Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 15 червня 2006 року між ним (попереднє найменування позивача - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 11011396000, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у іноземній валюті в сумі 131300 доларів США з зобов'язанням повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15 червня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,8 % річних. Однак, з листопада 2014 року відповідач [PERSON] порушує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором так як не здійснює платежів для погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 06 травня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 65044,9 доларів США та 25796,91 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача даний позов шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 65044,9 доларів США та 25796,91 грн., а також судові витрати понесені ним при пред'явленні позову у зв'язку зі сплатою судового збору в сумі 3654 грн. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача - Ошурко М.М. звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 15 червня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» (попереднє найменування позивача - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 11011396000, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у іноземній валюті в сумі 131300 доларів США з зобов'язанням повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15 червня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,8 % річних. Однак, з листопада 2014 року відповідач [PERSON] порушує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором так як не здійснює платежів для погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 06 травня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 65044,9 доларів США та 25796,91 грн., яка складається залишку заборгованості за кредитом в сумі 58509,23 доларів США, заборгованості за процентами в сумі 6535,67 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту в сумі 8405,67 грн. та пені за прострочення сплати процентів в сумі 17391,24 грн., про що свідчить відповідна довідка-розрахунок заборгованості за кредитом складена позивачем та додана до позовної заяви. Станом на день і час ухвалення даного рішення, а саме 20 липня 2015 року, Національним банком України офіційний курс гривні до долара США встановлено на рівні 2201,4924 грн. за 100 доларів США, у зв'язку з чим еквівалент частини кредитної заборгованості у іноземній валюті - 65044,9 доларів США в гривні становить 1431958,53 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. В свою чергу, ч.3 ст. 533 ЦК України,використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до першого та другого абзаців пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремасплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved