Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 28.09.2007 року у розмірі 10992,35 гривень. Також просить стягнути з відповідача витрати на судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] договору б/н від 28.09.2007 року (далі Договір) остання отримала кредит у розмірі 5400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] порушила вимоги кредитного договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та інших витрат по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день і час слухання справи повідомлялась завчасно, у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, окрім стягнення одночасно пені та штрафу, просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Установивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір б/н від 28.09.2007 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5400,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8, зворотня сторона). Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених чим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг,- у разі невиконання зобов'язання за Договором на вимогу Банку виконання зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочення кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Станом на 31.05.2016 року відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, та має заборгованість - 10992,35 гривень, яка складається з наступного: 4034,98 гривень - заборгованість за кредитом; 5093,83 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1102,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); 511,54 гривень - штраф (процентна складова). Статтями 14 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання зобов'язань по кредитному договору, який останній ігнорує. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу, процентів по кредиту, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань. Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафів на суму 250,00 грн. (фіксована частина) та на суму 511,54 грн. (процентна складова), не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Обов'язок відповідача щодо сплати пені на користь позивача за прострочення оплати банківських послуг передбачена п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17). Із зазначених підстав та виходячи із передбаченого статтею 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, із положень ч. 1 ст.546 та ст. ст. 548, 549 ЦК України вимоги банку про стягнення штрафів є необґрунтованими. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору на суму 1281 грн. 54 коп. пропорційно задоволеним вимогам (заявлено - 10992 грн. 35 коп., задоволено - 10230 грн. 81 коп.) На підставі викладеного,

Outcome: partial