Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 34828 грн. 55 коп., яка утворилася за період з 01.01.2015 року по 01 грудня 2020 року, посилаючись на те, що відповідачам надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання останні виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 січня 2021 року відкрито провадження по справі. У судове засідання представник позивача Пихтіна Ю.А. не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] вказала, що позовні вимоги вони визнають в межах строку позовної давності, без інфляції та 3% річник. Вказала, що вона не працює, так як в країні введений карантин. [PERSON] повідомила, що отримає лише пенсію, позивачем при нарахуванні боргу не врахована пільга як дитини війни до листопада 2019 року. Крім того, вказала, що до минулого року в квартирі було дуже холодно, опалювання здійснювалося не належним чином. Заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачів по наданню послуг з теплопостачання регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2005 року № 76, наймачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідачів [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 64,6 кв.м. Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачу з урахуванням пільги 25% становлять: за послуги центрального опалення 1596,93 грн./Гкал. за місяць протягом опалюваного періоду, за послуги з централізованого постачання гарячої води 89,54 грн./куб.м. Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконували, тому за період з 01.01.2015 року по 01.12.2020 року за ними утворилася заборгованість в сумі 29565 грн. 07коп., за період з 21.10.2017 року по 01.12.2020 року нараховано індекс інфляції в сумі 3 366 грн. 64 коп. та 3 % річних в сумі 1896 грн. 84 коп., загальна сума заборгованості становить 34\~828 грн. 55коп. (а.с.6-12). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі, як споживачі послуг з теплопостачання, взяті на себе зобов`язання по їх оплаті не виконують. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачі належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконували, а саме не вносили платежі за послуги з теплопостачання в повному розмірі, за ними утворилася заборгованість у розмірі 34 828 грн. 55 коп. При вирішенні питання про визначення розміру заборгованості, який підлягає стягненню із відповідачів, суд виходить з наступного. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просила застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, що свідчить про зроблену нею заяву відповідно до вимог ч.3ст.267 ЦК України, та вказала, що визнає позовні вимоги в межах строку позовної давності. Статтею 256\~ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. За правилами частини третьої статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини четвертої статті 267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом статей\~256,267\~ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України \~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як слідує з матеріалів справи та наданого позивачем розрахунку, відповідачами на протязі останніх трьох років частково сплачувалася сума заборгованості, що фактично свідчить про визнання боргу та відповідно переривання строків позовної давності, остання проплата була здійснена у листопаді 2018 року на суму 201 грн. 40 коп. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовна давність була перервана та підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Окрім того, відповідачем [PERSON] було зазначено в судовому засіданні, що позивачем при нарахуванні суми заборгованості не враховано пільгу, як дитини війни, вказала, що пільга була врахована лише з листопада 2019 року, при цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності вказаної пільги до вказаної дати. Доводи відповідачів щодо невизнання позову в частині незастосування індексу інфляції та 3 % річних не ґрунтуються на Законі та відхиляються судом. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконували, а саме не вносили платежі за послуги з теплопостачання в повному розмірі, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2020 року за ними утворилася заборгованість у розмірі 34 828 грн. 55 коп., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідачів на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. у рівних частках (а.с.1).

Outcome: approved