Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач не належним чином виконує свої батьківські обовязки, вживає алкогольні напої, ніде не працює. 12.05.2016 року відповідачку було направлено на лікування до Черкаського обласного протитуберкульозного диспансеру, а малолітні діти з цього часу перебувають в комунальному закладі «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». З 11 лютого 2017 року і по цей час малолітня дочка [PERSON] перебуває у санаторії «Руська Поляна» в м. Черкаси. За цей час відповідачка жодного разу не відвідувала дітей, не цікавилася їхнім життям і здоровям. За систематичне порушення лікарняного режиму та зловживання алкогольними напоями [PERSON] 10.10.2016 року була виписана із диспансеру. Вихованням, утриманням дітей не займається, кошти, які отримує, на утримання дітей, як малозабезпечена сім`я, витрачає не за призначенням. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, постійно змінює місце проживання, веде аморальний спосіб життя. В суді представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позовної заяви, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про дату, час, місце слухання справи була повідомлена вчасно, причини неявки не повідомила. Представник служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації не заперечила проти задоволення позову. Свідок [PERSON], який є депутатом Стеблівської селищної ради, зазначив, що відповідачку знає тривалий період, яка самоусунулася від виховання своїх дітей, умови для проживання дітей не створені. Останній раз відповідачку бачив дуже давно. Дітьми опікується селищна рада. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, третьої особи, свідка, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. В суді встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 019967 ( а.с.10) та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 043905 ( а.с.11). Довідкою № 934 від 13.06.2016 року, виданої комунальним закладом «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер», підтверджується, що з 12.05.2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу №4 (а.с. 12). Малолітні діти з цього часу перебували в комунальному закладі «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». У акті обстеження матеріально-побутових умов від 25.06.2016 року, 01.02.2017 року зазначено, що провести обстеження матеріально-побутових умов провести неможливо, у звязку із відсутністю відповідачки за місцем проживання (а.с. 13, 19). Відповідно до рішення № 33 від 21.11.2016 року «Про виконання батьківських обовязків», яке винесене селищним головою [PERSON] зазначено, що [PERSON] незадовільно виконує батьківські обовязки (а.с. 14-15). В листі комунального закладу «Корсунь-Шевченківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради» від 02.12.2016 року №280 зазначено, що мати [PERSON] не цікавиться та не займається навчанням, вихованням свого сина [PERSON] (а.с.16). В листі комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 04.01.2017 вказано, що за час перебування [PERSON] у Центрі мати [PERSON] не відвідувала жодного разу, не цікавилася її життям та здоровям, не телефонувала. (а.с. 17). 13 січня 2017 року службою у справах дітей Корсунь-Шевченківської РДА направлено лист селищному голові щодо розгляду питання про неналежне виконання батьківських обов»язків [PERSON] (а.с.18). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 08.02.2017 року [PERSON] за місцем реєстрації відсутня, в будинку немає умов для проживання дітей (а.с.22). 15.02.2017 року селищний голова звертався з проханням про надання допомоги малолітній [PERSON], оскільки остання залишена матір»ю та протягом дев»яти місяців перебувала у комунальному закладі «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», а в даний час перебуває у санаторії «Руська Поляна» (а.с.24). З листа від 20.02.2017 року вбачається, що малолітня [PERSON] з 10.02.2017 року перебуває у санаторії «Руська Поляна», термін лікування по 10.05.2017 року, дитина поступила в задовільному стані (а.с.26). За цей час відповідачка жодного разу не відвідувала дітей, не цікавилася їхнім життям і здоровям. За систематичне порушення лікарняного режиму та зловживання алкогольними напоями [PERSON] 10.10.2016 року була виписана із диспансеру. Вихованням, утриманням дітей не займається, кошти, які отримує, на утримання дітей, як малозабезпечена сім`я, витрачала не за призначенням. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, постійно змінює місце проживання, веде аморальний спосіб життя. З поведінки відповідачки вбачається, що остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми обов'язками. Орган опіки і піклування Стеблівської селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у висновку (а.с.27). Згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою позбавлення батьків батьківських прав може бути ухиляння останніх від виконання обовязків по вихованню дитини, а оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав. Згідно вимог ст. 180 СК України, малолітні діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, а позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обовязку щодо утримання дітей. Відповідно до приписів ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1,2,3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. В п.17 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку і суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 грн (за подання позовної заяви яка містить вимоги майнового та немайнового характеру) в дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved