Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є КП «Київтеплоенерго», звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води на загальну суму 33 977,97 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачка неналежним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим у відповідачки перед позивачем станом на 01.07.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 33 977,97 грн. а саме: 26 237,63 грн. - заборгованість за централізоване опалення; 818,31 грн. - заборгованість за постачання гарячої води та 6 922,03 грн. - 3% річних та інфляційна складова боргу. Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.01.2018 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачкою був поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що вона неодноразово зверталась до позивача щодо неналежного надання послуг, проміжним результатом чого став акт від 31.05.2017 року № 3/2433, складений представником СВП «КТМ» ПАТ «Київенерго» інженером [PERSON] в присутності представника підприємства начальника технічного відділу Маринкевича С.В. та припис Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, які підтверджують неналежне надання послуг позивачем, однак заходів щодо поновлення належної якості послуг позивачем не проведено. Ухвалою суду від 03.05.2019 року за заявою КП «Київтеплоенерго» було здійснено заміну позивача на Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.10.2019 р. вищевказана ухвала залишена без змін, а апеляційна скарга представника відповідачки - без задоволення. Ухвалою від 16.03.2020 р. визнано необґрунтованим відвід головуючому у справі - судді Ларіоновій Н.М., заявлений відповідачкою [PERSON] при розгляді вищевказаної справи та для вирішення питання про відвід копія даної ухвали та копія заяви про відвід передана до канцелярії з цивільних справ районного суду для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України. Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 18.03.2020 р. (головуючий - суддя Гребенюк В.В.) заява відповідачки [PERSON] про відвід головуючого судді Ларіонової Н.М. по вищевказаний цивільній справі - залишена без задоволення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представники відповідачки в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості за гарячу води, пояснивши, що дану заборгованість вони не оспорюють; не визнають розмір заборгованості за послуги з центрального опалення, посилаючись на те, що по кожному місяцю має місце завищення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надавало ПАТ «Київенерго». Дані обставини підтверджені письмовими доказами та не оспорюються сторонами. Як вбачається з наданих документів, у період надання вказаних послуг з 01 липня 2014 р. по 01 липня 2017 р. у відповідачки перед первісним позивачем станом на 01.07.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 33 977,97 грн. а саме: 26 237,63 грн. - заборгованість за централізоване опалення; 818,31 грн. - заборгованість за постачання гарячої води та 6 922,03 грн. - 3% річних та інфляційна складова боргу. 15.03.2017 року первісний позивач надіслав відповідачці вимогу щодо сплати вищевказаної заборгованості, однак дана вимога залишена без виконання. 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги №603-18 та №602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг таких, що підлягає стягненню із споживача, а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинних законодавством додаткових грошових зобов`язань, в тому числі визначені рішенням суду. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р.№ 630 (далі- Правила). Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, абз.2 п.21 з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, зазначений обов`язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст.ст. 68, 156, 162. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договорами або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На спростування доказів сторони представниками відповідача не надано документів про завищення опалюваної площі відповідача та/або розміру поданого тепла (в Гкал). Надана стороною відповідача копія акту № 3/2433 від 31.03.2017 р., складеного представником СВП «КТМ «ПАТ «Київенерго», не свідчить про такі завищення саме щодо відповідача з боку надавача послуг з центрального опалення, а тому суд не приймає її до уваги. Стороною відповідача суду не наданого свого розрахунку заборгованості з послуг централізованого опалення, який підлягає перевірці судом, а також не надано доказів того, що відповідач зверталась за перерахунок заборгованості до первісного позивача з зв`язку із недотриманням вимог закону. Надані відповідачем заява-скарга до державних органів в 2017 р., акт-претензія без дати за 2018 р. та квитанції для сплати послуг за листопад 2017 р. - лютий 2018 р., які не оплачувались відповідачем, не спростовують доводів та письмових доказів позивача. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача відповідає умовам договору на чинному законодавству. Сума заборгованості з постачання гарячої води визнається представниками відповідача, а сама заборгованості за надані послуги з центрального опалення не спростована представниками відповідача. В зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка виникла станом на 01.07.2017 р., а саме: за послуги з центрального опалення - в розмірі 26 237,63 грн., за постачання гарячої води - в розмірі 818,31 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційна складова боргу на вищевказану суму в розмірі 6 922,03 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 33 977,97 грн. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526 ст. 610-612, 614 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved