Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2007 року у розмірі 25 758,14 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 12.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання за Договором та угодою в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 30.11.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2007 року у розмірі 25 758,14 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 698,21 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 20594,16 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2763,00 грн.; -Штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) - 1202,77 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Вказує, що у наданій до позову заяві позичальника зазначається, що за користування кредитом відсоткова ставка складає 1 % на місяць. У подальшому у цій же заяві зазначається, що у разі порушення зобов'язань відсоткова ставка складає 15,17 % на місяць. Таким чином, не зрозуміло чому позивач зазначає 36 % за користування кредитом. Вказує, що договір в цілому або будь-яка його частина повинні бути підписані споживачем. Закон зобов'язує доводити не факт ознайомлення споживача з умовами договору й прийняття їх, а факт передання споживачеві споживачеві оригіналу договору у письмовій формі. Оригінали будь-яких додатків, додаткових умов чи правил, на які містяться посилання у тексті договору також мають бути надані споживачеві у письмовій формі в оригіналі. Зауважує, що позивачем не надано доказів, що саме умови, які надані, як додаток до позовної заяви були вручені відповідачу, оскільки ці умови не містять ні дати, ні номера, позивачем не надано суду умов про надання споживчого кредиту, які б були підписані відповідачем, або на яких є підпис відповідача про ознайомлення його з даними умовами, як сторони договору, або ж докази про існування лише одного варіанту вказаних умов, враховуючи, що сам позивач нарахував комісію у сумі, яка не відповідає розміру, вказаному в умовах, долучених до матеріалів справи, а отже посилання на те, що між сторонами підписано договір про збільшення позовної давності не відповідає дійсності. Вказує, що шляхом встановлення кредитного ліміту та видачі платіжної картки банк лише надає своїм клієнтам право отримати кредит. І обов'язок повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ним виникає лише у випадку готівки або використання іншим способом кредитних коштів. Зазначає, що в позовній заяві Банк навіть не наводить посилань на той факт, що [PERSON] дійсно отримала гроші готівкою або іншим чином використала кошти банку та не надає доказів цього. Отже, позивачем не підтверджений факт отримання [PERSON] кредитних коштів. В позовній заяві Банк не вказує ні номеру картки, ні номеру рахунку з якого начебто отримані чи іншим чином використані гроші та на який вони мали б бути повернуті. Відсутнє таке посилання і в доданому розрахунку позову. Наведене в позовній заяві твердження про підтвердження згоди відповідача на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між [PERSON] та Банком договір, є безпідставним. Вказує, що відповідач не підписувала «Умови та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», та «Тарифи Банку», працівники Банку не ознайомлювали з ними відповідача. Також звертає увагу на те, що до позовної заяви додано розрахунок суми заборгованості станом на 30.11.2017 року. З даного розрахунку не зрозуміло яким чином виникла заборгованість. З позовної заяви не зрозуміло коли ж виникла заборгованість, не зазначено точної дати з якої розраховується заборгованість та застосовуються санкції. З розрахунку не можливо точно встановити коли ж на думку позивача виникла заборгованість, але очевидно, що на його думку вона виникла в 2007 році. Тобто саме тоді у позивача і виникло право звернення до суду. Тоді ж позивач і почав нарахування штрафних санкцій. За таких обставин, для обрахування штрафу прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Також зазначає, що приблизно з початку 2014 року у картки закінчився строк її дії та відповідно [PERSON] припинила користуватися нею. Позивачем до суду не надано доказів, які б підтверджували факт невиконання відповідачем умов договору. Вважає, що Банком штучно утворено заборгованість за кредитом, у зв'язку з чим нарахована пеня та відсотки на заборгованість. Зазначає, що Банком проводилося самовільне списання коштів з пенсійної картки відповідача, тобто жодної заборгованості перед Банком не існує. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.02.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 16.04.2018 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про ознайомлення з матеріалами цивільної справи. 19.04.2018 року надійшов від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 08.05.2018 року від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на наступне. Вказує, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Вказують, що Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Зазначає, що за допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином, Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими способами, зокрема, за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Вказує, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. Позичальник не звертався до Банку за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. Щодо ознайомлення з Умовами кредитування вказує, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 12.02.2007 року, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Надають до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна». З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між сторонами укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Щодо посилання відповідача на Закону України «Про захист прав споживачів», вказує, що Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства. Зауважують, що Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини. Щодо наданих Банком доказів укладення кредитного договору вказують, що Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку. Стосовно договірного списання вказує, що за договором про надання банківських послуг клієнт має прострочену заборгованість. При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Щодо строків позовної давності зазначає, що відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 03.2018 року. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] 20.01.2018 року. Зауважує, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов'язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматися судом до уваги. 30.05.2018 року від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла аналогічна відповідь на відзив. 22.06.2018 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. П. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена зміна Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п. 4.9 Кредитного договору. В анкеті позичальника зазначено, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с. зворот 6). Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 12.02.2007 року вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором по погашення кредиту у розмірі 579,68 грн. та суми погашення за наданим кредитом у розмірі 879,68 грн. відбувся 11.07.2015 року, а.с. 5. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач свої зобов'язання не виконував належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Судом встановлено, що станом на 30.11.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2007 року у розмірі 25 758,14 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 698,21 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 20594,16 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2763,00 грн.; -Штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) - 1202,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. П. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п.п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений в пам'ятці позичальника, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає в себе плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за кредитом. П. 5.5, 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом Банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та Овердрафтом) позичальник сплачує проценти за підвищеною відсотковою ставкою чи додаткову комісію, розмір якої визначається Тарифами. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 12.02.2007 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.05.2018 року № 20180120/0226 вбачається, що [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 12.02.2007 року отримала картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], остання з яких мала термін дії до 03.2018 року, а.с. 75. Факт користування зазначеними картками підтверджується випискою, наданою в додатку до відповіді на відзив. Із наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, шо відповідач користувалася картками, після 11.07.2015 року припинила належним чином погашення кредиту відповідно до встановленого договором графіку, з цього часу їй нарахована заборгованість по сплаті кредиту. З позовом Банк звернувся до суду відповідно до штампу вхідної кореспонденції 24.01.2018 року, тому на день звернення Банку до суду з цим позовом трирічний строк позовної давності з урахуванням строку дії картки до березня 2018 року ще не сплив. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн, штрафу (процентна складова) - 1202,77 грн., а всього в розмірі 1702,77 грн., що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому в цій частині не підлягають задоволенню. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 24055,37 грн. Згідно платіжного доручення № PROM8BBRF9 від 28.12.2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial