Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитно - заставного договору № LVH9A8000097730 від 09.06.2008 року відповідач [PERSON] 09.06.2008 року отримав кредит у розмірі 10652.99 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.06.2013 року. В забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту відповідачем передано в заставу автомобіль марки OPEL, модель: OMEGA, рік випуску: 1998, тип ТЗ: легковий універсал- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] своїх зобов»язань не виконує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 02.04.2014 року становить 39020,71 доларів США та складається з : заборгованості за кредитом в сумі 8661,94 доларів США, за процентами за користування кредитом в сумі 3486,36 доларів США, по комісії за користування кредитом в сумі 3004, 24 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов»язання в сумі 21988,61 доларів США, штрафу по фіксований частині в сумі 22,50 доларів США, штрафу по процентній складовій в сумі 1857,06 доларів США. Оскільки відповідач не виконує свої зобов»язання за договором кредиту, позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет застави. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав суду клопотання про проведення судового розгляду справи в його відсутності, згідно клопотання позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 ЦК України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що кредитно - заставного договору № LVH9A8000097730 від 09.06.2008 року відповідач [PERSON] 09.06.2008 року отримав кредит у розмірі 10652.99 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.06.2013 року. В забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту відповідачем передано в заставу автомобіль OPEL, модель: OMEGA, рік випуску: 1998, тип ТЗ: легковий універсал- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності (а.с. 9-15). Відповідно до п.2.1 кредитно - заставного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в розмірі та на умовах договору, позичальник зобов'язується прийняти та повернути кредит згідно умов договору. Згідно з умовами договору, банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 50138,63 грн.(а.с.16), а відповідач, як позичальник зобов'язався повернути кредит згідно кредитного договору. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов»язання не виконує у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.04.2014 р. становить 39020,71 доларів США Відповідно до ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу», якою визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про заставу»визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитно - заставним договором від 09.06.2008р. не виконав на попередження про погашення заборгованості не відреагував, однак забезпечив виконання кредитних зобов'язань шляхом передачі в заставу банку автомобіля марки OPEL, модель: OMEGA, рік випуску: 1998, тип ТЗ: легковий універсал- В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності (а.с.18), тому суд приходить до висновку про те, що позивач набув право на стягнення з відповідача заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави. Відтак з врахуванням наведених обставин позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача оплачений судовий збір.

Outcome: approved