Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], залишивши після розірвання шлюбу її прізвище без змін, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, сторони не зійшлися характерами, в сім'ї існують постійні сварки та конфлікти, що негативно вплинуло на взаємовідносини сторін. Крім того, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний, інших утриманців не має і спроможний сплачувати аліменти. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Самотоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис №5. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося, постійні чвари і з'ясовування стосунків привели до того, що сторони понад місяць мешкають окремо одне від одного, і зруйнували сімейні відносини. Дитина сторін проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні (а.с.6), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заходи вжиті судом для примирення сторін позитивних наслідків не надали. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дитини сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу підлягає залишенню без змін, оскільки в судовому засіданні позивачка виявила бажання залишити прізвище, взяте нею при укладенні шлюбу. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як працездатний, інвалідом не являється, інших утриманців не має, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи стягнення з 17 січня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved