Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку з житловими прибудовами та ганком А-1, А 1-2 та А 2-1 житловою площею 66,3 кв.м, сараю «Б», погрібу п/г, вбиральні «Д», сараю «Ж», сараю «З», гаражу «И», літнього душу «Л», теплиці «М», гаражу «Н»„ навісу «О», сараю «П», навісу «Р», огорожі №1-4, як на окремий об`єкт нерухомого майна та визнати право на завершення приватизації земельної ділянки [ADDRESS] загальною пл. 0,1 га в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що його матір [PERSON] , померла [INFO] . Після неї залишилася спадщина 51/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , що склададється з житлового будинку з прибудовами і ганком А-1, А 1-2 та А 2-1 житловою площею 66,3 кв.м та надвірних будівель: сараю «Б», погрібу п/г, вбиральні «Д», сараю «Ж», сараю «З», гаражу «И», літнього душу «Л», теплиці «М», гаражу «Н», навісу «О», сараю «П», навісу «Р», огорожі №1-4. Зазначену частину мати придбала за договором купівлі продажу від 27.01.1992 року. На вказаній вище земельній ділянці на той час, як вказано в договорі купівлі-продажу був жилий будинок, жила площа якого 45,1 кв.м з надвірними будівлями: сарай «Б», вбиральня «Г», вбиральня «Д», огорожа №1-3.. На підставі рішення виконкому Ковпаківської районної в м.Суми ради від 28.04.98 року № 50 матері було дозволено добудову до вказаного вище жилого будинку 2-х поверхової добудови розміром 3,40 х 9,20 м та добудови розміром 4,20 х 5,00 м по [ADDRESS] , що підтверджується копією дозволу від 4.05.98 року №07.02/132. Згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №710 від 20.01.2012 року домоволодіння [ADDRESS] переведене з житлових будинків квартирного типу в житлові будинки садибного типу. Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.10.2013 року належному матері об`єкту нерухомого майна була присвоєна постійна поштова адреса: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва,оскільки право на землю за матір`ю не зареєстроване. Також рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради №255 від 19.05.94 року, матері була передана в приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель пл.0,10 га по [ADDRESS] . Втім мати акт не отримала та не виготовила технічну документацію на земельну ділянку. Позивач вважає, що має право на зазначене спадкове майно та право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Відповідач Сумська міська рада надала відзив у якому заперечень проти позову не мала. Третя особа надала письмові пояснення щодо позову. Так не може видати свідоцтво про право на спадщину оскільки спадкоємцю та іншому співвласнику майно належало на праві спільної власності. Втім рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.01.2015 право спільної власності було припинене, а спадкоємець не зареєструвала своє право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач мав матір [PERSON] , яка померла [INFO] . Він прийняв спадщину після останньої. Після померлої залишилося спадкове майно 51/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , що склададється з житлового будинку з прибудовами і ганком А-1, А 1-2 та А 2-1 житловою площею 66,3 кв.м та надвірних будівель: сараю «Б», погрібу п/г, вбиральні «Д», сараю «Ж», сараю «З», гаражу «И», літнього душу «Л», теплиці «М», гаражу «Н»„ навісу «О», сараю «П», навісу «Р», огорожі №1-4. Зазначену частину домоволодіння спадкодавець придбала за договором купівліпродажу від 27.01.1992 року. На підставі рішення виконкому Ковпаківської районної в м.Суми ради від 28.04.98 № 50, спадкодавцю було дозволено добудову до вказаного вище жилого будинку 2-х поверхової добудови розміром 3,40 х 9,20 м та добудови розміром 4,20 х 5,00 м , що підтверджується копією дозволу від 4.05.98 року №07.02/132. Така добудова була побудована та зареєстрована в БТІ, що підтверджується копією технічного паспорту, в якому відсутні відомості про наявність самовільно побудованих будівель та інформаційною довідкою об`єкту нерухомого майна від 30.03.21. Згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №710 від 20.01.2012 домоволодіння [ADDRESS] переведене з житлових будинків квартирного типу в житлові будинки садибного типу, що підтверджується копією витягу з цього рішення. Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.10.2013 належному [PERSON] об`єкту нерухомого майна була присвоєна постійна поштова адреса: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням управління містобудування та земельних відносин про прийняття цього рішення, яке додається. Власником 49/100 частин домоволодіння (на той час будинку [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Йому належало в домоволодінні №35-37 Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2015 у справі №592/11294/14-ц за позовом [PERSON] до Сумської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, позов був задоволений. При ухвалені рішення суд виходив з того, що [PERSON] на праві власності вже мав окремий об`єкт нерухомого майна під [ADDRESS] . 26.02.2021 позивач, як спадкоємець першої черги, який фактично прийняв спадщину, звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, якою була заведена спадкова справа №9/2021 після померлої [INFO] [PERSON] . Нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому нотаріус посилається на інформацію Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вихідний №199/115-21 від 4.03.21 року) про те, що право власності на земельну ділянку [ADDRESS] на ім`я моєї матері [PERSON] не зареєстровано та державний акт на право власності на цю земельну ділянку не видавався. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської Ради №255 19.05.94 року матері [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель пл.0,10 га по [ADDRESS] , що підтверджується копією архівного витягу від 4.12.2015. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2009 у справі №2-224/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою був задоволений позов. Рішенням встановлено, що відповідачу [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] . Згідно цього рішення моїй матері у користування була виділена земельна ділянка за вказаною вище адресою загальною пл. 1000 кв.м, тобто 0,1га. Після цього сторони встановили межі користування земельною ділянкою і [PERSON] розпочала процес приватизації цієї земельної ділянки. Нею було замовлено виготовленням технічної документації із землеустрою, але приватизація не була завершена і право власності на земельну ділянку за вказаною у позові адресою не було зареєстровано. У березні 2015 року [PERSON] зверталась до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , який здійснював підприємницьку діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії для оформлення документів для оформлення права власності на вказану в позові земельну ділянку, але ці роботи не були завершені у зв`язку зі смертю, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] від 24.05.2021. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 1218, 1225, 1258, 1268, 1269 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст.ст. 1218, 1268, 1269 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, зокрема подавши відповідну заяву. Згідно до абзацу другого пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, було встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З встановлених обставин та наведених положень закону вбачається, що спадкодавець за життя у власності мала спірне домоволодіння на земельній ділянці. Позивач прийняв спадщину після померлої, а відтак має право на зазначене домоволодіння та завершення процедури приватизації земельної ділянки на якій розташоване зазначене домоволодіння. За наведених обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому позов необхідно задовольнити повністю. На підставі зазначеного і

Outcome: approved