Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач - ПАТ «СК «Країна» звернулось до відповідача - [PERSON] з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 4955, 59 грн. Позовні вимоги мотивовані наступним. 06.03.2013 року о 18 год. 30 хв. на перехресті вул. Двінської та пров. Краснокутського в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 211440» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.03.2013 р. винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124, а також за ч. 2 ст. 130 КпАП України (оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 211440» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПАТ «СК «Країна», - відповідно до Полісу № АЕ/1867603 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.11.2012 р. Відповідно до Звіту № 1565/1 від 13.03.2013 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] складає 6 546,71 грн. з ПДВ, (чи 5 455,59 грн. без ПДВ). 22.01.2014 р. позивачем був складений Страховий акт № 49/27273/3.2.29, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті в порядку регресу, був встановлений в сумі 4 955,59 грн. : (5 455, 59 грн. - матеріальна шкода без ПДВ) - 500, 00 грн. франшиза. Того ж дня позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 4 955,59 грн., - відповідно до платіжного доручення № 28 від 22.01.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з абз. «а», «г» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, в порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1. статті 33 цього Закону про дорожньо-транспортну пригоду, не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу. З метою врегулювання спору в досудовому порядку ПАТ «СК «Країна» звернулось до відповідача з досудовою вимогою про відшкодування ним заподіяного збитку в порядку регресу. Оскільки відповідачем не було відшкодовано фактично виплачене позивачем страхове відшкодування на користь потерпілої особи, позивач просить стягнути його з відповідача у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглядати позов без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також направила додаткові письмові пояснення, які просила долучити до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлений належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.03.2013 року встановлено, що [PERSON], 06.03.2013 р., о 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 211440» д.н.з. [NUMBER], на перехресті вулиці Двінська та Краснокутського провулку в м. Києв, в стані алкогольного сп'яніння, повертаючи ліворуч здійснив виїзд на зустрічний бік дороги, при виникненні перешкоди не вжив всіх заходів для зупинки транспортного засобу, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим заподіяв автомобілям технічні пошкодження та завдав матеріальних збитків. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 6). На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 211440» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПАТ «СК «Країна» - відповідно до Полісу № АЕ/1867603 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 122 від 24.11.2012 р. (а.с. 4). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження передньої центральної та передньої правої частини автомобіля, відповідно до довідки № 9167069 про дорожньо-транспортну пригоду від 21.03.2013 р. (а.с. 5). Відповідно до рахунку-фактури №РФ-12361 від 13.12.2013 року та акту виконаних робіт № АК-1236 від 20.12.2013 р. загальна сума відновлювального ремонту становлять 35 809,22 грн. (а.с. 17, 18). Відповідно до звіту № 1565/1 від 13.03.2013 р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] складає 6 546,71 грн. з ПДВ та чи 5 455,59 грн. без ПДВ) (а.с. 9) Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу. Згідно з абзацом 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими, страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно з полісом № АЕ/1867603 обов'язкового страхув франшизи становить 500 грн. (а.с. 4). 22.01.2014 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 4 955,59 грн., (матеріальна шкода без ПДВ - 5 455,59 грн. - франшиза - 500 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 28 від 22.01.2014 р. і відповідає вимогам Закону (а.с. 11). Згідно з абз. «а», «г» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно наданих суду доказів, судом встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1. статті 33 цього Закону про дорожньо-транспортну пригоду, не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки, в порядку регресу суми фактично виплаченого позивачем, як страховиком, страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved