Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року у м. Харкові. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації шлюбів 23.02.2007р. був зроблений актовий запис № 96. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 07.10.2008р. зроблено відповідний актовий запис за № 433 та відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 20.07.2010р. видано Свідоцтво про розірвання шлюбу. Фактично шлюбні стосунки між сторонами було припинено з грудня 2007 року, позивач з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, жодного разу не привітав навіть з Днем народження. На сьогоднішній день дитина не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також, дитина в спілкуванні з позивачем та з їхніми родичами ніколи про нього не питала та не цікавилась. Вищевикладені обставини спонукали позивача звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та прав малолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить суд цивільну справу розглядати за її відсутності, просила суд задовольнити позов в повному обсязі і у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив (а.с.24). Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника служби (а.с.27). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і представлені в суд докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації шлюбів 23.02.2007р. був зроблений актовий запис № 96 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції 05 вересня 2007 року (а.с.8). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 07.10.2008р. зроблено відповідний актовий запис за № 433 та відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 20.07.2010р. видано Свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9). Фактично шлюбні стосунки між сторонами було припинено з грудня 2007 року, позивач з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, жодного разу не привітав навіть з Днем народження. На сьогоднішній день дитина не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також, дитина в спілкуванні з позивачем чи з їхніми родичами ніколи про нього не питала та не цікавилась. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки виданої Управлінням ведення Реєстру територіальної громади № 04-04-12/1032/17 від 21.03.2017р. (а.с.15). Згідно повідомлення КЗ «Дошкільного навчального закладу «ясла-садочок» № 395 Харківської міської ради» від 16.05.2017р. вихованням [PERSON], [INFO], виключно займалися мати та бабуся, батько до дитячого садка не приходив (а.с.12). Відповідно до повідомлення Харківської гімназії № 1 Харківської міської ради Харківської області від 24.05.2017р. № 621 [PERSON], батько учениці, зв'язок з класним керівником не підтримує, навчальними досягненнями дитини не цікавиться, на жодних із батьківських зборів (за період навчання дитини в школі) не був присутнім, про що свідчать протоколи класних батьківських зборів (а.с.13-14). У відповідності до довідки наданою КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» від 17.05.2017р. за № 654, вихованням та забезпеченням належного догляду [PERSON], [INFO], займається мати, батько дитини поліклініку не відвідував, станом здоров'я дитини не цікавився (а.с.11). Відповідачем було нотаріально засвідчено відмову від батьківських прав та обов'язків щодо доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви відповідача від 25.11.2016р. р. № 1330 (а.с.10). Згідно Висновку про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], від 30 червня 2017 року за № 90, який складено Департаментом праці та соціальної політики управління служб у справах дітей, згідно якого Департаментом праці та соціальної політики управління служб у справах дітей встановлено, що усунення від виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], має місце та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.28). Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України - мати, (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Таким чином, з огляду наведеного, враховуючи ставлення відповідача до своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі з 2007 року, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що достовірно підтверджено зібраними у справі доказами, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Таку поведінку відповідача суд розцінює, як винне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, тому необхідно позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved