Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] Абу-Муслімом Імрановичем, який зареєстрований 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 242, посилаючись на те, що 24 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 242. Від шлюбу дітей не мають. Розірвати шлюб через органи РАЦС не є можливим у звязку з відсутністю звязку з відповідачем. Вони не проживають, не проживали з відповідачем разом, у звязку з тим, що проживають в різних містах і не дійшли згоди про спільне життя. З останньої розмови, яка відбулась в грудні 2016 року, їй відомо, що відповідач знаходиться за кордоном. Причиною розпаду їхньої сімї стало відчуження одне від одного, яке виникло на підстав кардинальної різниці в поглядах на життя та релігію. Разом з відповідачем ніколи не вели сумісний побут. За час проведений у шлюбі виявилось, що вони зовсім різні люди, без спільних інтересів і не мають бажання бути разом. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже відсутні тривалий час, а спілкування між собою не підтримують більше року. Спільно нажитого майна в шлюбі немає. Під час шлюбу кожен з них забезпечував себе сам. Вважають також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому просить розглянути справу без надання строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги свої підтримала та задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] Абу-Муслім Імранович в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відомостей адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області місце проживання відповідача відповідає з адресою зазначеною у повістці, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем кухарською [PERSON] та відповідачем [PERSON] Абу-Муслімом Імрановичем був укладений шлюб, який був зареєстрований 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 242. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сімя розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сімї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved