Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за договором позики в сумі 102660,81 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 лютого 2013 року позичив відповідачці 96120 грн., які остання зобов'язувалася повернути до 31 березня 2013 року, однак до цього часу не повернула. У зв'язку із простроченням виконання відповідачкою зобов'язань по поверненню наведеного боргу, позивач вказує на те, що [PERSON] повинна сплатити йому 3% річних від простроченої суми, що становить 3247,01 грн. та втрати від інфляції в сумі 3293,80 грн. При цьому позивач вказує на те, що відповідачка заподіяла йому моральну шкоду, яка полягає у неможливості протягом тривалого часу користуватися позиченими коштами, скороченням сімейного бюджету та порушенням нормальних життєвих зв'язків. В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі позов підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка до суду також не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідачки, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 07.02.2013 року, відповідачка отримала від позивача позику в розмірі 96120 грн., які повинна була повернути до 31 березня 2013 року. Однак, відповідачка не виконала своїх зобов'язань та позику у визначений строк не повернула. Вказаний факт підтверджується вказаним договором позики (а.с. 7-8). В свою чергу, згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] повинна сплатити йому також за період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року три відсотки річних від наведеної суми, тобто 3247,01 грн. та втрати від інфляції в сумі 3293,80 грн. (а.с. 4-6). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність факту заборгованості відповідачки перед позивачем за договором позики, що є підставою для часткового задоволення позову, тобто для стягнення з відповідачки на користь позивача вказаної заборгованості в сумі 102660,81 грн. Разом з тим, суд відмовляє у стягненні з відповідачки на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, оскільки вищезгаданим договором позики 07.02.2013 року не передбачено стягнення моральної шкоди у разі порушення умов цього договору. А стягнення моральної шкоди за порушення договірних зобов'язань статтею 23 Цивільного кодексу України не передбачено. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1026 грн. 61 коп.

Outcome: partial