Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач-ПАТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку , а також комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]отримали право на проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де відповідачі зареєстровані та проживають, але кожен окремо оплату за житлово-комунальні послуги не вносить, у зв'язку з чим за період надання послуг з 01.08.2015 по 01.07.2018 виникла заборгованість в сумі 31648,27 грн. Гуртожиток знаходиться на балансі ПАТ «Світло Шахтаря», який здійснює його утримання та надає відповідачам житлово-комунальні послуг. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що не оплачувала житлово-комунальні послуги, оскільки не працювала і влаштувалася на роботу лише у липні 2018 р., та вже з серпня 2018 р. почала сплачувати за надані послуги, погасивши за цей період 11996 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день , час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази приходить до наступного. На підставі заяви [PERSON] та рішення профспілкового комітету ВАТ ХМЗ «Світло Шахтаря» від 20 вересня 2005 р. , [PERSON] надана для проживання на сім'ю з двох осіб, кімната № 8 пл. 11,8 кв.м. у сімейному гуртожитку, який знаходиться по вул. Гостинна, 34-А в м.Харкові та перебуває на балансі ПАТ «Світло Шахтаря». Відповідно до інформації ЖЕД ПАТ ХМЗ «Світло шахтаря» від 01.03.2018 р. [PERSON] проживає та зареєстрована за даною адресою разом з цивільним чоловіком [PERSON] і дітьми [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] З довідки ПАТ «Світло шахтаря» від 01.03.2018 р. № 218 випливає, що [PERSON] працювала на підприємстві з 29.05.2000 р. по 11.08.2017 р., звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком 1219, за період з 01.08.2015 по 01.07.2018 у відповідачів по справі існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в загальній сумі 31648,27 грн., яка складається з кварт. плати - 275,8 грн; оплати опалення - 4820,06 грн; послуг водопостачання та водовідведення- 4401,28 грн. та 2512,88 грн. відповідно; газа - 3677,29; гарячої води - 10441,21 грн; електроенергії - 7021,75 грн. Представником ПАТ «Світло Шахтаря» на адресу відповідачів направлено вимогу від 02.07.2018 щодо погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги , проте заборгованість дотепер не погашено. Судом встановлено, що за період з 23.08.2018 р. по 26.10.2018 р. [PERSON] оплачено 11 996 грн. Як вбачається з наданих квитанцій відповідач відносила оплату за послуги на серпень та вересень 2018 р. Позивач підтвердив зарахування цієї суми на заборгованість, яка виникла до 01.08.2015 р., тому як судовими наказами, виданими Жовтневим районним судом м.Харкова від 14.09.2012 р. і 15.05.2014 р. з [PERSON] стягнута заборгованість у розмірі 6766 грн. ( за період з 01.02.2010 р. по 01.08.2012 р.) і в сумі 7971,45 грн. ( за період з 01.09.2012 р. по 01.03.2014 р.). Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 р., особи, які проживають в гуртожитку, зобов'язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Статтями 66, 67 Житлового кодексу Української РСР визначено, що розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає ПАТ «Світло Шахтаря», між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання таких послуги, однак [PERSON] і [PERSON] не сплачують їх вартість , що порушує право позивача на отримання коштів за надані комунальні послуги в установлений законодавством строк та в повному обсязі. Таким чином, , у відповідачів виникло зобов'язання сплатити гроші за спожиті послуги, а у позивача є право вимагати від них виконання цього обов'язку. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, в разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Системно аналізуючи норми матеріального права та докази, що надані сторонами, суд вважає обгрунтованими заявлені позовні вимоги. Виходячи з вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в загальній сумі 1761 грн. , по 881 грн з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved