Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], [INFO] за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 167 «А», квартира 49. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з відповідачем. Згодом позивач забрав доньку жити до себе за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 167 «А», квартира 49, де він проживає разом з матірю [PERSON]. На думку позивача, місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], необхідно визначити разом з позивачем, оскільки відповідач не бажає займатися вихованням та розвитком дитини. При цьому позивач працевлаштований, має стабільний середній дохід, за місцем роботи і проживання характеризується виключно позитивно, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває та має можливість забезпечити належні умови для проживання і виховання доньки, її нормального гармонійного розвитку, що відповідач забезпечити не в змозі. Крім того, донька сама виявляє бажання проживати з батьком та бабусею. Також просив не вказувати конкретну адресу проживання, яка зазначена в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що вона сумлінно виконувала свої батьківські обовязки, але внаслідок дій позивача, опинилась в тяжкому емоційному стані, який в теперішній час успішно долає. Не заперечувала, що після розірвання шлюбу дочка проживає з батьком. Представник Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, у судовому засіданні не заперечувала проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON]. Представник Департаменту служб в справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій підтримав вимоги позивача в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає родину [PERSON] та [PERSON] в період їх шлюбу та спільного проживання в с. Лизогубівка та може охарактеризувати відповідача з позитивної сторони та як добру господиню та турботливу матір. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що бажає проживати разом з батьком, оскільки мати з батьком між собою не можуть знайти спільної мови, постійно сваряться, і ініціатором сварок є мати. Також вказала, що будинок де вони раніше проживали всією родиною і в якому зараз проживає мати, прийшов у занепад, в кімнатах брудно, речі не випрані, розкидані по будинку, на кухні немитий посуд. Старший брат [PERSON] мешкав спочатку з матірю, але тепер також проживає з батьком. Суд заслухавши, пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, свідка [PERSON], з урахуванням думки малолітньої [PERSON], [INFO], дослідивши докази по справі приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2016 року. Після розірвання шлюбу між батьками малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 167 «А», квартира 49. За даними\~акту обстеження\~умов проживання,\~наданого 19\~січня 2018\~року Службою у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, у квартирі № 49 за адресою: місто Харків,\~проспект Гагаріна,\~будинок 167\~«А» зареєстрована та проживає [PERSON], разом з нею без реєстрації проживає її син [PERSON] та онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; умови проживання задовільні, в помешканні є всі необхідні меблі та техніка для побуту; малолітня [PERSON] має власну кімнату, стіл для занять, шафу для одягу, шкільне приладдя. Суду наданий висновок Департаменту служб в справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], відповідно до якого доцільним є визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. В якості доказів суду надано: характеристика на імя [PERSON], надана 26 серпня 2017 року Обєднаним садівничим товариство «Дружба колективів» (вих. № 51), за даними якої останній працевлаштований помічником електрика ОСТ «Дружба колективів» з 10 січня 2014 року, за період роботи характеризується позитивно; довідка № 48, надана 12 серпня 2017 року Обєднаним садівничим товариство «Дружба колективів» про заробітну плату [PERSON] у період роботи на посаді помічника електрика ОСТ «Дружба колективів» з січня 2017 року до липня 2017 року; довідка № 586, надана 01 вересня 2017 року виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області про зареєстроване місце проживання [PERSON]; довідка № 10789, надана 14 серпня 2017 року КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер», за даними якої [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває; медична довідка серії 12ЯЯФ № 039093 про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, надана 14 серпня 2017 року про те, що психіатричні протипоказання до виконання профобовязків працівника дитячого закладу під час огляду у [PERSON] не виявлено. Також суду надано: копія паспорта громадянина України, свідоцтва про народження на імя позивача; копія паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя відповідача; копія паспорта громадянина України та пенсійного посвідчення на імя [PERSON]; свідоцтво про право власності на житло за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 167 «А», квартира 49; технічний паспорт на квартиру № 49 за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 167 «А», виготовлений на імя [PERSON], договір купівлі-продажу житлового будинку № 12 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лизогубівка, провулок Лісовий; технічний паспорт на житловий будинок № 12 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лизогубівка, провулок Лісний, виготовлений станом на 23 березня 2007 року на імя [PERSON]; акт депутата Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 17 серпня 2017 року; довідка виконавчого комітету Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області № 787 від 22 листопада 2018 року; акт обстеження фактичного проживання [PERSON], зареєстрованого за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лизогубівка, провулок Лісний, будинок 12, клопотання [PERSON] від 06 серпня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. В державі Україна зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, визначає\~Сімейний кодекс України. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного Кодексу України, при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, має бути вислухана дитина, яка може висловити свою думку. Аналізуючи надані докази, враховуючи вік дитини, обставини справи, поведінку обох батьків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, ініціатором якого була відповідач, склались напружені стосунки. Після розірвання шлюбу у липні 2016 року спільна дочка [PERSON] проживає з батьком, який утримує та виховує дочку і дитина має прихильність саме до батька. Судом також встановлено, що відповідач за зареєстрованим місцем проживання в [INFO] не мешкає оскільки будинок прийшов у стан не придатний для проживання, не працевлаштована і не надала доказів на підтвердження отримання доходів для утримання дочки, при цьому суд також враховує, що за клопотанням відповідача їй надавався час для подання зустрічного позову, але вона таким правом не скористалась. За вказаних обставин, суд, враховуючи думку малолітньої [PERSON], яка у судовому засіданні висловила бажання залишитись проживати з батьком, дані висновку Служби у справах дітей по Слобідському\~району Департаменту\~служб у\~справах дітей\~Харківської міської\~ради Харківської\~області про доцільність залишити проживати дитину з батьком, виключно в інтересах дитини, визначає місце проживання [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON], що не позбавляє відповідача права вирішувати питання про її участь у вихованні дочки.

Outcome: approved