Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач просить визнати незаконним та скасувати: рішення 12 сесії 7 скликання Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області від 26.07.2017 №343 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Стрілківської сільської ради»; рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного Володимира Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 36795122; рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного Володимира Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 36794796; рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаного Володимира Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Перемишлянського районного нотаріального округу Рудої Світлани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.04.2019 за індексним номером 46443874 та визнати недійсним договір дарування (серія та номер:326, посвідчений 12.04.2019р. приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу Рудою Світланою Василівною) земельної ділянки площею 0,2197 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] . Свої позовні вимоги аргументує тим, що вона є є власником будинковолодіння з відповідними господарськими спорудами та земельної ділянки, яка безпосередньо межує з будинком відповідача [PERSON] . До належного позивачу будинковолодіння існує єдиний заїзд, яким вона постійно користується. Враховуючи розташування проїзду та використання його для дорожнього сполучення, такий відноситься до земель загального користування, які не підлягають приватизації чи іншої передачі у приватну власність громадян, однак всупереч чинному законодавству відповідач [PERSON] приватизувала такий. Так, відповідачка [PERSON] , успадкувавши від своєї матері будинок по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, що знаходилася у фактичному користуванні, без жодних документів, що посвідчують право власності на таку та вилучення земельної ділянки з комунальної власності громади села, за відсутності акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, за відсутності будь-яких правових підстав та з грубим поручениям чинного законодавства набула у власність земельну ділянку площею 0,2197 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0160) та земельні ділянки площею 0,1594 га (кадастровий номер 4623387200:10:001:0161) та площею 0,0609 га (кадастровий номер 4623387200:10:001:0162) для ведення особистого селянського господарства. Стрілківською сільською радою Перемишлянського району Львівської області листом від 03.12.2018р. повідомлено про те, що «....гр. [PERSON] рішенням сесії сільської ради було дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Після виготовлення ліцензованою проектною організацією технічної документації, сесія сільської ради відмовила гр. [PERSON] у затвердженні через те, що на актах погодження меж були відсутні підписи суміжних землекористувачів. Гр. [PERSON] звернулася із позовною заявою до Перемишлянського районного суду Львівської області і постановою суду Стрілківську сільську раду було зобов`язано затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).» 07 березня 2017 року постановою Перемишлянського районного суду Львівської області (якою було задоволено позов [PERSON] до Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, визнано протиправною бездіяльність Стрілківської сільської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] ) було зобов`язано Стрілківську сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , що в с. Малі Ланки (Стрілківська сільська рада) Перемишлянського району Львівської області, кадастрові номери 4623387200:10:001:0160,4623387200:10:001:0161,4623387200:10:001:0162. Саме на виконання постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року в подальшому Стрілківською сільською радою Перемишлянського району Львівській області було прийнято рішення за №343 від 26 липня 2017 року, згідно якого затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] , передано у власність гр. [PERSON] земельні ділянки: площею 0,2197 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0160); площею 0,1594 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0161), площею 0,0609 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0162) для ведення особистого селянського господарства. Про ухвалення Перемишлянським районним судом Львівської області вищевказаного судового рішення позивачу стало відомо 13 грудня 2018 року після отримання письмового повідомлення сільського голови Стрілківської сільської ради від 03.12.2018р. вих. №321, зі змісту якого вбачалося, що [PERSON] звернулася з позовною заявою до Перемишлянського районного суду і постановою суду Стрілківську сільську раду було зобов`язано затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Належне позивачу на праві приватної власності будинковолодіння разом з відповідними господарськими спорудами та земельною ділянкою безпосередньо межує із будинком гр. [PERSON] , який розташований на земельних ділянках, межі яких між ними не погоджено до сьогоднішнього дня. 23 квітня 2019 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року в адміністративній справі №449/203/17 скасовано та провадження у справі закрито. Так як рішення за №343 від 26 липня 2017 року Стрілківською сільською радою приймалося виключно на виконання постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року, яка постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року скасована, а провадження у справі закрито, вважаю, що таке рішення сільської ради підлягає скасуванню як незаконне. Вважає, що оскільки [PERSON] не погодила з нею, як з суміжним землекористувачем межі земельних ділянок, а відтак незаконно приватизувала спірні земельні ділянки. Оскільки вирішення питань про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі в межах населеного пункту, віднесено до виключної компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад, про що приймається рішення, а також враховуючи скасування судового рішення про зобов`язання затвердити вказану технічну документацію гр. [PERSON] , вважає, що оскаржуваний акт органу місцевого самоврядування прийнято всупереч Конституції України, та з порушенням земельного законодавства, а тому його слід визнати незаконним та скасувати. Оскільки [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 0,2197 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0160); площею 0,1594 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0161), площею 0,0609 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0162) для ведення особистого селянського господарства, то така реєстрація відповідно до вимог чинного законодавства підлягає скасуванню. Окрім цього, гр. [PERSON] у квітні 2019 року відчужила одну із спірних земельних ділянок в користь третьої особи, а відтак підлягає визнанню недійсним і укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування спірної ділянки, так як така незаконно була набута відповідачкою у власність. Відповідачем заявлено цивільний позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги аргументує тим, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер 4623387200:10:001:0160, будинку [ADDRESS] . [PERSON] перешкоджає встановленню твердих меж вказаної земельної ділянки та межової споруди чим втручається у його право самостійно господарювати на своїй землі, на власний розсуд користуватися будинком та земельною ділянкою. Право власності на будинок [ADDRESS] набуто ним в дар від його матері [PERSON] на підставі договору дарування №325 12.04.2019р. посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу Рудою С.В. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку [ADDRESS] набуто ним в дар від [PERSON] на підставі договору дарування №326 від 12.04.2019р, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу Рудою С.В. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Земельна ділянка кадастровий номер 4623387200:10:001:0160 для обслуговування житлового будинку площею 0,2197га зареєстрована в державному земельному кадастрі 02.12.2013р. відділом Держземагенства у Перемишлянському районі на підставі технічної документації з землеустрою. Ділянка частково огороджена прозорою металевою сіткою. Під час складання технічної документації з землеустрою на вказану земельну ділянку фізичні позначки межі і межові знаки в кількості 26 штук передані на зберігання попередньому власникові ділянки [PERSON] . Відповідач [PERSON] є власником сусіднього будинку [ADDRESS] і суміжним землекористувачем. Право власності на будинок набула в спадок після смерті батька [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія номер 5369 посвідченого, приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округа Юзвою В.Я. 25.11.2016р. Право власності на будинок зареєстровано, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2016р на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:32562682 від 25.11.2016р. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] позначена на кадастровому плані земельної ділянки кадастровий номер 4623387200:10:001:0160 (Витяг з ДЗК № НВ -460082206013) лінією АБ, була визначена межовими знаками. Як зазначено у витязі з ДЗК відомості про обмеження прав у використанні земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровані. Обмеження прав - це встановлення в адміністративному порядку заборони на окремі види господарської діяльності на земельній ділянці або вимоги щодо утримування від здійснення певних дій чи надання обмеженої можливості використовувати земельну ділянку. Відповідач знищила межові знаки земельної ділянки кадастровий номер 4623387200:10:001:0160 по лініях ДЕ,ЕА,АБ та перешкоджає у встановленні на вказаних лініях твердих меж, межових знаків та межової споруди. Попередній власник ділянки [PERSON] намагалася порозумітися з відповідачем на основі принципу непорушності права власності, добросусідства, відновлення меж і межових знаків відповідно до даних земельно-кадастрової документацїї, однак відповідач заперечує. Вказані дії відповідача унеможливлюють для нього огородження ділянки і створюють умови безперешкодного і безконтрольного користування своєю земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку сторонніми особами на їх розсуд, в тому числі мешканцями будинку [ADDRESS] належного відповідачу, що є втручанням у право вільного володіння своїм майном та в приватне життя. З приводу перешкоджання відповідача у встановленні твердих меж та зведенні огорожі, з метою їх встановлення(відновлення) попередній власник будинку та земельної ділянки [PERSON] серед іншого зверталася з заявами до Управління з охорони земель Головного управління Держгеокадастру України у Львівській області, Стрілківської сільської ради, Перемишлянський районний відділ Львівської регіональної філії ДП ЦЦЗК. Управління з охорони земель листом від 11.07.2018р.№ Х-1415/0-1233/6-18 надало роз`яснення про необхідність розгляду спору сільською радою, Стрілківська сільська рада листом від 16.05.2018р. №144 порадила звернутися до суду, Перемишлянський районний відділ Львівської регіональної філії ДП ЦДЗК вказав на неможливість виконати роботи з землеустрою по відновленню меж оскільки [PERSON] знищує межові знаки. 18.06.2019р. я звертався до Бібрської міської ради з заявою про сприяння відновленню межових знаків, у відповідь мене також скеровано до суду. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою. Згідно Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюються на підставі раніше розробленої та затвердженої документації із землеустрою. Отже, тверді межі і межові знаки належної мені ділянки мають бути відновлені згідно земельно-кадастрової документації на підставі якої ділянки була зареєстрована в державному земельному кадастрі. [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обгрунтування порушення свого права, а доводи, викладені у позовній заяві грунтуються виключно на припущеннях, а відтак вважає, що позивач зловживає своїми правами, завдаючи шкоди іншим особам. Представник позивача просив задоволити первинну позовну заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечив. Представник відповідача у задоволенні первинного позову просив відмовити а зустрічну позовну заяву задоволити з мотивів наведених у зустрічній позовній заяві. Представник Бібрської міської ради та приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Руда С.В. в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що у задоволенні первинної позовної заяви слід відмовити, в а зустрічну позовну заяву задоволити мотивуючи це наступним. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.). Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS] . Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року, задоволено позов [PERSON] до Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, визнано протиправною бездіяльність Стрілківської сільської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] та зобов`язано Стрілківську сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , що в с. Малі Ланки (Стрілківська сільська рада) Перемишлянського району Львівської області, кадастрові номери 4623387200:10:001:0160,4623387200:10:001:0161,4623387200:10:001:0162. Рішенням Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівській області №343 від 26 липня 2017 року, затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] та передано у власність гр. [PERSON] земельні ділянки: площею 0,2197 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0160); площею 0,1594 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0161), площею 0,0609 га (кадастровий номер - 4623387200:10:001:0162) для ведення особистого селянського господарства. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року в адміністративній справі №449/203/17 скасовано та провадження у справі закрито. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 встановлено, що Акт погодження меж перестає бути обов`язковим для підтвердження права на земельну ділянку і для видачі заявнику законного правовстановлюючого документу. Верховна палата ВС посилаючись на ст. 198 ЗК України - «кадастрові зйомки», ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» - «технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки», положеннями Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками називає погодження меж при виготовленні землевпорядної документації допоміжною стадією. У процесі оформлення права на земельну ділянку достатньо не підписати Акт погодження меж із суміжними землекористувачами та власниками земельної ділянки, а лише запропонувати їм це зробити. Якщо сусід відмовляється це зробити, то це його конституційне право на вільне волевиявлення та реалізація належних йому прав, або іншими словами: «ніхто не може нікого заставити щось підписувати». Водночас органу Держгеокадастру при затвердженні землевпорядної документації слід виходити не лише з факту відсутності папірця Акт погодження меж, а оцінювати підстави відмови на предмет їх законності та відповідності кадастровим даним. Підписання або непідписання Акту погодження меж із суміжними землекористувачами та власниками з/д не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, тому не може вплинути на саму процедуру приватизації. Відтак факт відсутності документу - Акту погодження меж у землевпорядній документації не може стати підставою для відмови органом Держгеокадастру у затвердженні проекту відведення земельної ділянки (за умови відсутності законної причини для відмови у погодженні меж сусідом, яка встановлена органом Держгеокадастру). Згідно висновку експерта №010/21 від 19.02.2021 року, встановлено, що розміщення проїзду (заїзду, автомобільної дороги) загального користування з [ADDRESS] через земельну ділянку кадастровий номер 4623387200:10:001:0160 (на якій розсташований будинок та господарські будівлі [PERSON] по [ADDRESS] ), в умовах існуючої забудови до суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] (без кадастрового номеру) та по [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0071), а також до земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 4623387200:10:001:0074) з дотриманням будівельних норм з 1930 року до часу виконання експертизи - неможливе. З огляду на наведене суд вбачає за доцільне відмовити у задоволенні первинної позовної заяви. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 4623387200:10:001:0160, площею 0,2197 га, яка розсташована в [ADDRESS] та власником житлового будинку в [ADDRESS] . Відповіддю Бібрського міського голови від 10.07.2019 року, встановлено, що у відповідь на звернення [PERSON] , міська рада повідомляє, що встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі здійснюють землевпорядні компанії, якщо сусід самовільно захопив і незаконно користується земельною ділянкою то необхідно звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно відповідді начальника Перемишлянського районного відділу Львівської регіональної філії ДП ЦДЗК, встановлено, Перемишлянським районним відділом Центру ДЗК неможливо виконати землевпорядні роботи, оскільки гр. [PERSON] знищує межові знаки які були встановлені інженером землевпорядником Центру ДЗК, а саме які фіксували захват земельної ділянки за кадастровим номером 4623387200:10:001:0160 гр. [PERSON] . Відповідно до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Згідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Ч.2 ст.158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно зі статтею 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 ст.152 ЗК України). Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Гарантуючи права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Враховуючи наведене, суд вважає, що зустрічна позовна заява підлягає до задоволення..

Outcome: dismissed