Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.07.2013 р. в розмірі 164 192, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 01.07.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 року має заборгованість 164 192, 00 гривень, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 462, 88 грн. Відповідач по справі відзив на позов не надала, про розгляд справи повідомлялася. Ухвалою суду від 21.05.2018 року було вирішено питання про розгляд справи за правилами заочного провадження. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, відповідно до ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 01.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 року має заборгованість 164 192, 00 грн., яка складається з наступного: 10 922,14 грн. - заборгованість за кредитом; 140 825, 00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 150,00 грн. - нараховано пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 7 749, 86 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням викладеного, вимоги Банку про стягнення з [PERSON]В суми заборгованості за кредитом в розмірі 10 922, 14 грн., а також заборгованості по процентам за користування кредитом 140 825, 00 грн. підлягають задоволенню. Однак, сума комісії та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за розрахунком складає 4 150,00 грн., враховуючи те, що сума комісії та пені згідно розрахунку позивача нарахована накопичувальним підсумком за межами позовної давності (один рік), а також враховуючи принцип справедливості та співмірності, суд вважає за доцільне стягнути суму пені за один рік (з 30.09.2016 року по 30.09.2017 року), яка дорівнює 1 300,00 грн. Що стосується вимог в частині стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Саме така правова позиція містилася в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Оскільки вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів - 500 грн. - (фіксована частина) та 7 794, 86 грн. (процентна складова) не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 153 047, 14 грн. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, то згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] підлягають 2 295, 40 грн. судових витрат. На підставі викладеного і

Outcome: partial