Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач пояснив, що за договором відчуження на умовах довічного утримання він передав у власність відповідачів в рівних частках кожному належні йому на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1977 року 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64. Також пояснив, що за п. 4 вказаного договору відповідачі зобов?язані довічно утримувати його, забезпечувати їжею, одягом, оглядом, необхідною допомогою і зберегти в його довічному безкоштовному користуванні одну жилу кімнату площею 9,9 кв.м., яка зазначена у поповерховому плані будинку за №8. Окрім того п.5 вказаного договору вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена в розмірі мінімальної пенсії щомісяця. Між тим відповідачі з 2009 року не надають йому належне утримання, у зв?язку із чим з метою забезпечити право молодшої доньки на вказані 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 просить розірвати договір відчуження, припинити за відповідачами право власності на вказане житло, визнати за позивачем право власності на 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 та припинити заборону відчуження, яка була накладена приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі для заборони за номером 7. Відповідачі проти задоволення вимог заперечують, пояснили, що належно виконують договір, надають належне утримання, за бажанням позивача оплатили стоматологічне протезування. Через невизначеність у договорі порядку та графіку надання утримання вони з урахуванням побажань позивача, який проживає за адресою [INFO] з іншою сім?єю, зустрічаються з ним після телефонного узгодження. Вислухавши пояснення, думку захисту, показання свідків, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. За договором відчуження на умовах довічного утримання, який зареєстровано приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу 04 лютого 2003 року та відповідає вимогам ст. 745 ЦК України, позивач передав у власність відповідачів в рівних частках кожному належні йому на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1977 року 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64. Вказаним договором, а саме п. 4 відповідачі зобов?язані довічно утримувати позивача, забезпечувати їжею, одягом, оглядом, необхідною допомогою і зберегти в його довічному безкоштовному користуванні одну жилу кімнату площею 9,9 кв.м., яка зазначена в поповерховому плані будинку за №8. Окрім того п.5 вказаного договору вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена в розмірі мінімальної пенсії щомісяця. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні позивач пояснив, що він за власним бажанням залишив 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 та на час укладення договору проживав однією сім?єю з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В наступний час він також проживає з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Фактично позивач визнав проведення відповідачами ремонту у житлі, яке є предметом договору, надання йому допомоги на лікування та відсутність у нього реальної потреби у кімнаті площею 9,9 кв.м., а розірвання договору він пов?язує із наявністю у нього ще однієї доньки, право якої може бути порушено через дію вказаного договору довічного утримання. Відповідно до вимог ст. 749 ч.1,2 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Свідок [PERSON] пояснила що з позивачем знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року, підтвердила надання відповідачами належного утримання, а також підтвердила погіршення стосунків між сторонами через неузгодженість матеріальної та моральної оцінки надаваного утримання. Також підтвердила постійне проживання позивача разом із нею у її власному приміщенні за адресою [ADDRESS] та відсутність між сторонами графіку зустрічей, які відбуваються між сторонами за результатами телефонного зв?язку. Окрім того пояснила, що утримання відбувається речами із мережі магазинів «секонд хенд», що може ображати позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що наявність договору довічного утримання була пов?язана із захаращенням молодшою донькою позивача 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64, що у свою чергу стало підставою для укладення договору довічного утримання і наступного проведення відповідачами ремонту у вказаному приміщенні. Також підтвердила відсутність скарг з боку позивача на дії відповідачів та надання останніми необхідного стоматологічного протезування для позивача. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач не скаржився на порядок та якість утримання. Також пояснив, що після звернення позивача до суду йому позивач підтвердив, що причиною для розірвання договору є забезпечення майнового права молодшої доньки позивача. Інші докази сторони не долучили та в матеріалах справи відсутні. Відповідно до вимог ст. 755 ч.1 п.1 ЦК України, що є підставою звернення позивача до суду, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимог відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов?язків, незалежно від його вини. З урахуванням вказаного суд вважає доведеним, що кімната площею 9,9 кв.м. в 3/7 частках жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 для позивача існує, але позивач самостійно виселився із кімнати та проживає з новою сім?єю з 1994 року з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Разом із тим через знаходження позивача за іншою адресою та відсутністю графіка надання утримання, вказане тримання надається відповідачами з урахуванням різних місць проживання з відповідачем за телефонними домовленостями та не погіршує як матеріальний так і моральний стан позивача. Сукупність вказаних обставин суд визнає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: dismissed