Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що з 17.11.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Однак, позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, сумісно не проживають внаслідок втрати взаєморозуміння та довіри. Шлюб існує формально. Примирення позивач не бажає. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна та місця проживання дитини між сторонами немає. При цьому позивач вказує, що відповідач з моменту припинення шлюбних стосунків в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, що в свою чергу на надає останній можливості належним чином утримувати дитину. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу слухати без її участі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 38. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №498. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені понад два року, шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого збереження сімї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є втрати взаєморозуміння та довіри . Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо місця проживання неповнолітнього сина між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сімї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, без створення сімї, що суперечить інтересам позивача та їх спільного сина, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2015 року -1032 гривні, з 1 грудня 1167 грн. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З наявних у матеріалах справи довідок УПСЗН №1513 від 14.09.2015 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом дитинства ІІІ групи, отримує соціальну пенсію та допомогу для матері, яка виховує дитину до 3-х років. Вказані суми є єдиним джерелом доходу [PERSON] та джерелом забезпечення та утримання спільної з відповідачем дитини. Як вказала позивач у позовній заяві, відповідач має нерегулярний та мінливий дохід. Відповідач у судове засідання не зявився та не надав суду відповідних та допустимих доказів того, що у нього є постійне місце роботи або постійне джерело отримання доходів, тож суд приймає доводи позивача про відсутність постійного джерела доходу у відповідача. Згідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин,що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, яка проживає з матірю, необхідність у забезпеченні їй належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від матері, яка забезпечує дитину всім належним та необхідним, чого вона потребує у цьому віці(належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, єдиний дохід у якої пенсія по інвалідності та соціальна допомога на утримання дитини до досягнення 3-х років, матеріальний стан відповідача, який допомоги своїй сімї та своїй дитині добровільно не надає, враховуючи обовязок відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження належного рівня життя дитини,враховуючи, що відповідач не має обовязку щодо сплати аліментів на інших дітей, беручи до уваги розяснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн. Крім того, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем за подання вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved