Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у грудні 2012 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~172 грн. 89 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.05.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), складає між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк» договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві № PLXRRX31330355. На підставі договору позивач видав відповідачу кредит в національній валюті України в розмірі 4 172 грн. 89 коп. У звязку з порушенням умов договору станом на 19.11.2012 року за відповідачем наявна заборгованість за картковим рахунком в сумі 37\~019 грн. 19 коп., з них: заборгованість за кредитом 3\~852 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 450 грн. 74 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1\~425 грн. 18 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29\~051 грн. 68 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1\~739 грн. 01 коп. Просить стягти з [PERSON] указану суму, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. На заяву відповідача про застосування строку позовної давності зазначив, що згідно п.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» ( далі Умов) строк позовної давності по вимогах позивача становить 5 років. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом та комісії, по вимогах про стягнення пені просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, установленого законом, а не п.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг». Зазначив, що відповідач письмового договору з позивачем про збільшення строку позовної давності не укладав, зазначені вище Умови не підписував та з ними не ознайомлювався. Заслухавши представника відповідача, дослідивши усі наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: 12.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети таУмов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)(а.с.5,6-9). Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК)України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору та на підставі заяви № PLXRRX31330355 позивач видав відповідачу кредитну картку, надав кредит в національній валюті України, у сумі 4 172 грн 91 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.05.2010 року (а.с.5) Відповідач зобов'язався використовувати кредит на цілі, визначені у заяві, погашати кредит у порядку та строки, передбачені умовами даного договору. Взяті на себе зобовязання [PERSON] за договором від 12 травня 2008 року не виконує. У звязку з порушенням договору станом на 19.11.2012 банком нарахована заборгованість за договором, яка склала 37 019 грн. 19 коп. (а.с.4), у тому числі: -заборгованість за кредитом 3\~852 грн. 58 коп., -заборгованість по процентам за користування кредитом 450 грн. 74 коп., -заборгованість по комісії за користування кредитом 1 425 грн. 18 коп., -пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29\~051 грн. 68 коп., -штраф (фіксована частина) 500 грн., -штраф (процентна складова) 1 739 грн. 01 коп. Розрахунок заборгованості (по кредиту та по відсотках за користування кредитом, комісії) перед ПАТ «ПриватБанк» відповідач не оспорював Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства, тому вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом та комісії є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до умов укладеного сторонами договору, при порушенні клієнтом строків платежів з приводу будь-яких грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний здійснити оплату штрафу в банк, у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості (а.с. 9) та сплачувати пеню за порушення порядку та строків погашення кредиту у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Станом на 19 листопада 2012 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальнику нарахована пеня в розмірі 29\~051,68 грн. Проте, у ході судового розгляду встановлено, що до суду позивач звернувся з пропуском строку позовної давності відносно заявлених вимог про стягнення пені. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в пять років. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд зазначає, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідача. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Крім того, у заяві позичальника від 12 травня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. У звязку із цим доводи відповідача про не ознайомлення його з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) не можна визнати необґрунтованими, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 12.05.2008 в частині збільшення строку позовної давності. Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені у правовій позиції ВСУ від 11.03.2015 у справі №6-цс15. Таким чином, до вимог позивача про стягнення пені суд застосовує річний строк позовної давності, установлений ст. 258 ЦК України. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. При зверненні до суду банк надав розрахунок заборгованості по пені станом на 19.11.2012 року за період з 12.05.2008 року. Разом з цим, суд бере до уваги, що з позовом банк звернувся 03.12.2012 року, що поза межами наданого розрахунку, а тому період нарахування пені необхідно рахувати в межах одного року перед зверненням до суду з позовом, тобто, з 03.12.2011 року по 02.12.2012 року. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості по пені за вказаний період, що складає 10\~483,15 грн. З урахуванням загальної суми заборгованості відповідача перед банком у сумі 16 211,65 грн, сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача відповідно до умов договору становить: 500 грн(фіксована частина) та 810,58 грн ( пять відсотків від суми заборгованості). Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог підлягає стягненню 173,99 грн. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial