Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] 38083грн. 73 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.01.2012 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.01.2012 року відповідач отримав кредит в сумі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. При укладанні договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з договором. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, станом на 02.04.2018 р. має заборгованість в сумі 38083 грн. 73 коп., що складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту в сумі 16734 грн. 01 коп..; заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 4569 грн. 81 коп.; заборгованість за пенею в сумі 14490 грн. 21 коп.; штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1789 грн. 70 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення пошти (а.с.42-43). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.01.2012 року відповідач отримав кредит в сумі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. При укладанні договору відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з договором(а.с.9-31) Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, станом на 02.04.2018 р., згідно з розрахунками банку, має заборгованість в сумі 38083 грн. 73 коп., що складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту в сумі 16734 грн. 01 коп..; заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 4569 грн. 81 коп.; заборгованість за пенею в сумі 14490 грн. 21 коп.; штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1789 грн. 70 коп.(а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів при любому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором , більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості. Також договором передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні просрочки на суму більш як 50 грн. в розмірі 1 % від суми заборгованості Пунктом 2.4 глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.03 року № 255 (в подальшому - Правила № 255), визначає комісійні доходи і витрати банку як операційні доходи й затрати за наданими або отриманими послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи вважається фіксованою. Комісії, що отримуються (сплачуються) під час надання послуг встановлені підпунктом б) пункту 2.4 розділу II Правил № 255. За смисловою ознакою комісія за надання та обслуговування кредиту - це плата за послуги банку. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Такого виду цивільно-правової відповідальності як комісія, законодавством не передбачено. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Відтак позовні вимоги в частині стягнення штрафів у сумі 500 грн. та 1789 грн. 70 коп. задоволенню не підлягають. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує належним чином, станом на 02.04.2018 року має заборгованість перед банком, що складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту в сумі 16734 грн.01 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 4569 грн. 81коп.; заборгованість за пенею в сумі 14490 грн. 21 коп. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: partial