Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач просить припинити іпотеку та обтяження на обєкт нерухомого майна [ADDRESS], яка належить йому згідно іпотечному договору. Вказує, що в липні 2013 року він уклав кредитний договір з ПАТ «Астра Банк» і того ж дня з метою виконання зазначеного кредитного договору було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є вказана квартира, яка належить йому. За заявою ПАТ «Астра Банк» нотаріусом в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень зроблено запис про обтяження на нерухоме майно та зареєстровано іпотеку. В грудні 2013 року він через поштовий зв'язок отримав лист, яким його повідомили про відступлення прав за кредитним договором від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк». В січні 2014 році він виконав всі умови кредитного договору і ПАТ «Дельта Банк» надав йому довідку про припинення кредитного договору у зв'язку з повним виконанням. Протягом 2014, 2015 років він неодноразово звертався до співробітників банків з вимогою вирішити питання про зняття заборони та іпотеки з квартири. В листопаді 2014 року він сплатив послуги реєстраційної служби за витяги із державного реєстру та держмито за державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяжень. Але листом від 12.05.2015 року ПАТ «Астра Банк» порекомендував звернутись до ПАТ «Дельта Банк». В свою чергу всі звернення до ПАТ «Дельта Банк» ігноруються і залишаються без відповіді. На теперішній час він не має можливості скористатись своїм правом власності, а тому вважає, що арешт, накладений на квартиру порушує його конституційне право на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Відповідачі про дату і час розгляду справи повідомлені повістками. Пале їх представники не зявились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд розглянув справу в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлене наступне. 10 липня 2013 року позивач уклав кредитний договір № 150102015866010 з ПАТ «Астра Банк». Того ж дня з метою виконання зазначеного кредитного договору було укладено іпотечний договір № 150102015866010/1, який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області [PERSON]. Згідно вказаного договору іпотеки предметом іпотеки є кв. № 16 в буд. 10, по вул. Роберта Ейдемана в м. Харкові, яка належить на праві власності позивачу. 10 липня 2013 року за заявою ПАТ «Астра Банк» нотаріусом в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про реєстрацію обтяження № 1590055 на нерухоме майно та зареєстровано іпотеку, номер запису 1592545. В грудні 2013 року позивач був повідомлений про відступлення прав за кредитним договором № 150102015866010 від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк». В січні 2014 році позивач виконав всі умови кредитного договору і 10 січня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» надав йому довідку про припинення кредитного договору №150102015866010 у зв'язку з повним виконанням. Протягом 2014, 2015 років позивач неодноразово звертався до співробітників банків з вимогою вирішити питання про зняття заборони та іпотеки з квартири. В листопаді 2014 року позивач сплатив послуги реєстраційної служби за витяги із державного реєстру та держмито за державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач предявив позов до відповідачів банків, але не надав суду належних доказів того, що його право власності на спірну квартиру порушують відповідачі. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження заборону на відчуження квартири, яка була предметом іпотеки, в Державному реєстрі речових прав 10.07.2013 року оформила приватний нотаріус [PERSON], а не відповідачі. Доказів того, що позивач звертався до приватного нотаріуса і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і йому відмовлено в знятті заборони на відчуження квартири у звязку не законними діями відповідачів, суду не надано. На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги до відповідачів не доведеними і відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed