Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізична особа [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №11322895000. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти (кредит) в сумі 38300,00 доларів США, а позичальник взяла на себе зобовязання повернути банку наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.03.2029 року та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 415,00 доларів США 27 числа кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника [PERSON] за кредитним договором були укладені наступні договори поруки: 1.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п1 від 27.03.2008 року; 2.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п2 від 27.03.2008 року; 3.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п3 від 27.03.2008 року. Відповідно до п.1.1. договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед банком, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11322895000 від 27.03.2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п.1.4. договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Банк перед відповідачем [PERSON] зобовязання щодо надання грошових коштів виконав, але відповідач умови зазначеного кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків не виконує. З огляду на зазначене позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.11.2015 року становить 35891,79 доларів США, що включає: 32899,93 долари США заборгованість по поверненню кредиту; 2991,86 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5218,53 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 15317,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин незявлення суду не повідомила. У ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] 27.02.2016 року уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу має прізвище «Безсльозна» (том 2, а.с. 66). Відповідач [PERSON] подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив суд відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до нього [PERSON], стверджуючи, що його порука вважається припиненою після збільшення банком обсягу зобовязань позичальника за основним договором без його згоди як поручителя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин незявлення суду не повідомила. Відповідач [PERSON] помер 05.12.2016 року, у звязку з чим ухвалою суду від 14.08.2017 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] За письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав: Як встановлено судом 27.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізична особа [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №11322895000 (том 1, а.с. 6-14). Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. кредитного договору Банк надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти (кредит) в сумі 38300,00 доларів США, а позичальник взяла на себе зобовязання повернути банку наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.03.2029 року та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 415,00 доларів США 27 числа кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника [PERSON] за кредитним договором були укладені наступні договори поруки: 4.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п1 від 27.03.2008 року (том 1, а.с. 15); 5.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п2 від 27.03.2008 року (том 1, а.с. 16); 6.між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11322895000/п3 від 27.03.2008 року (том 1, а.с. 17). Відповідно до п.1.1. договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед банком, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11322895000 від 27.03.2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п.1.4. договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. На порушення умов кредитного договору відповідачем [PERSON] не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов договору, в звязку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.11.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 35891,79 доларів США, що включає: 32899,93 доларів США заборгованість по поверненню кредиту; 2991,86 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5218,53 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 15317,69 грн. пеня за прострочення сплати процентів (том 1, а.с. 27-35). Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст.533 ЦК України). Стаття 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до \~п.2.1. укладених між сторонами договорів поруки кредитор не має права без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, унаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та (або) отримання його письмової згоди з такими змінами та (або) шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та (або) укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. [PERSON] ([PERSON]) [PERSON] за користування кредитними коштами нараховувалась не лише за процентною ставкою в розмірі 11,9%, а як вбачається з розрахунку заборгованості банк, починаючи з 28.03.2009 року, нараховував проценти за користування кредитом також і за ставкою у розмірі 23,8%. Згода поручителів на таку зміну (збільшення) основного зобовязання отримана не була, це питання банк із поручителями не погоджував.\~\~ За положеннями ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.\~\~ До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.06.2012 року у справі №6-73цс12. Відповідно до ч.1 статті 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. У даній справі суд не вбачає підстав відступати від правової позиції Верховного Суду України. Відповідно до ч.1 ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем у справі [PERSON] були порушені умови кредитного договору та не виконані взяті на себе зобовязання за договором, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому порушені права позивача підлягають захисту. Однак, враховуючи, що порука в силу вимог закону є припиненою, не підлягають задоволенню вимоги позивача, заявлені до відповідачів (поручителів) [PERSON] та [PERSON] Судові витрати, які у даній справі становлять 14808,32 грн. та складаються із судового збору у розмірі 13201,76 грн. та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідачів, у розмірі 1606,56 грн., суд розподіляє відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: partial