Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач первісно звернувся до суду з позовною вимогою про зобов'язання укласти договір про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території, але 30.12.2013 р. уточнив вимогу та просить визнати укладеним договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між ним і відповідачем на умовах, передбачених постановою КМУ № 529від 20.05.2009 р. «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Свою вимогу обґрунтовує тим, що з 04.05.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» є управителем мк-н. Даманський Тернівського району м. Кривого Рогу, за договором між позивачем та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Із вказаного часу функції з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на зазначеній території, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових територій відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень в отриманні житлово - комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил були передані позивачу Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. На підставі чого з 4.05.2012 р. мешканці будинків на території мк-н. Даманський Тернівського району м. Кривого Рогу отримують житлово - комунальні послуги в тому числі і відповідач - [PERSON], яка є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], від нього - позивача, що підтверджується Рішенням виконкому Криворізької міської ради № 192 від 09.04.2003 р.. Надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та наявність фінансово особового рахунку і відповідача свідчить про наявність фактичних договірних відносин між відповідачем та ТОВ «УЮТ - 2011». Він надіслав відповідачу пропозицію № 961 від 31.05.2013 р. укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій. Разом з пропозицією ТОВ «УЮТ-2011» направив два примірника проекту договору № 3105/18-13 від 31.05.2013 р. який підготовлений на підставі постанови КМУ від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та постанови КМУ від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово - комунальні послуги». Вказану пропозицію та проект договору відповідач отримав 17.06.2013 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. З часу внесення проекту договору на розгляд відповідачем до 19.06.2013 р. договір останнім так і не був підписаний, хоча він і був належним чином повідомлений. Представник позивача в судове засідання не з'явився та надав заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд та розгляд справи за його відсутності. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені слідуючі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до переліку житлових приміщень, переведених у нежитлові, що є додатком до рішення виконкому міськради від 09.04.2003 р. № 192 «Про переведення житлових приміщень у нежитлові». Відповідач - [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] та їй дозволено їх переобладнання та перепланування під магазин будівельних матеріалів. (а.с. 3) Цим же рішенням власників приміщень зобов'язано укласти договори з житлово - комунальними підприємствами на постачання комунальних послуг, утримання житлового будинку і прибудинкової території. Виконавцем з надання послуг з утримання нежилого приміщення є позивач (а.с. 4, 5), який надає послуги за тарифами встановленими рішенням Криворізької міської ради № 414 від 14.12.2011 р., а структура тарифів, періодичність та строки надання послуг встановлені рішенням виконавчого комітету Криворізької міськради № 435 від 27.12.2011 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території тарифів для власників, (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) у м. Кривому Розі». На пропозицію позивача про укладення договору відповідач не відповіла. (а.с. 6) Таким чином, укладення договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території є обов'язком споживача на підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 р. «Про житлово - комунальні послуги», а тому виконавець послуг в цьому випадку має право на судовий захист. Вказаний Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово - комунальних послуг. Разом з тим ст. 4 Закону № 1875-IV від 24.06.2004 р. передбачає, що законодавство України у сфері житлово- комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно - правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово - комунальних послуг. Цивільний Кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладені договору, виборі контрагентів, визначені умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875- IV від 24.06.2004 р. передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875- IV від 24.06.2004 р. передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону № 1875- IV від 24.06.2004 р., постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово - комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875- IV від 24.06.2004 р.. Суд важає, що договір, запропонований відповідачу відповідає Типовому договору на надання житлово - комунальних послуг. Позовна вимога про визнання договору укладеним, як спосіб захисту, відповідає вимогам закону. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизначених прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку, про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово - комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. На підставі викладеного,

Outcome: approved