overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач пред'явив даний позов і просить стягнути з відповідача на його користь 524210,99 гривень боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, зобов'язання за користування грошима. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлена належним чином, про причини неявки не сповістила, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 06.04.2010 р. відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 57397,00 гривень і зобов'язувався повернути їх до 01 квітня 2012 року, про що склав відповідну боргову розписку. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, представлена розписка позичальника повністю підтверджує укладення договору позики та його умов. Розписка являється письмовим документом, яка містить відомості про те, що відповідач має борг перед позивачем і зобов'язується його повернути до 01.04.2012 року. На даний час відповідач не повернув позивачу позичені кошти, аргументуючи це тим, що він не має змоги погасити борг. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги відповідні законодавчі норми, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобов'язання, а саме позикового зобов'язання, які відповідають загальним принципам приватного права та актам цивільного законодавства України. Проаналізувавши встановлене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач предявив даний позов і просить стягнути з відповідача на його користь 69394,31 гривень боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, зобовязання за користування грошима. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач до суду не зявився, повідомлена належним чином, про причини неявки не сповістила, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 12.06.2013 р. відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 гривень і зобовязувався повернути їх до 12 квітня 2014 року, про що склав відповідну боргову розписку. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, представлена розписка позичальника повністю підтверджує укладення договору позики та його умов. Розписка являється письмовим документом, яка містить відомості про те, що відповідач має борг перед позивачем і зобовязується його повернути до 12.04.2014 року. На даний час відповідач не повернув позивачу позичені кошти, аргументуючи це тим, що він не має змоги погасити борг. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги відповідні законодавчі норми, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобовязання, а саме позикового зобовязання, які відповідають загальним принципам приватного права та актам цивільного законодавства України. Проаналізувавши встановлене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач пред'явив даний позов та просить: стягнути з відповідача на його користь борг - в сумі 800000 гривень а також судові витрати в розмірі 3775.80 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобов'язання, а саме позикові зобов'язання, що підтверджується розпискою відповідача. Цією розпискою відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 800000 грн. і зобов'язувався їх повернути до 01.01.2015 року. Однак своє зобов'язання відповідач так і не виконав. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки несповістив, справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 800000 гривень, і зобов'язувалася повернути їх до 01.01.2015 року, про що склав відповідну боргову розписку. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, представлена розписка позичальника повністю підтверджує укладення договору позики та його умов. Розписки являються письмовими документами, які містять відомості про те, що відповідач має борг перед позивачем і зобов'язується його повернути до 01.01.2015 року. На даний час відповідач не повернув позивачу позичені кошти. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, беручи до уваги відповідні законодавчі норми, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобов'язання, а саме позикового зобов'язання, які відповідають загальним принципам приватного права та актам цивільного законодавства України. Проаналізувавши встановлене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України позивачу повністю присуджуються понесені ним судові витрати - судовий збір (державне мито). На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач пред'явив до позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 10.09.2005 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через виникнення неприязних стосунків, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Після надання сторонам строку на примирення позивач в судове засідання не з»вився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1566. Мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач пред'явив до позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 31.10.1986 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя склалось невдало, причиною чого стали непорозуміння, які виникали через різні характери та погляди на життя. Вказуючи на припинення спільного проживання та ведення господарства, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.1986 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис № 2329. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, тривалий час проживають окремо, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач пред'явив позов до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 4987 грн.59 коп., посилаючись на те, що підприємство надає відповідачам, які проживають в [ADDRESS], послуги по теплопостачанню, але останні, користуючись такими послугами, вчасно не проводять оплати за них. Станом на 1 березня 2011 року заборгованість складала 4987 грн. 59 коп. Тому просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги і просить ухвали заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], і користуються наданими їм послугами по теплопостачанню. Однак, користуючись даною послугою, відповідачі вчасно не проводять оплату за неї. Станом на 1 березня 2011 року заборгованість складала 4987 грн. 59 коп. Відповідно до вимог ст.67, 68 ч.1 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачі користуючись наданими позивачем послугами по теплопостачанню, своєчасно не оплачують їх, то позов слід задовольнити і стягнути з них заборгованість станом на 1 березня 2011 року в сумі 4987 грн. 59 коп. та судові витрати в розмірі 30 грн. На підставі ст.67 - 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач пред»явив позов до [PERSON] вказавши, що 14.07.2008 року з відповідачем укладено кредитний договір № ТЕКОАК58770278 на суму 10841,65 доларів США на термін до 12.07.2013 року. Однак, свої договірні зобовязання відповідач виконував неналежним чином, в результаті чого станом на 02.04.2015 року виникла в розмірі 28750,51 доларів США, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 5648,58 доларів США; - заборгованість по процентах 3050,20 доларів США; - заборгованість по комісії 700,51 доларів США; -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань 17972,01 доларів США; - штраф (фіксована частина) 10,65 доларів США; - штраф (процентна складова) 1368,56 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28750,51 доларів США за кредитним договором № № ТЕКОАК58770278 від 14.07.2008 року, судові витрати у розмірі 3654,00 гривні. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань. У судовому засіданні встановлено, що14.07.2008 року з відповідачем укладено кредитний договір № ТЕКОАК58770278 на суму 10841,65 доларів США на термін до 12.07.2013 року. . Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1050 ЦК України, як наслідки порушення договору позичальником, передбачає обовязок позичальника сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України незалежно від сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.04.2015 року виникла в розмірі 28750,51 доларів США, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 5648,58 доларів США; - заборгованість по процентах 3050,20 доларів США; - заборгованість по комісії 700,51 доларів США; -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань 17972,01 доларів США; - штраф (фіксована частина) 10,65 доларів США; - штраф (процентна складова) 1368,56 доларів США. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем неналежно виконувались зобовязання за кредитною угодою, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобовязань та сплату штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач предявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 10789 грн.78 коп., посилаючись на те, що підприємство надає відповідачу, якому належить квартира №14, що знаходиться по вул.Миру, 1/147 в м. Старокостянтинові, послуги по теплопостачанню, але останній, користуючись такими послугами, вчасно не проводить оплати за них. Станом на 1 березня 2016 року заборгованість складає 10789 грн. 78 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. У випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач також в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою позивачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири 14, що знаходиться в багатоквартирному будинку №1/147 по вул. Миру в м. Старокостянтинові, і користується наданими йому послугами по теплопостачанню. Однак, користуючись даною послугою, відповідач вчасно не проводить оплату за неї. Станом на 1 березня 2016 року заборгованість складає 10789 грн. 78 коп. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Оскільки відповідач користуючись наданими позивачем послугами по теплопостачанню, своєчасно не оплачує їх, то позов слід задовольнити і стягнути з нього заборгованість станом на 1 березня 2016 року в сумі 10789 грн. 78 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. На підставі ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач предявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 7584 грн.16 коп., посилаючись на те, що підприємство надає відповідачу, який проживає в квартирі №110, що знаходиться по вул. Попова, 30/2 в м. Старокостянтинові, послуги по водопостачанню і водовідведенню, але останній, користуючись такими послугами, вчасно не проводить оплати за них. Станом на 1 лютого 2016 року заборгованість складає 7584 грн. 16 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. У випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач також в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач, який проживає в квартирі №110, що знаходиться в багатоквартирному будинку №30/2 по вул. Попова в м. Старокостянтинові, користується наданими йому послугами по водопостачанню і водовідведенню. Однак, користуючись даною послугою, відповідач вчасно не проводить оплату за неї. Станом на 1 лютого 2016 року заборгованість складає 7584 грн. 16 коп. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач користуючись наданими позивачем послугами по водопостачанню і водовідведенню, своєчасно не оплачує їх, то позов слід задовольнити і стягнути з нього заборгованість станом на 1 лютого 2016 року в сумі 7584 грн. 16 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. На підставі ст.526 ЦК України, ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповіда і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння у сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав. З пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив наступне. 13 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від проживання у шлюбі мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] пояснив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. На даний час вони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповідача і просить: визнати за ним [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 110,40 кв.м, житловою площею 50,60 кв.м. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач позов визнала. Суд, вислухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Сторони з 11.07.1987 року по 29.03.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторони набули квартиру [ADDRESS]. Переяслав-Хмельницького району Київської області. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В ст. 63 цього ж Кодексу закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. В силу ст.70 даного Кодексу зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу ст.88 ЦПК України позивачу присуджуються понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved