Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 28 квітня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 08 січня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказував, що відповідач свої зобовязання не виконала, станом на 29 лютого 2016 року загальна заборгованість перед банком складає 13559,64 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 13559,64 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, подавав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала наявність правовідносин з позивачем, укладення нею кредитного договору та отримання кредитних коштів в розмірі, зазначеному в поданій до суду позовній заяві. Але посилалася на те, що не має достатньо коштів для погашення заборгованості, зверталася до позивача з проханням змінити умови договору, але згода не досягнута. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 січня 2011 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Також встановлено та визнавалося відповідачем, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконала, у встановлені договором строки грошові кошти не повернула. Станом на 29 лютого 2016 року загальна заборгованість відповідача перед банком, розрахована за умовами кредитного договору, складає 13559,64 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість за кредитом, 3837,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. і 621,89 грн. суми штрафів. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором в сумі 13559 грн. 64 коп. При вирішенні справи судом враховується та обставина, що позивачем при зверненні до суду з позовом здійснено розрахунок заборгованості саме станом на 29 лютого 2016 року, при цьому враховані всі суми грошових коштів, які були направлені на погашення заборгованості. Також з відповідача підлягає до стягнення 1378 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved