Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач - ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 серпня 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було укладено Комплексний договір № 06/03-01-004636 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків, за яким був застрахований автомобіль «Volkswagen GOLF», д.р. № [NUMBER]. Строк дії Договору страхування з 06 серпня 2014 року до 05 серпня 2015 року. Також вказує, що 01 липня 2015 року в м. Черкаси сталася ДТП за участю автомобілів «Volkswagen GOLF», д.р. № [NUMBER] та «ЗИЛ», д.р. № [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується даними довідки поліції та постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до Рахунку-фактури №113 від 10 липня 2015 року вартість ремонту автомобіля «Volkswagen GOLF», д.р. № [NUMBER] становить 74 704 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до акту виконаних робіт від 01 липня 2015 року вартість послуг евакуатора становить 300 грн. 00 коп. На виконання умов Договору страхування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 75 004 грн. 00 коп. (з урахуванням передбаченої умовами Договору франшизи в розмірі 1 240 грн. 90 коп.). Таким чином, позивач вважає, що до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перейшло право вимоги звернутися до особи, відповідальної за завдані збитки із заявою про виплату коштів (в зворотному порядку) у розмірі 75 004 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування». В свою чергу, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» по зазначеній справі перерахувало ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» кошти в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а тому, несплаченими залишились 25 004 грн. 00 коп. виходячи з наступного: 75 004 грн. 00 коп. (розмір збитку) - 50 000 грн. 00 коп. (страхове відшкодування) = 25 004 грн. 00 коп. (заборгованість). 22 вересня 2015 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування коштів, проте, станом на момент подачі позовної заяви кошти відповідачем не було виконано, чим порушено вимоги законодавства та завдано позивачу збитків. Враховуючи викладене, позивач просить суд, - стягнути із [PERSON] на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в зворотному порядку у розмірі 25 004 грн. 00 коп, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судове засідання представник позивача за довіреністю - Дубовий О.С. не з'явилася, надавши клопотання № 18-097 від 22 жовтня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Разом з тим, адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов?язки» через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Відзив на позовну заяву не подано. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об'єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 01 липня 2015 року о 17 год. 35 хв. [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем «ЗИЛ 133ГЯ», державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Першотравневій в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen GOLF», державний реєстраційний номер [NUMBER], що рухався збоку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачені статтею 124 КУАП. Вказані обставини також підтверджуються даними довідки відділу ДАІ по обслуговуванню Черкаського району при УДАІ УМВС України в Черкаській області № 67353929. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2015 року на [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн. 00 коп. Дане судове рішення набрало законної сили 17 серпня 2015 року. В судовому засіданні також встановлено, що автомобіль «Volkswagen GOLF», державний реєстраційний номер [NUMBER], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (01 липня 2015 року), належав [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], [INFO], як власника транспортного засобу «Volkswagen GOLF», державний реєстраційний номер [NUMBER], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (01 липня 2015 року), була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується даними комплексного договору № 06/03-01-004636 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ) від 04 серпня 2014 року, за яким був застрахований автомобіль «Volkswagen GOLF», д.р. № [NUMBER]. Строк дії Договору страхування з 06 серпня 2014 року до 05 серпня 2015 року. Крім того, автомобіль «ЗИЛ 133ГЯ», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], [INFO], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (01 липня 2015 року), належав приватному підприємству «Надія». Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування», що підтверджується даними полісу № АІ/7371651. Відповідно до Звіту № 62 про оцінку автомобіля «Volkswagen GOLF», держномер [NUMBER] від 13 липня 2015 року та Рахунку-фактури № 113 від 10 липня 2015 року вартість ремонту автомобіля «Volkswagen GOLF», д.р.н. [NUMBER] становить 74 704 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до акту виконаних робіт від 01 липня 2015 року вартість послуг евакуатора становить 300 грн. 00 коп., а разом 75 004 грн. 00 коп. Таким чином, оскільки дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01 липня 2015 року була визнана страховим випадком, то ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було виплачено [PERSON] на підставі страхового акту № 150000035111 від 27 липня 2015 року - 74 704 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР039419 від 29 липня 2015 року. Крім того, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило [PERSON] на підставі страхового акту № 150000035111-1 від 15 жовтня 2015 року - 300грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР054831 від 16 жовтня 2015 року та відомістю №r14F97_20151016, №ЗР054831 для виплати масових виплат по «Приват Мані» за 16 жовтня 2015 року. В подальшому, а саме, - 12 серпня 2015 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулося до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 150000035111 у межах розміру страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи, передбаченої договором КАСКО 06/03-01-004636 від 04 серпня 2014 року, а саме в розмірі 74 704 грн. 00 коп. 25 вересня 2015 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на рахунок ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було перераховано 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується даними листа № 1060.609.15.01.01-0233.09 від 10 вересня 2015 року. Також встановлено, що 22 вересня 2015 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» направило на адресу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 74 704 грн. 00 коп., проте, вказана претензія залишена боржником без реагування. Крім того, на момент розгляду даної справи різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою відповідачем не відшкодована, чим порушено законні права ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що страхової виплати повернутої позивачу ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (50 000 грн. 00 коп.) недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди (розмір виплаченого позивачем страхувальнику - [PERSON] страхового відшкодування складає 75 004 грн. 00 коп.), суд приходить до висновку про стягнення різниці в сумі 25 004 грн. 00 коп. з відповідача - [PERSON], як з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, на користь позивача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення № ЗР045072 від 22 червня 2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved