Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (далі по тексту ПАТ «ПУМБ») звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено наступне. 06.04.2007 року між юридичною особою ЗАТ «ПУМБ» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «ПУМБ», тип якого змінено за рішенням зборів акціонерів (протокол № 53 від 22.04.2009 року) згідно із Законом України «Про акціонерні товариства» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 5298360, відповідно до якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 46918,00 доларів США для придбання однокімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та строки визначені договором, але не пізніше 06.04.2027 року. 17.02.2009 року між кредитором та позичальником було укладено додаткову угоду №7420892 до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року, відповідно до якої ЗАТ «ПУМБ» строк кредитування було змінено до 17.03.2007 року та складено новий графік повернення кредиту. Згідно з додатковою угодою № 8725682 від 18.02.2010 року до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано відстрочку повернення кредиту з 17.02.2010 року по 16.08.2010 року. Згідно з додатковою угодою № 9082060 від 17.05.2010 до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано другий транш кредиту у сумі 95 244,00 грн. зі сплатою 19,00% річних для погашення простроченої заборгованості у сумі 12 000,00 дол. США, строком до 17.03.2027 року. Згідно з додатковою угодою № 8725682 від 18.02.2010 року до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано відстрочку повернення кредиту з 17.02.2010 року по 16.08.2010 року. [PERSON] зобов'язалася використати кредити за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування та повернути кредити частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитними договорами. Кредитор виконав свої зобов'язання за кредитним та додатковим договорами, що підтверджується меморіальним валютним ордером №296692581 від 06.04.2007 року, однак [PERSON] не виконала свої зобов'язання, визначені умовами договорів щодо повернення кредиту, сплати відсотків. Загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ПУМБ» з підстав невиконання нею умов кредитного договору та додаткової угоди, станом на 08.04.2013 року становить 33801,62 дол. США та 106038,61 грн., що складається з заборгованості: сума заборгованості за основною сумою кредиту за кредитним договором - 30 788,30 дол. США; сума заборгованості за додатковою угодою до кредитного договору - 93 143,56 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом: за період з 17.06.2012 по 08.04.2013 за Кредитним договором - 3 013,32 дол. США; сума заборгованості за додатковою угодою до кредитного договору за період з 17.07.2012 по 08.04.2013 - 12 895,05 грн. Загальна сума пені, нарахована Відповідачем за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 08.04.2013 включно, склала 2 471,50 грн., а саме: за Кредитним договором - 214,54 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 08.04.2013 (7,9930 грн./дол. США) становить 1 714,82 грн.; за додатковою угодою до Кредитного договору - 756,68 грн. З підстав неналежного виконання позичальником умов кредитного договору та умов додаткового договору, щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також невиконання умов договорів з приводу яких заявлено спір у частині надання даних про фінансовий стан, дострокового повернення кредитних коштів, не поновлення дій договорів страхування просить стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором та суми штрафу в розмірі 33 664,33 дол. США та 67 457,85 грн., у тому числі: заборгованість Відповідача за сумою кредиту за Кредитним договором - 30 788,30 дол. США; заборгованість Відповідача за сумою кредиту за додатковою угодою до Кредитним договором - 93 143,56 грн.; заборгованість Відповідача за непогашеними процентами за Кредитним договором за період з 16.07.2012 по 08.04.2013 за користування кредитом - 2 876,03 дол.США; заборгованість відповідача за непогашеними процентами за додатковою угодою до Кредитного договору за період з 17.07.2012 по 08.04.2013 за користування кредитом - 12 895,05 дол. США; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за Кредитним договором - 1 714,82 грн.; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за додатковою угодою за Кредитним договором - 756,68 грн.; штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту, передбаченого п. 4.3.5. Кредитного договору, - 3 750,16 грн.; штраф за порушення обов'язку страхування - 61 236,16 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився про дату та час був повідомлений належним чином, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили. Проте у минулих судових засіданнях представник відповідача [PERSON] надав суду письмові заперечення, відповідно до яких, вважає, що позивачем не надано належних доказів по справі та судом не застосовані строки позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частина 2 ст. 258 ЦК України, вказує, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, позовна давність щодо штрафу та пені встановлюється в один рік. Як вбачається з рішення суду та матеріалів справи, банк розрахував заборгованість за пенею та штрафами починаючи більш ніж за один рік. Незважаючи на це, судом була задоволена вимога про стягнення пені та штрафу в повному обсязі. Також зазначив, що Банк звернувся до суду 23.08.2012 року, тобто позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення штрафу за несплату чергового страхового платежу 06.04.2011 року у сумі 33 360,86 грн. (333 608,63*10% = 33 360,86 грн.). Вважає, що штраф та пеня є різновидами неустойки, а тому, одночасне стягнення штрафу та пені за одне й те саме правопорушення є неможливим. На підставі викладеного просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.04.2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5298360. Відповідно до умов зазначеного вище договору ЗАТ «ПУМБ» надано [PERSON] кредит у розмірі 46918,00 дол. США для придбання однокімнатної квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України[ADDRESS], а відповідач зобов'язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 06.04.2027. 17.02.2009 року між кредитором та позичальником було укладено додаткову угоду №7420892 до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року, відповідно до якої ЗАТ «ПУМБ» строк кредитування було змінено до 17.03.2007 року та складено новий графік повернення кредиту. Згідно з додатковою угодою № 8725682 від 18.02.2010 року до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано відстрочку повернення кредиту з 17.02.2010 року по 16.08.2010 року. Згідно з додатковою угодою № 9082060 від 17.05.2010 року до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано другий транш кредиту у сумі 95 244,00 грн. зі сплатою 19,00% річних для погашення простроченої заборгованості у сумі 12 000,00 дол. США, строком до 17.03.2027 року. Згідно з додатковою угодою № 8725682 від 18.02.2010 року до кредитного договору №5298360 від 06.04.2007 року відповідачу надано відстрочку повернення кредиту з 17.02.2010 року по 16.08.2010 року. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит у розмірі 46918,00 USD (Сорок шість тисяч дев'ятсот вісімнадцять дол.. США 00 цент.) на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, обумовлені цим Договором. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, кредит надається Позичальнику для придбання нерухомості. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, проценти за користування кредитом: процентна ставка за користування кредитом становить 11,50 річних. Проценти сплачуються Позичальником в порядку, визначеному цим Договором. Згідно з п. 1.5. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором є іпотека об'єкта нерухомості, придбаного Позичальником в порядку цільового використання кредитних коштів за цим Договором, та/або інше забезпечення за домовленістю Сторін та/або в силу закону, у тому числі забезпечення у формі поруки чи майнової поруки, яке надається Банку відповідно до договорів, укладення яких передбачено цим Договором. Відповідно до п. 2.1.5. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, Банку сплачується одноразова комісія за надання пакету послуг по видачі кредиту у розмірі 2345,67 гривень. Згідно з п. 3.1.2. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року та п. 1.2. Додаткової угоди № 7420892, проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 3.2.1, 3.3. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року та п. 4.1. Додаткової угоди № 7420892, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку № 1, який підписується Сторонами, та є невід'ємною частиною цього Договору, шляхом внесення готівкових грошових коштів в касу будь-якої філії або відділення Банку. Згідно п. 3.5.7. Кредитного договору № 5298360 від 06.04.2007 року, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом з нарахованими процентами, а позичальник повинен виконати таку вимогу Банку у разі невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. За наданим суду позивачем розрахунком, встановлено, що [PERSON] не сплачує борг по кредитному договору та додатковій угоді до кредитного договору та відсотки за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим станом на 08.04.2013 року її борг становить 33664,33 дол. США та 67 457,85 грн., у тому числі: заборгованість Відповідача за сумою кредиту за Кредитним договором - 30 788,30 дол. США; заборгованість Відповідача за сумою кредиту за додатковою угодою до Кредитним договором - 93 143,56 грн.; заборгованість Відповідача за непогашеними процентами за Кредитним договором за період з 16.07.2012 по 08.04.2013 за користування кредитом - 2 876,03 дол. США; заборгованість відповідача за непогашеними процентами за додатковою угодою до Кредитного договору за період з 17.07.2012 по 08.04.2013 за користування кредитом - 12 895,05 дол. США; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за Кредитним договором - 1 714,82 грн.; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за додатковою угодою за Кредитним договором - 756,68 грн.; штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту, передбаченого п. 4.3.5. Кредитного договору, - 3 750,16 грн.; штраф за порушення обов'язку страхування - 61 236,16 грн. Судом також встановлено, що кредитор 14.07.2011 року звертався з письмовими вимогами до позичальника [PERSON] щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором та додатковою угодою до кредитного договору на підставі п.п. 3.5.7., 3.5.8. кредитного договору у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, однак останній, отримавши вимогу банку не виконав свої зобов'язання у визначений кредитором строк протягом тридцяти днів з моменту отримання повідомлення. Наразі, судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов'язання перед [PERSON] щодо надання кредиту, а позичальник порушив порядок та строки виконання зобов'язань за кредитним договором у частині, що стосується щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, дострокового погашення кредиту з підстав порушення строків виконання зобов'язань, надання банку необхідної інформації для визначення його фінансового стану, не поновлював договори страхування нерухомого майна, яким було забезпечено виконання зобов'язань за кредитними договором та додатковою угодою, чим порушив п.1.1., п.1.3., п.3.1., п.3.2., п.3.2.1., п.4.3.3., п.4.3.5., п.4.3.1., що стало підставою для нарахування пені та штрафів, а тому суд приймає до уваги наведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за договорами з приводу яких заявлено спір. Між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] було договір іпотеки № 5300447 від 06.04.2007 року, додатковий договір № 5300447/20090217 до договору іпотеки та договір про внесення змін та доповнень № 9082167 до договору іпотеки. Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки № 5300447 від 06.04.2007 року, іпотекою за цим договором забезпечується виконання всіх зобов'язань [PERSON] перед Іпотекодержателем. Згідно з п.п. 1.2., 1.2.1.1. Договору іпотеки № 5300447 від 06.04.2007 року, Іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання Основного зобов'язання, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає іпотеку на умовах, визначених у цьому Договорі, нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Відтак, зазначені позивачем обставини знайшли своє підтвердження і є підставою для дострокового стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за укладеними з позивачем договорами, а також у розмірі зазначеному останнім. Судом встановлено, що на виконання Закону України «Про акціонерні товариства» рішенням загальних зборів учасників ЗАТ «ПУМБ» від 22.04.2009 року змінено тип банку на ПАТ «ПУМБ», останнє є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «ПУМБ». Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Тобто відповідно до законодавства України, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при розрахунках на території України по зобов'язанням допускається у випадках, порядку та умовах передбачених законом. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року. З вищевикладеного вбачається, що банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Підпункт «в» п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року, передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, у випадку якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Враховуючи, що такі межі законодавством не визначені, здійснення операції з надання банком кредиту в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії та не суперечить чинному законодавству. Отже, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 192, 533, 1054 ЦК України, ст.ст. 32, 44 Закону України «Про національний банк України», ст.ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 1, 4, 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 1, 3, 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року, банк, який у встановленому порядку отримав генеральну ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, має достатні юридичні підстави та законне право на надання кредиту в іноземній валюті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач мав достатні юридичні підстави та законне право на надання кредиту в іноземній валюті. З огляду на викладене заборгованість за зазначеним вище кредитним договором та додатковою угодою до нього у розмірі 33 664,33 дол. США та 67 457,85 грн. з підстав невиконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також інших обов'язків по достроковому поверненню кредиту, надання необхідної інформації про майновий стан, не поновлення договорів страхування нерухомого майна підлягає стягненню з останнього на користь ПАТ «ПУМБ» у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved