Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Омега Банк» 06.02.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Альбатрос», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатрос», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлія» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 320 235,81 грн. та стягнення судового збору у розмірі 3 654 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28.03.2008 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений Кредитний договір № 65/15-Ф, відповідно до умов якого Банк шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії надав [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у розмірі 2 000 000 дол. США, строком з 28.03.2008 року по 27.03.2018 року, зі сплатою 13,5 % річних. Згодом до кредитного договору були внесені зміни та доповнення. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору позичальники зобов'язалися повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені договором строки. Наданий позичальникам кредит був забезпечений порукою ВАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія», про що між ними та Банком були укладені відповідні договори поруки, за яким вони несуть солідарну відповідальність перед Банком за невиконання позичальниками зобов'язань за вказаним кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитними договором виконав належним чином та надав позичальникам кошти, які зазначені у кредитному договорі. В свою чергу позичальниками не дотримуються умови кредитного договору у зв'язку з чим у них перед Банком, станом на 01.11.2013 року, виникла заборгованість у розмірі 30 320 235,81 грн.. У зв'язку з цим Банк 20.01.2014 року направив поручителям претензії-вимоги щодо погашення заборгованості, які залишилася поза увагою поручителів та заборгованість так і не була погашена. В судове засідання 28.10.2014 року з'явився представник позивача ПАТ «Омега Банк» - Юринець О.Р. (діє на підставі довіреності від 04.04.13), яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та зазначила, що ухвалою ВССУ від 16.07.2014 року було скасовано рішення Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного Суду Одеської області від 12.02.2014 року з роз'ясненням того, що ПрАТ «Сведбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «Сведбанк Інвест», а тому посилання відповідачів на те, що ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПрАТ «Сведбанк», є неналежним позивачем, є недоведеними та не мають братися до уваги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представники відповідачів ПАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія» в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином у встановленому порядку (згідно ч.5 ст.74 ЦПК України), поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. При цьому, у минулих судових засіданнях представник відповідачів ПАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія» - Полянський С.В. (діє на підставі довіреностей від 01.02.14 та 10.03.14 відповідно) (а.с.59-61) заперечував проти задоволення позову та надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного Суду Одеської області від 12.02.2014 року, було відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія» про визнання кредитного договору та забезпечувальних за ним договорів іпотеки та поруки недійсними у зв'язку з тим, що позов був заявлений до неналежного відповідача та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не довели, що ПАТ «Сведбанк» є правонаступником ЗАТ «Сведбанк Інвест», з яким вони уклали кредитний договір (а.с.90). Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у їх відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (надалі відповідачі-1,2,3, боржники, позичальники) був укладений Кредитний договір № 65/15-Ф (надалі - кредитний договір), відповідно до якого ЗАТ «Сведбанк Інвест» надав позичальникам грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 2 000 000 дол. США, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, строком з 28.03.2008 року по 27.03.2018 року, зі сплатою (згідно п. 1.4. договору) процентної ставки у розмірі 13,5 % річних за користування кредитом (а.с.12-15). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідачі були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці договору. З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (надалі позивач, позичальник, кредитор) шляхом низки перейменувань та об'єднань юридичних осіб (Банків), є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «Сведбанк Інвест» (а.с.99-121). Також згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Сведбанк Інвест» (протокол №29 від 30.04.2009р) затверджено нову редакцію статуту та змінено найменування на ПАТ «Сведбанк Інвест», який згодом був реорганізований в ПАТ «Сведбанк» (15.06.2009р.). Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2013р. (справа № 2-3501/11) по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Сведбанк», ТОВ «Юлія», ТОВ «Альбатрос», ПАТ «Альбатрос» про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору, договорів поруки в позовних вимогах було відмовлено, та яким було встановлено що до ПАТ «Сведбанк» не перейшли зобов'язання ПАТ «Сведбанк Інвест» по кредитному договору №65/15-Ф від 28.03.2008р. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.02.2014р. вказане рішення залишено без змін.(а.с.91-98)/ Проте Ухвалою ВССУ від 16.07.2014р. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2013р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.02.2014р. скасовано та справу направлено на новий розгляд. При цьому в мотивувальній частині ухвали ВССУ встановлено, що ПрАТ «Сведбанк Інвест» було реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ «Сведбанк» рішенням загальних зборів від 15.06.2009р. та згідно передавального акту, складеного станом на 23.10.2009р. ПАТ «Сведбанк» є правонаступником усього майна, майнових прав та обов'язків є ПрАТ «Сведбанк Інвест». 29.04.2013р. ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», та яке є його правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ПАТ «СВЕДБАНК». Також вказано що висновок суду про пред'явлення позову до неналежного відповідача є таким, що не відповідає матеріалам справи, оскільки у передавальному акті відображено передання всіх активів та зобов'язань ПрАТ «Сведбанк Інвест» правонаступнику ПАТ «Сведбанк». Відповідно до положень зазначеного кредитного договору позивач зобов'язався надати позичальникам кредитні кошти, які зазначені в кредитному договорі, а позичальники зобов'язалися повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію, тощо у встановлені кредитним договором строки. З позову вбачається, що позивач умови кредитного договору виконав та надав відповідачу-1 кошти, які зазначені у кредитному договорі. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк відкриває позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (Додаток № 1 до Договору), сплатити проценти за користування ними та виконати всі інші зобов'язання, передбачені договором. Згідно п. 1.2. кредитного договору загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією 2 000 000 дол. США, що зменшується згідно з Додатком № 1 до Договору. Згідно п. 1.3. кредитного договору строк дії кредитної лінії з 28.03.2008 року по 27.03.2018 року включно. Згідно п. 4.1. кредитного договору кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним у валюті кредиту на рахунок для обліку наданого кредиту з додержанням строків, визначених у Графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією. Відповідно до п. 5.1.1. кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується іпотекою зазначених у договорі нежитлових приміщень, які належать ТОВ «Альбатрос», ТОВ «Юлія» та ПАТ «Альбатрос». Відповідно до п. 5.1.2. кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується заставою цінних паперів (акцій), які належать ПАТ «Альбатрос», [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до пунктів 5.1.3., 5.1.4., 5.1.5. кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується порукою ТОВ «Альбатрос», ТОВ «Юлія» та ПАТ «Альбатрос». Згідно п. 6.2. кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня та суми своєчасно неповернутих коштів. Згідно п. 6.3. кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня та суми боргу. Згідно п. 6.6. кредитного договору у разі прострочення виконання або неналежного виконання чи неповного виконання зазначених у договорі умов щодо страхування предметів застави, в тому числі майновим поручителем, позичальник на вимогу Банку сплачує штрафні санкції. Відповідно до п. 7.1.2. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та сплачувати інші платежі, передбачені договором, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 10.2. кредитного договору договір набирає чинності з моменту його підписання, діє протягом строку дії кредитної лінії і до повного виконання грошових зобов'язань за договором. Згідно п. 10.4. кредитного договору всі додатки до договору є невід'ємною частиною договору. Також, між Банком та позичальниками був підписаний Додаток № 1 до Кредитного договору № 65/15-Ф від 28.03.2008 року «Графік встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, долари США» (надалі додаток № 1), яким сторони погодили щомісячне зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (а.с.16-17). Зі змістом додатку № 1 позичальники були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці додатку. Також, між Банком та позичальниками був підписаний Додаток «Тарифи по проведенню кредитних операцій ЗАТ «Сведбанк Інвест» з фізичними особами» від 28.03.2008 року (надалі тарифи), яким сторони погодили вартість послуг Банка (оборот а.с.17 та а.с. 18). Зі змістом тарифів позичальники були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці цих тарифів. 29.05.2008 року між Банком та позичальниками був укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 65/15-Ф від 28.03.2008 року (надалі додатковий договір № 1), яким сторони домовилися внести зміни до кредитного договору, а саме: додати до розділу « 5» п.п. 5.1.6., яким зобов'язання за кредитним договором забезпечується також земельною ділянкою, яка належить ПАТ «Альбатрос» (оборот а.с.18, а.с.19). Зі змістом додаткового договору № 1 позичальники були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці цього додаткового договору. 16.03.2009 року між Банком та позичальниками був укладений Додатковий договір № 2 до Кредитного договору № 65/15-Ф від 28.03.2008 року (надалі додатковий договір № 2), яким сторони домовилися внести зміни до кредитного договору, а саме: викласти Додаток № 1, який додається до цього додаткового договору, у новій редакції; внесли зміни до п. 4.2. щодо дати сплати процентів та виклали його в новій редакції; внесли зміни до п. 7.4.2. щодо розміру сплати комісій та виклали його в новій редакції, а також узгодили комісії (оборот а.с.19, а.с.20). Зі змістом додаткового договору № 2 позичальники були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці цього додаткового договору. Також, позичальники підписали викладений у новій редакції Додаток № 1 «Графік встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, долари США», яким сторони погодили щомісячне зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (оборот а.с.20, а.с.21, оборот а.с.21). В забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ВАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія» (надалі відповідачі-4,5,6, поручителі, боржники) були укладені договори поруки за №№ 65/П-15-1, 65/П-15-2 та 65/П-15-3 від 28.03.2008 року з кожним поручителем окремо, відповідно до яких ВАТ «Альбатрос», ТОВ «Альбатрос» та ТОВ «Юлія» виступили поручителями та поручилися перед Банком солідарно відповідати за невиконання відповідачами-1,2,3 умов кредитного договору (а.с.22-27). Зі змістом, умовами та правовими наслідками договорів поруки відповідачі-4,5,6 були ознайомлені та згодні, про що свідчать їх підписи на кожній сторінці цих договорів. Зазначені договором поруки також були підписані і відповідачами-1,2,3. Відповідно до п. 1. договорів поруки поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання усіх зобов'язань, які випливають з кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачами-1,2,3 Згідно п. 2. договорів поруки поручитель ознайомлений із усіма умовами кредитного договору (включаючи додатки до нього) та усвідомлює їх. Згідно п. 3. договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання зазначених у п.1 договорів поруки зобов'язань за кредитним договором. Згідно п. 4. договорів поруки поручитель відповідає за кредитним договором в частині виконання зобов'язань, передбачених п. 1 договору поруки, в тому ж обсязі, що і позичальник. Згідно п. 5. договорів поруки у разі невиконання позичальником зобов'язань або одного із зобов'язань (в частині, передбаченій п.1 договору поруки) за кредитним договором у строк, зазначений у кредитному договорі, поручитель погашає борг (прострочену заборгованість) позичальника після виникнення боргу (простроченої заборгованості) за першою вимогою Банку протягом п'яти робочих днів. Згідно п. 7. договорів поруки договір поруки набирає чинності з дня його підписання і його дія припиняється з дати виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором. Згідно п.13 договорів поруки договір поруки набуває чинності з моменту підписання сторонами і є невід'ємною частиною кредитного договору. Ці пункти договорів поруки цілком відповідають ч.1 ст. 554 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. З позову вбачається, що відповідачі-1,2,3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконують протягом тривалого часу, не здійснюють відповідні платежі щодо погашення кредиту та не з'являються до позивача у зв'язку з вирішенням питання щодо погашення заборгованості за наданим їм кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у відповідачів-1,2,3 перед позивачем, станом на 01.11.2013 року, виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, складає 30 320 235 (тридцять мільйонів триста двадцять тисяч двісті тридцять п'ять) гривень 81 копійка, з яких: - заборгованість за кредитом - 2 000 000 дол. США, що за курсом НБУ станом на 01.11.13 р. (7,993 х 1 дол. США) еквівалентно 15 986 000 грн.; - заборгованість по процентам - 1 279 500 дол. США, що за вказаним курсом еквівалентно 10 227 043,50 грн.; - заборгованість з комісій - 395 396,19 грн; - пеня - 3 711 796,19 грн.. Розрахунок заборгованості зазначений у позові та доданий до матеріалів справи (оборот а.с.2, 5-11). Доказів погашення вказаної заборгованості з боку відповідачів суду не надано. Судом встановлено, що п. 6.2. та п. 6.3. кредитного договору передбачено у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором стягнення з позичальника на користь Банка пені. Таким чином, пеня підлягає стягненню і з поручителів, так як вони несуть солідарну відповідальність за невиконання відповідачами-1,2,3 зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з усіх відповідачів пені, заявлені обґрунтовано. Судом встановлено, що позивач направляв відповідачам-1,2,3 листи-вимоги за Вих. №№ 520ДПА, 521ДПА та 522ДПА від 06.11.2013 року (а.с. 28-31), а також відповідачам-4,5,6 письмові претензії за Вих. №№ 725ДПА, 726ДПА та 727ДПА від 20.01.2014 року (а.с.32-34) щодо погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копіями конвертів з поштовими відмітками, квитанціями щодо сплати цих поштових відправлень та переліком згрупованих цінних відправлень (а.с.35-37). Однак, зазначені претензії та вимоги залишилися поза увагою відповідачів та заборгованість за кредитним договором погашена не була. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення відповідачами кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості, яка виникла у них за кредитним договором, обґрунтованими та такими, що відповідають умовам цих договорів та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Також, у вказаній постанові зазначено, що відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином вбачається, що Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому згідно із статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Суд, також вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів, в рівних частках з кожного, на його користь, суму сплаченого ним судового збору, на підставі наступного. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 10302-2 від 17.01.2014 року (а.с.1). Отже, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають ці судові витрати. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved