Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач ПРАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, спричинених ДТП. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що 16.04.2010 р. між [PERSON] та позивачем був укладений договір страхування транспортних засобів № 017094, предметом якого є страхування автомобіля «КІА Cee'd», державний реєстраційний номер [NUMBER]. В м. Харкові на вул.. Чкалова, 31 , 08.01.2011 року трапилось дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА Cee’d», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda Felicia», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 25.02.2011 року постановою Київського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До позивача звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування № 017094. 21.04.2011 року позивач на підставі страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування до них, виходячи із рахунків та заказів-нарядів які є актами виконаних робіт враховуючи звіт про оцінку здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 12439,31 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1916 від 22.02.2011 року та № 4214 від 21.04.2011 року та відомістю від 21.04.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 16.04.2010 р. між [PERSON] та позивачем був укладений договір страхування транспортних засобів № 017094, предметом якого є страхування автомобіля «КІА Cee'd», державний реєстраційний номер [NUMBER]. В м. Харкові на вул.. Чкалова, 31 , 08.01.2011 року трапилось дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА Cee’d», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda Felicia», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 25.02.2011 року постановою Київського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До позивача звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування № 017094. 21.04.2011 року позивач на підставі страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування до них, виходячи із рахунків та заказів-нарядів які є актами виконаних робіт враховуючи звіт про оцінку здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 12439,31 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1916 від 22.02.2011 року та № 4214 від 21.04.2011 року та відомістю від 21.04.2011 року перелічених в р. 3 цього Договору страхових випадків (п. 1.3. Договору). Згідно Постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 р. у справі № 2018/3-547/11 (додається до позовної заяви) водій автомобіля ««Skoda Felicia», д/н [NUMBER]. [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП від 08.01.2011 р. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до статті 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Нормами ст.11 Цивільного Кодексу України із змінами та доповненнями, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у ПАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved