Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав разом з дружиною матір`ю позивача [PERSON] та сином братом позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишив заповіт, яким усе своє майно заповів своєму сину [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку [ADDRESS] Будинки та земельної ділянки, площею 6,79 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. На день смерті батька позивач проживала окремо від спадкодавця і спадщину після смерті [PERSON] прийняли брат позивача [PERSON] в порядку спадкування за заповітом та мати позивача [PERSON] в порядку спадкування обов`язкової частки за законом, як непрацездатна дружина померлого. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті діти померлої: син [PERSON] та донька [PERSON] прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Проте, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті батька, відсутності документів, що засвідчують факт шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] та право власності спадкодавця на спадкове майно. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку позивач посилалася на те, що на день смерті батька була непрацездатною, інвалідом 3 групи безстроково, перебувала у хворобливому стані, дуже страждала від болю, проходила довготривале лікування опорно-рухового апарату та зору. Крім того, після смерті батька, матір та брат позивача зверталися до нотаріальної контори, їм було відоме місце проживання позивача, але нотаріус, як посадова особа органу місцевого самоврядування, не з`ясував наявність інших спадкоємців померлого, хоча повинен був це зробити, не викликав спадкоємців, шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, тому позивачу не було відомо про відкриття спадщини і про те, що вона має право на спадкування обов`язкової частки спадщини після смерті батька, як інвалід 3 групи. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2019 року відкрито провадження по справі. 18 жовтня 2019 року представник відповідача [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила повністю відмовити у задоволенні вимог позивача, посилаючись на те, що дійсно сторони по справі є рідними братом та сестрою, народилися від батьків [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 1947 року. Під час шлюбу батьки сторін набули право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також на земельну ділянку, площею 6,79 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. Батьки за життя залишили заповіти, якими все належне їм майно заповіли відповідачу по справі. Відповідач визнає, що позивач має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки є непрацездатною, інвалідом ІІІ групи. Також відповідач не заперечує і те, що [PERSON] тривалий час проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто позивач ніколи не була зареєстрована у батьківському будинку та не проживала разом з батьками на час їх смерті. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відповідач прийняв спадщину за заповітом, а дружина померлого [PERSON] прийняла обов`язкову частку у спадщині, оскільки вони постійно проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою. Після смерті [PERSON] [INFO] , спадщину за заповітом прийняв відповідач, обов`язкову частку у спадщині прийняла позивач, оскільки вони у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. При цьому, відповідач не визнає та заперечує обсяг спадщини, що визначений позивачем, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , а саме [PERSON] зазначає, що спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS] , в цілому. Проте, вказаний житловий будинок був збудований під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [ADDRESS] не зареєстровано, головою домогосподарства у погосподарській книзі записаний [PERSON] . Отже, вказаний житловий будинок належить подружжю Внукових у рівних частках на праві спільної сумісної власності, тому після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частини вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки. Щодо поважності причин пропуску позивачем строку прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , слід звернути увагу на наступне. Станом на час смерті [PERSON] , його непрацездатна дочка [PERSON] не проживала та не була зареєстрована разом з померлим, протягом 6 місяців з дня смерті батька до нотаріальної контори із будь-якими заявами не зверталася. На підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивач надала суду відомості про непрацездатність, витяг з амбулаторної картки пацієнта від 10 червня 2004 року про встановлення діагнозу: міопія високого ступеню, медичний висновок від 19 травня 2014 року про встановлення діагнозу: ознаки остеохондрозу хребту та інші патології опорно-рухового апарату, проте жодний з перелічених документів не свідчить про хворобливий стан, який створив позивачу об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, протягом більш ніж 15 років, звернутися із заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті батька. При цьому, при наявності ж того хворобливого стану, позивач 07 травня 2008 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Що стосується дійсних мотивів не прийняття позивачем обов`язкової частки у спадщині після смерті батька, то за життя батьків між ними та позивачем існувала домовленість про те, що батьки за життя допомагають [PERSON] у придбанні на її ім`я рухомого та нерухомого майна, натомість сину відповідачу по справі залишається у спадщину належне батькам майно житловий будинок та земельна ділянка. Проте після смерті батьків, всупереч вказаної домовленості, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті матері та наполягала на компенсації відповідачем за неприйняту обов`язкову частку після смерті батька, а після відмови [PERSON] звернулася до суду з позовом. За вказаних обставин, підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька у позивача не існує. Крім того, не заслуговують на увагу і посилання позивача на те, що нотаріус не повідомив її про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] було достовірно відомо про смерть батька, вона була на ритуалах поховання та поминання, після смерті [PERSON] жодний зі спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2019 року за заявою позивача витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області докази по справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, при цьому визнала відсутність у неї доказів на підтвердження, що у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона за станом здоров`я не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та пояснила, що лікувалась вдома, до лікарняних закладів не зверталась. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в задоволенні заявлених вимог відмовити з підстав викладених у відзиві на позов також вказала, що інвалідність позивача не стала перешкодою подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері у 2007 році. Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 08 січня 2004 року Русько-Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 1 від 08 січня 2004 року. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О. від 14 травня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини спадкоємицею, факту шлюбних відносин [PERSON] з [PERSON] , а також відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] Нові Будинки та земельну ділянку, площею 6,79 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. В якості доказів суду надано: копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 25 вересня 1948 року Русько-Тишківською сільською радою, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 32 від 25 вересня 1948 року; копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , що видане 27 вересня 1970 року Палацом одруження міста Харкова, де вказано, що [INFO] одружилися [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1948 року народження, дружині після реєстрації одруження присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 5965 від 27 вересня 1970 року; довідка сер. [NUMBER] , висновок медико-соціальної (експертної) комісії про умови і характер праці інвалідів, де вказано, що [PERSON] , 1948 року народження є інвалідом ІІІ групи безстроково, дата огляду 17 травня 2000 року; висновок відділення комп`ютерно-томографічних досліджень міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 19 травня 2014 року, за даними якого [PERSON] встановлено діагноз: ознаки остеохондрозу поперекового відділу хребта; лівостороння центральна парамедіанна грижа; правостороннє-центральна парамедіанна склерозірована протрузія; правостороння парафораменальна та дорсальна грижа; ознаки спонділодісциту вказаного фрагменту, вірогідніше неспецифічного характеру, відносний стеноз; витяг з амбулаторної картки пацієнта відділення лазерних методів лікування очей міської клінічної лікарні ім. проф. Л.Л. Гіршмана про встановлення [PERSON] діагнозу: ускладнена міопія високого ступеню, дата огляду: 10 червня 2004 року. Також суду надано: копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане 01 грудня 2007 року Русько-Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 55 від 01 грудня 2007 року; копія заяви [PERSON] , [PERSON] від 07 травня 2008 року про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; лист Харківської районної держаної нотаріальної контори Харківської області № 2022/02-14 від 22 травня 2019 року щодо надання відомостей по спадковій справі; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 14434388, сформований 07 травня 2008 року Першою Харківською районною державною нотаріальною конторою; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56250977, сформований 22 травня 2019 року Харківською районною держаною нотаріальною конторою Харківської області; копія спадкової справи № 28/2019 після померлого [INFO] [PERSON] , заведена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник Вікторією Олександрівною; копія спадкової справи № 563/2008 після [PERSON] , померлої [INFO] , заведена Харківською районною держаною нотаріальною конторою Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, в сукупності аналізуючи доводи позивача, надані докази, заперечення представника відповідача не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження, що у шестимісячний строк з дня смерті батька вона за станом здоров`я не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а наявність у позивача певних захворювань, зокрема остеохондрозу поперекового відділу хребта та ускладненої міопії високого ступеню, які виявлені в ході проходження профілактичних медичних оглядів, проведених у 2000 році та 2014 році є звичайними обставинами життєдіяльності літньої людини, із встановленою ІІІ групою інвалідності, які дійсно впливають на спосіб життя, але не є непереборними особливими умовами, збігом важких обставин, що створили істотні труднощі позивачу подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, померлого [INFO] , в тому числі направити таку заяву поштою або доручити оформлення спадщини іншій особі. Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на обов`язок нотаріуса, як посадової особи, з`ясувати наявність спадкоємців померлого та подальшого виклику цих спадкоємців, шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі за їх безпідставністю. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано і позивач не довела, що була позбавлена можливості у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому повністю відмовляє позивачу з задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю. Судові витрати понесені позивачем суд відносить за її рахунок.

Outcome: dismissed