Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач - ПП «Альянс-Брок» звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг в сумі 34 560,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2013 року між сторонами укладено договір про інформаційно-консультаційне обслуговування №31098. Відповідно до п.п. 3.1. договору позивач повинен за завданням відповідача прийняти необхідні дії для забезпечення законності оформлення і підписання договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості (Основного договору), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір є підставою для надання інформаційно-консультативних послуг [PERSON] та, водночас, є підставою для оплати послуг позивача з моменту укладення Основного договору - договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS]. Вартість послуг позивача за договором становить 34 560,00 грн.. Договір купівлі-продажу квартири (Основний договір) був підписаний 16.03.2014 року, однак, відповідачем грошові кошти за надання послуг в той день не були сплачені, оскільки він попросив відстрочити оплату послуг позивача до моменту передачі йому ключів від квартири та складання акту приймання-передачі квартири. Отримавши ключі від квартири і підписавши акт, відповідач так і не розрахувався з позивачем. Рішенням суду у справі за позовом відповідача про розірвання договору про інформаційно-консультаційне обслуговування у задоволенні вимог було відмовлено. Договір є чинним і підлягає виконанню сторонами. Оскільки відповідач не здійснив розрахунків з договором, це стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 34 560,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що позивач - приватне підприємство «Альянс-Брок» не мало права надавати інформаційно-консультаційні послуги через відсутність такого виду діяльності підприємства згідно зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців кодів КВЕД; перелік послуг, які мали б надати представники позивача, договором не встановлений; дані про уповноваженого представника позивача [PERSON] або [PERSON] не дають можливості ідентифікувати особу, яка підписала договір, та встановити обсяг її повноважень при підписанні договору та під час його виконання; інформаційно-консультаційні послуги [PERSON] представником позивача взагалі не надавалися, - всі необхідні консультації з приводу підписання Основного договору він отримав від приватного нотаріуса, а всі необхідні для укладення договору документи були надані нотаріусу безпосередньо продавцями квартири; акт підписаних робіт (отриманих послуг) із зазначенням переліку наданих позивачем і отриманих відповідачем послуг сторонами не підписувався, що свідчить про відсутність підстав для розрахунків. В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача була допитана свідок [PERSON] яка надала для огляду свідоцтво від 13.07.2012р. про зміну свого прізвища з [PERSON] на [PERSON] пояснивши тим самим розбіжності у її прізвищі, зазначила , що причиною зміни нею прізвища стали в свій час особисті відносини з батьком. Свідок пояснила, що вона на підставі довіреності та трудової угоди з ПП «Альянс-Брок» і за домовленістю з продавцями, здійснювала дії по продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . На надане оголошення про продаж квартири, з нею зв»язався відповідач, домовився про огляд квартири. На огляді квартири вони зустрілися і познайомилися. Квартира відповідачу сподобалася і зателефонувавши згодом, він повідомив про те, що має намір її купити. На той час на квартиру був ще один потенційний покупець і з ним вже був укладений попередній договір. Проте, попередній договір був розірваний, сторони домовилися про ціну квартири, умови її передачі та погодили питання укладення попереднього договору. Про вартість послуг агентства нерухомості відповідачу було повідомлено ще при огляді квартири, зокрема, мова спочатку йшла про вартість послуг в розмірі 3% від вартості квартири, а згодом відповідачу була надана знижка. При укладенні попереднього договору з відповідачем був підписаний договір про інформаційно-консультаційне обслуговування, який фактично передбачав надання усіх необхідних послуг для досягнення основної мети - укладення сторонами Основного договору та фіксував домовленості щодо оплати винагороди позивача на надані його представником послуги. У період часу між підписанням попереднього договору і договору купівлі-продажу квартири, як пояснила свідок, вона допомагала продавцям збирати усі необхідні довідки, документи, консультувала їх з різних питань. Необхідності у пошуку нотаріуса та організації сторін (місця, часу зустрічі тощо) Основного договору не було, оскільки відповідач виявив бажання оформлювати договір у знайомого йому приватного нотаріуса. Після укладення Основного договору і проведення розрахунків з продавцями, [PERSON] зі свідком, як представником ПП «Альянс-Брок», так і не розрахувався, пояснивши, що сплатить винагороду тільки після передачі квартири та ключів від квартири. Як пояснила свідок, вже після укладення договору купівлі-продажу квартири продавці передали їй ключі від квартири, вона передала їх відповідачу, натомість, останній розрахунків за договором про інформаційно-консультаційне обслуговування так і не здійснив, натомість, звернувся до суду з позовом про розірвання договору. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватне підприємство «Альянс-Брок» створене власником [PERSON] 16.08.2006р., діє на підставі Статуту в редакції 2006 року. Пунктом 2.2. Статуту передбачені напрями діяльності підприємства, серед яких є підготовка до продажу або здавання в найм нерухомості; операції з нерухомістю за дорученням третіх осіб; посередницькі послуги під час купівлі, продажу, здавання в оренду та оцінювання нерухомості невиробничого призначення; управління нерухомістю; організація посередницької, представницької, агентської, консультаційної та іншої діяльності, а також інша діяльність. Відповідно до ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Відповідно, доводи представника про неможливість надання позивачем інформаційно-консультаційних послуг з тих підстав, що згідно відкритої для доступу інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності приватного підприємства «Альянс-Брок» є: агентство нерухомості (основний) та діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, а відсутні дані про такий вид діяльності, як надання консультацій, не заслуговують на увагу. Сторонами не оспорюється, що [PERSON] яка діяла на підставі довіреності і трудової угоди з ПП «Альянс-Брок», а також за усною домовленістю з продавцями, здійснювала дії по продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. На надане нею оголошення про продаж вказаної квартири відповідач домовився про огляд квартири, повідомив про намір її купити і укласти попередній договір. Як встановлено судом, в день підписання сторонами попереднього договору між продавцями і покупцем квартири, а саме - 01.03.2010 року між ПП «Альянс Брок», в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №31098 про інформаційно-консультаційне обслуговування. Відповідно до п.п. 2.1 Договору замовник ([PERSON].) уклав з виконавцем (ПП «Альянс Брок») договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, що відповідає вимогам ст.ст. 901-907 ЦК України. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Пунктом 3.2. договору сторони передбачили обов'язок виконавця прийняти всі необхідні дії для забезпечення законності оформлення та підписання договору купівлі-продажу (основний договір) об'єкта нерухомості, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Загальна вартість послуг відповідно до п.п. 4.2 договору становить 34 500,00 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що у договорі не визначений перелік консультацій та дій, які мав вчинити виконавець і які мав прийняти замовник, тому відсутній предмет договору, а також, доводи про те, що сторонами не підписаний акт прийому-передачі послуг, тому момент оплати їх не настав, оскільки зміст договору і аналіз наданих сторонами доказів у їх сукупності і взаємозв'зку свідчить про чітке розуміння сторонами обумовленої основної мети і необхідність здійснення виконавцем усіх дій для досягнення цієї мети, а згідно п.п. 4.1. Замовник зобов'язався оплатити виконавцеві інформаційно-консультаційну послугу в день, коли мета договору досягнута - в день підписання основного договору (купівлі-продажу) трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно наявних у справі доказів, основний договір - договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] між продавцями - [PERSON], [PERSON] та дружиною відповідача - [PERSON] був укладений 16.03.2013 року . Сторони визнають, що розрахунків між відповідачем та позивачем згідно п.п. 4.1., 4.2 договору в момент його підписання не відбулося. Як убачається з матеріалів справи, 06 травня 2013 року між продавцями та покупцем був підписаний акт про прийом-передачі квартири, і, як визнається сторонами, представником позивача [PERSON] відповідачу були передані ключі від квартири, натомість, розрахунків за договором також не відбулося. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2013 р., яке набрало законної сили, відмовлено в позові [PERSON] про розірвання договору про надання інформативно-консультаційних послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідачем не надано суду належних доказів виконання ним умов договору, не надано доказів того, що він мав пропозиції щодо узгодження/уточнення/роз'яснення переліку послуг, що надавалися чи мали надаватися позивачем, направляв відповідні пропозиції, пропонував укласти додаткову угоду або висловлював претензії з приводу переліку послуг, їх якості, строку надання цих послуг тощо. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №31098 про інформаційно-консультаційне обслуговування від 01.03.2013р. у розмірі 34 560,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З матеріалів справи убачається, що судові витрати позивача, відповідно до ст. 79 ЦПК України, складають 345,61 грн. Відповідно, з відповідача належить стягнути 345,61 грн. на користь позивача.

Outcome: approved