Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в якій просить стягнути з відповідачів на її користь заборгованість за кредитним договором № 33 від 31 серпня 2017 року в розмірі 11876,60 гривень. В позовній заяві позивач Перша всеукраїнська кредитна спілка, вказує про те, що між нею та відповідачем [PERSON] 31 серпня 2017 року було укладено кредитний договір № 33. Згідно вказаного кредитного договору позивач Перша всеукраїнська кредитна спілка надала відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 10800,00 гривень строком на 18 (Вісімнадцять) місяців з 31 серпня 2017 року до 28 лютого 2019 року зі сплатою 87% річних. Пунктом 4.2 кредитного договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Позивачем свої зобов`язання перед відповідачем виконано, однак відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору № 33 від 31 серпня 2017 року щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом згідно графіка розрахунків. Через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 33 від 31 серпня 2017 року виникла заборгованість, що становить 11876,60 гривень, з яких: 4557,30 гривень неповернутого кредиту, 1919,30 гривень не сплачених відсотків за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 33 від 31 серпня 2017 року, відповідно до п. 4.6 вказаного кредитного договору, нараховано штраф у розмірі 50% від суми одержаного кредиту, у разі прострочення 30 днів і більше. Розмір штрафу становить 5400,00 гривень. Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 33\~від 31\~серпня 2017 року, між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та відповідачами [PERSON] \~та [PERSON] було укладено договори поруки № 33/п від 31 серпня 2017 року. Згідно п. 4.1 договорів поруки № 33/п від 31 серпня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою у тому ж обсязі, що й [PERSON] . Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 33 від 31 серпня 2017 року. Згідно п. 3.1. договору поруки [PERSON] та [PERSON] зобов`язувались у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором не пізніше 3ох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання чи неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Проте звернення до поручителів із повідомленням про порушення позичальником умов кредитного договору та необхідність виконання зобов`язань за договором поруки були проігноровані, а заборгованість по кредитному договору є несплаченою. У позовній заяві позивач Перша всеукраїнська кредитна спілка просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на її користь 11876,60 гривень заборгованості за кредитним договором № 33 від 31\~серпня 2017\~року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданої до суду заяви просив справу розглянути без його участі, на підставі наявних у справі доказів та зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 43). Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~в судові\~засідання 12\~грудня та\~26\~грудня 2019\~року не\~з`явились,\~хоч про\~час та\~місце судового\~розгляду справи\~були повідомлені\~у встановленому\~порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів (а.с. 45, 47, 48, 50, 51, 52). Причини неявки в судові засідання відповідачі не повідомили, клопотань про проведення судового розгляду справи без їх участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавали. За таких обставин та за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання 12 грудня та 26 грудня 2019 року. У вказані судові засіданні сторони та/чи їх представники не з`являлися. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду по суті спору не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно кредитного договору № 33 від 31 серпня 2017 року, укладеного між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] (а.с. 7-8), Перша всеукраїнська кредитна спілка надає [PERSON] кредит у розмірі 10800,00 гривень на строк 18 (Вісімнадцять) місяців (з 31 серпня 2017 року до 28 лютого 2019 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 87% річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Дослідженою в судовому засіданні копією чека Першої всеукраїнської кредитної спілки від 31 серпня 2017 року (а.с. 10) встановлено, що Першою всеукраїнською кредитною спілкою було видано [PERSON] кредит згідно кредитного договору №33 від 31\~серпня 2017\~року в розмірі 10800,00 гривень. \~ \~ \~ \~Пунктом 4.2 кредитного договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 7 зв). Як вбачається\~з наявних\~у справі\~письмових доказів\~відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, у встановлені кредитним договором №33 від 31\~серпня 2017\~року строки, не виконувала. Згідно розрахунку позивача (а.с. 15) станом на 22 жовтня 2019 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 33 від 31\~серпня 2017\~року становить 11876,60 гривень, з яких: 4557,30 гривень неповернутого кредиту, 1919,30 гривень не сплачених відсотків за користування кредитом. За порушення відповідачем [PERSON] строків сплати належних за договором платежів відповідно до п.\~4.6\~кредитного договору позивачем нараховано штраф в розмірі 5400,00 гривень (а.с. 7 зв.). Відомостей, що вказували б на помилковість проведеного позивачем розрахунку, відповідачами до суду надано не було. Таких обставин також не було встановлено судом. Як встановлено згідно договорів поруки № 33/п від 31 серпня 2017 року (а.с. 16, 17) відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язувалися відповідати перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою за належне виконання [PERSON] зобов`язань, встановлених згідно кредитного договору № 33 від 31 серпня 2017 року (п. 1.1. Договорів поруки). Згідно п. 1.2 договорів поруки № 33/п від 31 серпня 2017 року відповідальність поручителів настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 3.1. договорів поруки № 33/п від 31 серпня 2017 року (а.с. 16, 17) відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язувались у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором не пізніше 3ох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання чи неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були направлені письмові вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість по кредитному договору є несплаченою. В силу вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також сплати неустойки (штрафу) за порушення грошового зобов`язання, у встановлені кредитним договором № 33 від 31 серпня 2017 року строки, не виконано. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення, в зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором № 33\~від 31\~серпня 2017 року підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Першої всеукраїнської кредитної спілки, в розмірі 11876,60 гривень, з яких: 4557,30 гривень неповернутого кредиту, 1919,30 гривень не сплачених відсотків за користування кредитом та 5400,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору. Позивачем понесено судові витрати, що становлять 1921,00 гривні (а.с. 1) судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідачів понесені позивачем\~судові витрати,\~що складаються\~з 1921\~гривні,\~сплаченого при\~поданні до\~суду позовної\~заяви судового\~збору,\~як такі,\~що документально\~підтверджені (а.с.\~1). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує роз`яснення п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», яким визначено, що у випадку задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Підстав для звільнення відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 611, 1054 ЦК України № 435-ІV від 16 січня 2003 року. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 526, 1050,\~1054\~ ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved