Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач « Перший Український Міжнародний Банк», представник позивача [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 07.03.2013 року між ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № GP-4279307 на підставі якого [PERSON] надано кредит у сумі 34\~334, 87 грн.. 19.07.2016 року ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 17.02.2020 року склала 54\~050,58 грн.. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2 102 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] надав до суду письмове клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вже утримує з пенсії відповідача кошти зі сплати заборгованості по договору № GP-4279307 від 07.03.2013 року на підстави постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2018 року відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, який на теперішній час оскаржується відповідачем в Подільському районному суді м. Києва. Також відповідач зазначає, що позивачем порушуються його права, у зв`язку з зверненням до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2020 року провадження по справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначено, що розгляд справи просять проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Надав до суду заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку зі станом здоров`я, однак підтверджуючих документів щодо відсутності до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе продовжити розгляд справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № GP-4279307 від 07.03.2013 року, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 34\~334, 87 грн.. з відповідним графіком платежів. Меморіальним ордером № 3689775 від 11.03.2013 року підтверджується, що [PERSON] отримав кредит у сумі 34\~334, 87 грн.. 19.07.2016 року ПАТ « Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». 04.09.2018 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову вимогу вих. №335 про виконання зобов`язання перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором, а саме негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 27\~761, 02 грн. в строк до 11.09.2018 року. Випискою з рахунку [PERSON] станом на 17.02.2020 року підтверджується, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 54\~050, 58 грн., що також підтверджується виписками по особовому рахунку з 11.03.2013 року по 14.11.2016 року та з 14.11.2016 року по 17.02.2020 року ( а.с. 4-33). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57818808 від 30.11.2018 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 10100 виданого 26.10.2018 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва про відкриття провадження по справі від 20.12.2019 року підтверджується, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання повернути кошти, зобов`язання надання обґрунтування ( а.с. 46-48). 11.06.2020 року на адресу представника позивача судом направлено лист щодо надання пояснень щодо існування виконавчого напису та стягнення з відповідача заборгованості ( а.с. 60). 30.06.2020 року на адресу суду від представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надано пояснення в яких зазначено, що виконавчий напис № 10100 про стягнення коштів з [PERSON] оскаржується відповідачем в Подільському районному суді м. Києва ( справа 758/10351/19) та наступне судове засідання призначене на 26.08.2020 рік. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.\~ Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи аргументи, викладені в позові та в письмових пояснення представника відповідача, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно приписів\~статті 18 Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України\~Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Суд у відповідності до ч. 1ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог, що не позбавляє позивача на звернення до суду з іншими не охопленими цим позовом вимогами, виходячи з того, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність виконавчого напису про стягнення коштів з відповідача, хоча і не позбавляє права кредитора на отримання своїх коштів, однак позивач повинен довести неналежне виконання зобов`язання. А також надати докази на підтвердження того, що зобов`язання не було виконано за виконавчим написом. Відомостей в підтвердження визнання виконавчого напису № 10100 від 26.10.2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни таким, що не підлягає виконанню до суду не надано, а тому стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № GP-4279307 від 07.03.2013 призведе до подвійного стягнення з [PERSON] заборгованості на підставі одного і того ж договору. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed