Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

позивач по первісному позову звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 02 жовтня 2013 р. частково задоволений її зустрічний позов до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності на частину будинку, земельної ділянки та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Під час розгляду даної справи вона понесла судові витрати, про які не заявляла в судовому засіданні, і які складають 12000 грн. витрат на правову допомогу, 1800 грн. за проведення експертизи та 243,6 грн. судового збору, які просила стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] - уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача по первісному позову на користь його довірительки 1578,6 грн. за проведення експертизи, 10104 грн. витрат на правову допомогу та 243,6 грн. судового збору, а всього 11926,2 грн.. Пояснив, що загальний розмір позовних вимог [PERSON] становить 298191 грн., сума задоволених вимог складає 251110 грн., тобто 84,2 % від заявленого. Витрати на правову допомогу складають 12000 грн., на експертизу 1800 грн., судовий збір 243,6 грн.. Провівши відповідні розрахунки від проценту задоволених вимог, просив стягнути з відповідача по первісному позову на користь його довірительки 11926 грн. 20 коп.. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки судом в рішенні від 02 жовтня 2013 р. відмовлено в задоволенні вимог [PERSON]. Відповідач первісний позов не визнав. Звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому зазначив, що під час розгляду справи він також поніс судові витрати в сумі 10000 грн., які просив стягнути з [PERSON] на його користь. В судовому засіданні підтримав свій зустрічний позов, в задоволенні первісного позову просив відмовити. При розгляді справи судом установлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 02 жовтня 2013 р. частково задоволені первісний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], за участю в якості третьої особи - відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жмеринського РВ УМВС про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстрації та виселення та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності на частину будинку, земельної ділянки та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Зокрема, визнано за сторонами право спільної сумісної власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS], дана частина будинку розділена по 1/2 частині кожному, зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні належною йому частиною будинку. В задоволенні позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] вартості будівельних робіт в сумі 11709 грн. та про визнання права власності на відповідну частку земельної ділянки, а також позову [PERSON] про виселення [PERSON] - відмовлено. Рішення набрало законної сили 14 листопада 2013 р. (а.с.4-7). При ухвалені даного рішення сторони не подавали докази та не давали пояснення з приводу понесених ними судових витрат, про які вони заявляють в сьогоднішньому судовому засіданні. Дані обставини визнані сторонами, тому у відповідності із ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судові витрати, згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, у відповідності із ч.3 даної статті належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Згідно ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Компетентність адвоката [PERSON] - [PERSON] - підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER], виданого Вінницькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 05 грудня 2011 р. (а.с.12). Компетентність адвоката [PERSON] - [PERSON] - підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER], виданого Вінницькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 24 грудня 2007 р. (а.с.47). Витрати позивача по первісному позову підтверджуються такими документами : квитанцією про сплату судового збору в сумі 243, 6 грн. (а.с.1), ксерокопією квитанції про оплату вартості судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1800 грн. (а.с.10-11), угодою з адвокатом про правову допомогу (а.с.13-29), ксерокопіями квитанції про оплату послуг адвоката на загальну суму 12000 грн. (а.с.14, 33). Витрати позивача по зустрічному позову підтверджуються такими документами : квитанцією про сплату судового збору у сумі 243, 6 грн. (а.с.41), угодою та додатковою угодою з адвокатом (а.с.48-49), квитанціями про оплату послуг адвоката на загальну суму 10000 грн. (а.с.50-51). Дані докази суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як установлено вищезазначеним рішенням суду від 02 жовтня 2013 р., загальна вартість 1/2 частини будинку, яка визнана спільною сумісною власністю сторін, складає 251110 грн.; загальна вартість земельної ділянки, у розподілі якої відмовлено, складає 35372 грн.; вартість будівельних робіт по облаштуванню гаража, в стягненні яких відмовлено, складає 11709 грн.; вартість присудженої [PERSON] 51/100 частини будинковолодіння складає 128821,5 грн. (а.с.52-55). Шляхом арифметичних розрахунків судом установлено, що загальний розмір позовних вимог [PERSON] складав 154950 грн. ( половина вартості спільної частини будинку 125555 грн., плюс половина вартості земельної ділянки 17686 грн. та плюс вартість будівельних робіт 11709 грн.). Рішенням суду від 02 жовтня 2013 р. задоволено позовних вимог всього на суму 128821,5 грн. (вартість присудженої 51/100 частини будинку). У відсотковому відношенні видно, що рішенням суду від 02 жовтня 2013 р. задоволено позовних вимог [PERSON] 83,14 % від заявлених. Законом України № 4191-VІ від 20 грудня 2011 р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивач до своєї позовної заяви додала розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, який суд приймає до уваги, так як він складений відповідно до положень даного Закону (а.с.15-16, 34, 39). 83,14 % від витрат на правову допомогу складають 9976,8 грн., від витрат на проведення експертизи - 1496,5 грн., від витрат по сплаті судового збору - 202,5 грн.. Загалом 83,14 % судових витрат [PERSON] складають 11676,1 грн., які підлягають стягненню з відповідача по первісному позову на її на користь. Задовольняючи частково первісний позов, суд не приймає до уваги заперечення щодо позову відповідача, оскільки він не навів аргументації на підтвердження своєї позиції та не представив доказів на спростування позовних вимог. Суд же, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст.10 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов'язок доказування передбачений також і ст.60 ЦПК України. Що стосується вирішенню зустрічного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат в сумі 10000 грн. оплати за правову допомогу та 243,6 грн. судового збору, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Аналізуючи рішення суду від 02 жовтня 2013 р., суд установив, що [PERSON] заявляв позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні частиною будинку (які були судом задоволені) та про виселення [PERSON] (у задоволенні яких судом було відмовлено) (а.с.4-7). (Тому суд не приймає до уваги невизнання позову представником позивача по первісному позову з посиланням на повну відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] даним рішенням). Тобто, задоволено половина (50 %) позовних вимог, які стосуються двох осіб - [PERSON] та [PERSON], і які відповідно до рішення від 02 жовтня 2013 р. однаково створювали перешкоди [PERSON] у користуванні частиною будинку. Якщо виходити з витрат [PERSON] на правову допомогу в сумі 10000 грн., які стосувались всіх його позовних вимог, то відшкодуванню, у розумінні ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають 2500 грн. - четверта частина від понесених витрат. Те ж стосується і витрат по оплаті судового збору - четверта частина від 243,6 грн. складає 60,9 грн..

Outcome: partial