він є її онуком. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 11.04.2016 р. вбачається відсутність інших спадкоємців, котрі б звернулись із заявами про прийняття спадщини. У відповідності до довідки виконкому Соколівської сільської ради №126 від 11.02.2015 р., на дату смерті [PERSON] була зареєстрована в [INFO] одна. Заповітом, посвідченим 27.10.1986 р. секретарем виконкому Соколівської сільської ради народних депутатів і зареєстрованим в реєстрі за №2, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Позивач посилається на те, що він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але йому у цьому було відмовлено, враховуючи пропуск встановленого законом строку на прийняття спадщини. Зазначене підтверджується листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 23.03.2016 р. №115/01-16. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину, на що звернуто увагу в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, лише той спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», лише особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Така ж позиція відображена і в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Покликання позивача на пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини підтверджується матеріалами справи. Так, позивач не є спадкоємцем за законом першої четвертої черг та не має права на спадкування за правом представлення в силу ст. 1266 ЦК України. З матеріалів справи, зокрема, листа, отриманого позивачем 23.03.2016 р., вбачається, що про існування заповіту на його імя йому до цієї дати відомо не було. У цю ж дату, довідавшись про наявність у нього права на спадкування за заповітом, позивач і звернувся до нотаріуса. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом, зокрема, у ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Таким чином, позов слід задовольнити, у звязку із чим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved