Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 06 серпня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Спільне життя з чоловіком не склалося внаслідок різних поглядів на життя та взаємовідносини у родині, на ґрунті чого стали виникати суперечки. У 2010 році ними було прийнято рішення про те, що вони бажають проживати окремо один від одного, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з літа 2010 року. НА сьогоднішній день у кожного окреме життя та своя родина, примирення неможливе, спору про поділ майна немає, дитина проживає разом з матір'ю. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2018 року позовну заяву [PERSON]до [PERSON]про розірвання шлюбу залишено без руху. 12 лютого 2018 року на підставі ухвали судді було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON]до [PERSON]про розірвання шлюбу. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Байрачна». Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 87, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сім'єю не проживають. На примирення сторони не згодні. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Враховуючи, що відповідачем надана до суду письмова заява, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Судові витрати залишити за рахунок позивача, згідно її письмової заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved