Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №CLlr-82254 від 10.11.2017 року, вказуючи, що 10.11.2017 року між ПАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є АТ «Кредобанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №CLlr-82254, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 20000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 84,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Таким чином, станом на 09.01.2019 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 35750 грн. 72 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 19581 грн. 36 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 14142 грн. 15 коп. та пені в сумі 2027 грн. 21 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Ухвалою судді від 20.02.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CLlr-82254, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №66438928 від 10.11.2017 року, зі сплатою 84,99 % річних, з терміном повернення кредиту до 09.11.2021 року. 18.12.2018 року на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яке відповідачем проігнорована та станом на день звернення до суду заборгованість за кредитом в добровільному порядку не погашена. ПАТ «Кредобанк» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала та станом на 09.01.2019 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 35750 грн. 72 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 19581 грн. 36 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 14142 грн. 15 коп. та пені в сумі 2027 грн. 21 коп., що підтверджується наданим до суду розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, в силу умов кредитного договору №CLlr-82254 від 10.11.2017 року, вона підлягає стягненню у судовому порядку в загальній сумі 35750 грн. 72 коп., отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved