Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з кожного з відповідачів заборгованість на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203-1892 від 12.09.2008 року, розмір якої станом на 10.11.2015 становить 37 776,44 дол.США, в тому числі: залишок основного боргу - 33 020.36 дол.США, залишок нарахованих відсотків за користування кредитом - 249,37 дол. США, залишок прострочених платежів по кредиту - 727,47 дол. США.; залишок прострочених платежів по відсотках - 2800.43 дол. США; сума нарахованої пені по кредиту 166,90 - дол. США.; сума нарахованої пені по відсотках - 683,56 дол. США; 3 % річних від простроченої сум по кредиту - 58,10 дол. США.; 3 % річних від простроченої суми по відсотках 70,25 - дол. США. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з кожного з відповідачів, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203-1892 від 12.09.2008 року, розмір якої станом на 26.09.2016 становить 43 931,58 дол. США в тому числі: залишок основного боргу - 32 116,39 дол. США, залишок прострочених платежів по кредиту - 1 631,44 дол. США.; залишок прострочених платежів по відсотках - 7 021,44 дол. США; сума нарахованої пені по кредиту 567,88 - дол. США.; сума нарахованої пені по відсотках - 2 305.82 дол. США; 3 % річних від простроченої сум по кредиту - 89.29 дол. США.; 3 % річних від простроченої суми по відсотках - 199,32 дол. США. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203-1892, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 39 500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15.5% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 12.09.2028р. Договором про внесення змін від 12.03.2009р. та договором про внесення змін умов кредитного договору від 11.04.2013р., вносилися зміни до умов кредитного договору № 2203-1892 від 12.09.2008р. (п.1.1, 1.5). Відповідно до останніх змін п.1.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 39 500,00 дол. США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних в порядку на умовах та в строки, визначені договором». Сума фактичної заборгованості за кредитом станом на 11.04.2013р. становить 34 750,41 дол.США. Додатковим договором від 11.04.2013р. змінено п.1.5 кредитного договору за яким «Позичальник зобов'язався щомісячно до «12» числа місяця, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами, в розмірі 462,79 США шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 12.09.2013р. на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії-Львівському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Для забезпечення виконання зобов'язань по вищенаведеному кредитному договору, 12.09.2008 року між банком, позичальником та [PERSON] (відповідачем) та [PERSON] (відповідачем) було укладено договори поруки №2203-1892/1, №2203-1892/2, згідно яких останні зобов'язалась перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Згідно укладених 12.03.2009р. договорів про внесення змін до договору поруки № 2203-1892/1 та договору поруки № 2203-1892/1, внесено зміни в розділ визначення та тлумачення термінів і поняття «зобов'язання» - зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 39500,00 дол. США, сплатити кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних, штрафом, пеню, та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі». У зв'язку з тим, що позичальник допускав порушення умов кредитного договору щодо сплати кредиту та нарахованих банком відсотків, банк неодноразово інформував його про існуючу заборгованість та заявляв вимогу про її повернення. Проте, такі повідомлення банку було проігнороване, а заборгованість не ліквідована. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки, виникла заборгованість, яка станом на 10.11.2015р. становила 37 776,44 доларів США. За період розгляду даної справи судом, сума заборгованості позичальника за кредитним договором № 2203-1892 від 12.09.2008р. зросла і станом на 26.09.2016р. становить вже 43 931.58 дол.США. В зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному обгрунтуванню вимог в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просить позов з відповідним уточненням вимог задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що такий заявлений передчасно, без належного обгрунтування та мотивації, без врахування усіх обставин та реальної ситуації справ позичальників, з порушенням вимог та правил проведення розрахунку кредитної заборгованості. Додатково подав письмові пояснення за змістом яких вказує, що відстрочення сплати тіла кредиту призвело до збільшення суми та періоду нарахування відсотків в проміжку з 11.04.2013р. по 12.09.2028р. Таким чином, відбулось збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором, що за умовами відсутності погодження такого поручителем має наслідком припинення поруки на підставі ст.559 ЦК України. Просить в задоволені позову відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились (повторно), хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 2203-1892, за змістом якого позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 39 500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15.5% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 12 вересня 2028 року. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитним договором кошти, видав позичальнику кредит в розмірі 39500,00 доларів США, що посвідчується заявою на видачу готівки № 3944 від 12.09.2008р. У відповідності до п.1.5. кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 534'78 доларів США та сплату нарахованих процентів до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 12 вересня 2028 р. Договором про внесення змін від 12.03.2009 року та договором про внесення змін умов кредитного договору від 11.04.2013 року, вносилися зміни до умов кредитного договору № 2203-1892 від 12.09.2008 року (п.1.1, 1.5). Відповідно до останніх змін п.1.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк зобов'язується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 39 500,00 дол. США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних в порядку на умовах та в строки, визначені договором». Сума фактичної заборгованості за кредитом станом на 11 квітня 2013 року становить 34 750,41 дол. США. Додатковим договором від 11.04.2013 року змінено п.1.5 кредитного договору за яким «Позичальник зобов'язався щомісячно до «12» (дванадцятого) числа місяця, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами, в розмірі 462,79 США шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 12.09.2013р. на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії-Львівському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до підпунктів 3.4. та 4.2.2 кредитного договору, у разі порушення умов цього договору Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або пені. Вказане положення кредитного договору відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород позичальник зобов'язався сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. В зв'язку з тим, що заборгованість позичальника не ліквідовувалось, а зростала, банк 05.08.2015р. надіслав відповідачу [PERSON] вимогу за № 6953 про невиконання ними взятих на себе зобов'язання, передбачених кредитним договором та просив позичальника достроково повернути кредитну заборгованість у розмірі 36156, 55 доларів США протягом 30 - днів з моменту отримання вимоги. Даною вимогою банк попереджав позичальника, що у випадку невиконання її протягом 30-днів з моменту отримання, банком буде вжито заходів до захисту порушених прав. Також встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язань по вищенаведеному кредитному договору, 12.09.2008р. між банком, позичальником та [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №2203-1892/1, №2203-1892/2, згідно яких останні зобов'язалась перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Згідно укладених 12.03.2009 року договорів про внесення змін до договору поруки № 2203-1892/1 та договору поруки № 2203-1892/1, внесено зміни в розділ визначення та тлумачення термінів і поняття «зобов'язання» - зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 39500,00 дол. США, сплатити кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних, штрафом, пеню, та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі». Відповідно до п.2.1 договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно умовами кредитного договору. Згідно п.2.5 договору поруки, поручитель зобов'язується протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника виплатити несплачену боржником суму кредитору. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору поруки, поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіками повернення кредиту, на вимогу банку порушень не усунув. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 26.09.2016р. така становить 43 931,58 дол. США з них: - залишок основного боргу - 32 116,39 дол. США; - залишок прострочених платежів по кредиту - 1 631,44 дол. США.; - залишок прострочених платежів по відсотках - 7 021,44 дол. США; - сума нарахованої пені по кредиту - 567,88 дол. США.; - сума нарахованої пені по відсотках - 2 305,82 дол. США; - 3 % річних від прострочених сум по кредиту - 89,29 дол. США.; - 3 % річних від простроченої суми по відсотках 199,32- дол. США. Позивачем заявлено вимогу про стягнення вищеобчисленої заборгованості за кредитним договором в доларах США. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку - отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст.5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 10 лютого 2016 року № 6-1680цс15. З огляду на те, що позивач наділений у встановленому законом порядку банківською ліцензією №148 від 16.01.2002 року на право здійснення банківських операцій визначені в ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відтак вправі вимагати від відповідачів повернення заборгованості за банківським кредитом в іноземній валюті (долари США). З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, належним чином не здійснював повернення кредиту, чим не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором №2203-1892 від 12.09.2008р. в розмірі 43 931,58 дол.США, підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON], як позичальника, та відповідачів [PERSON], [PERSON], як поручителів. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути понесенні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 288,59 грн. з розрахунку по 5 096,20 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved