Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач пред`явила до суду позов, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2012 р.н., у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що сторони перебувають у шлюбі, мають дочку, участі у матеріальному утриманні якої відповідач не приймає. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснила, що сторони проживають окремо, і відповідач не надає кошти на утримання дитини, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Заявлений розмір частки заробітку відповідача, який просить стягнути як аліменти на утримання дитини, пояснила тим, що вони з дочкою проживають у приватному будинку, вона несе значні витрати на його обігрів, дитина відвідує платні гуртки та групу продовженого дня. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав частково, пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини його щомісячного заробітку, що з урахуванням його розміру буде достатнім для забезпечення дитини усім необхідним. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд встановив та врахував наступне. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 06.01.2012, підтверджується, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням змісту позовних вимог, позиції позивача, а також беручи до уваги працевлаштованість відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти у частці від його доходу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан сторін, а також задовільний стан здоров`я дитини та сторін. Суд бере до уваги також повідомлений відповідачем розмір його щомісячного заробітку на рівні 14000,00 грн., а також враховує, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років: з 01.01.2019 - 2027,00 грн.; з 01.07.2019 - 2118,00 грн.; з 01.12.2019 - 2102,00 грн. Крім того, суд враховує, що обов`язок утримувати власну дитину до досягнення повноліття має також і позивач. З урахуванням вищезазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial