Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки переплачену пенсію у розмірі 268,00 грив.. Вказує, що відповідачка перебуває на обліку у Пенсійному Фонді України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком. У 2013 році управління ПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова повідомила, що ХКП «Міськелектротранс» сплатила внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по 31.10.2009 року, а за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків, а також надала довідку про несплату підприємством, де працювала відповідачка, за вказаний період страхових внесків, а тому за вказаний період страховий стаж відповідачки не підтверджується. На підставі вказаних документів розпорядженням від 30.07.2013 року пенсійну справу відповідачки було приведено у відповідність та було зроблено перерахунок пенсії, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у вказаній сумі. Відповідачка добровільно відмовилась повертати надмірно виплачену пенсію. Відповідачка про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою. Але в судове засідання вона не з'явилась і про причини неявки суду не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю до суду не подавала. Суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. [PERSON] перебуває на обліку у Пенсійному фонді Україні в Московському районі м. Харкова та одержує пенсію за віком з 2009 р.. 30.07.2013 р. розпорядженням УПФУ №150049, після надходженням з ПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова повідомлення і довідки про несплату страхових внесків страхувальником ХКП «Міськелектротранс» за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 року, де працювала відповідачка, було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною її страхового стажу, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 268,00 грив.. Ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок повернення пенсій, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 . Згідно з п. З цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно до ч. З ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідачки або подання нею недостовірних даних, чи іншої форми недобросовісної поведінки. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає, а тому в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

Outcome: dismissed