Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 19, ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,00кв.м., житловою площею 28,20кв.м. та ? частину господарських будівель і споруд, а саме: літню кухню літ. «Б», вбиральню літ. «У», огорожу № 1 - № 2, розташованих в с. Яковлівка по вул. 1 Травня, б. 22, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої 10 вересня 2011 року; визнати за [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 19, ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,26га., розташовану на території Яковлівської сільської ради по вул. 1 Травня, № 22 в с. Яковлівка Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР -25-98-35935, виданої на підставі рішення виконкому Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області за № 125 від 18.06.1996р., цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 296, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої 10 вересня 2011 року; встановити факт володіння [PERSON], померлою 10 вересня 2011 року земельною ділянкою площею 3,72га., розташовану на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР 045148, виданого на підставі Розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02.12.2002р. за № 462, цільове призначення земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 22; визнати за [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], б. 19, ідентифікаційний номер: [NUMBER], право власності на ? частину земельної ділянки площею 3,72га., розташовану на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР 045148, виданого на підставі Розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02.12.2002р. за № 462, цільове призначення земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 22, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої 10 вересня 2011 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом та запропоновано звернутися до суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що спонукало останнього звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, але представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Представник Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області також не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 вересня 2011 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої (а.с.66). До своєї смерті, [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі з батьком позивача [PERSON], який був укладений 20 червня 1959 року, що підтверджується Актовим записом про одруження за № 9 від 20.06.1959р. (а.с.93). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], 26.10.1962р.н. (позивач по справі) та [PERSON], 25.09.1964р. (відповідач по справі). Батько позивача - [PERSON] помер 02 липня 1977 року, що підтверджується Актовим записом про смерть останнього за № 26 від 06.07.1977р. (а.с.94). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, площею 0,31га., розташованих в селі Яковлівка по вул. 1 Травня, № 22, Харківського району Харківської області. На вищевказану земельну ділянку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-25-98-35935 на імя [PERSON], призначення якої: обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Рішенням Яковлівської сільської ради № 123 від 20.11.2001р. було вилучено з вищевказаної земельної ділянки площею 0,31га., в землі запасу частину земельної ділянки в розмірі 0,05га., про що в державний акт внесено відповідний запис, тобто загальна площа земельної ділянки складає 0,26га., що підтверджується копією Акту на право приватної власності на землю серії ХР-25-98-35935 та повідомленням з Управління держземагенства у Харківському районі Харківської області від 14.07.2015р. за № 2895 (а.с.51, 99, 101). Згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2015р. за вих. № 185, право власності на житловий будинок № 22 в с. Яковлівка по вул. 1 Травня не зареєстровано та за вказаною адресою розташовано: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 58,00кв.м., житловою площею 28,20кв.м., літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «У», огорожа № 1 - № 2 (а.с.69). Але відповідно до довідки № 380 від 18.11.2014р., виданою Яковлівською сільською радою в тому, що згідно з даними по господарської книги № 3/02-19 за 2011-2015р.р., особовий рахунок № 0214-01 по селу Яковлівка, померла [PERSON], була власником житлового будинку загальною площею 40,00кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,25га., яка прилягає до нього, за адресою: с. Яковлівка, вул. 1 Травня, 22, Харківського району Харківської області (а.с.67). Згідно вищевказаної довідки № 380, після смерті матері позивача житловий будинок та земельна ділянка повинна бути передана спадкодавцям - дітям: [PERSON] та [PERSON]. Вищевказаний спадковий будинок проінвентаризовано та на нього виготовлено технічний паспорт б/н від 24.04.2015р., що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.70-73). Також, в склад спадщини входить і земельна ділянка, площею 3,72га., розташована на території Яковлівської сільської ради, призначення якої товарного сільськогосподарського виробництва. На дану земельну ділянку було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 045148 на імя [PERSON], але оригінал вищевказаного державного акту у позивача не зберігся, лише його копія (а.с.76). Дана обставина підтверджується повідомленням з Управління держземагенства у Харківському районі Харківської області від 14.07.2015р. за № 2895 (а.с.99, 100). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В звязку з вище викладеними суд вважає за необхідне встановити факт володіння [PERSON] вищевказаною земельною ділянкою, площею 3,72га., розташовану на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач від своїх родичів в листопаді 2014 року дізнався про існування заповіту, яким ще при житті, [PERSON] заповідала йому та його рідному братові (відповідачу по справі), все своє майно в рівних частках, що підтверджується копією заповіту, який посвідчений секретарем Яковлівської сільської ради 24.12.1993р. В даний час заповіт ніким не змінений і не скасований, має чинність (а.с.65). Позивач звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом та запропоновано звернутися до суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується відповіддю Першої держнотконтори від 14.11.2014р. за № 2877/01.16, відповіддю від 05.03.2015р. за № 635/01.16 (а.с.60, 61). Пізніше Позивач звернувся через свого представника до Яковлівської сільської ради з відповідною заявою про надання інформації з цього приводу та надання йому копії заповіту, але згідно наданої інформації за № 02-23/231 від 29.04.2015р. Яковлівською сільською радою, [PERSON] було відмовлено у видачі вищевказаного заповіту з посиланням на нотаріальну таємницю (а.с.68). У відповідності до повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 03.07.2015р. за № 1886/01-16 після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався та про відмову від спадщини ніхто також не звертався (а.с.96). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки спадковий будинок не являється самочинним майном та зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за спадкодавцем, при цьому спадкодавцем на всі земельні ділянки були отримані Державні акти на право приватної власності на землю та позивачем не надавалися до держнотконтори заяви про відмову від спадщини в звязку з чим необхідно визнати за останнім право власності на ? частину спадкового будинку, ? частину господарських будівель і споруд та на ? частину земельних ділянок. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved