Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Завод «Будматеріали» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 20.08.1998 року відбулися позачергові загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Завод «Будматеріали» (на даний час Публічне акціонерне товариство «Завод «Будматеріали»). На вказаних зборах було прийнято рішення про обрання головою правління товариства [PERSON] та укладено з ним контракт про покладення на останнього обовязків голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали». Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.01.2007 року було визнано недійсними рішення прийняті вказаними позачерговими загальними зборами. Оскільки контракт з [PERSON] укладено на підставі рішення позачергових загальних зборів від 20.08.1998 року, які за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.01.2007 року скасовано позивач за первісним позовом просить визнати його недійсним з моменту укладення. Крім того, позивач за первісним позовом посилається на відсутність наказу про прийняття відповідача на роботу, підписання контракту не уповноваженою особою та на інші судові рішення, якими встановлено відсутність трудових відносин між сторонами у даній справі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про встановлення факту перебування у трудових відносинах з позивачем у період з 20.08.1998 року по теперішній час (кінцева редакція т.3-а.с.42-46) зазначивши, що після укладання з ним 20.08.1998 року контракту приступив до виконання своїх посадових обовязків на посаді голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали». Оскільки, станом на сьогодні, зазначений контракт з ним у встановленому законом порядку не припинено (розірвано) вважає, що фактичні трудові відносини з ним тривають до теперішнього часу. Доказом цього, на думку позивача, є численні документи, які містяться в матеріалах справи та доводять факт його перебування у трудових відносинах з позивачем, а також рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.01.2012 року, який прийшов до висновку про факт його перебування у трудових відносинах з позивачем. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не зявився надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність на підставі наявних у справі матеріалів. Первісні позовні вимоги підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд в їх задоволенні відмовити посилаючись на наявні в матеріалах справи докази допуску [PERSON] до роботи, виконання ним посадових обовязків на посаді [PERSON] правління, до роботи, перебування [PERSON] у фактичних трудових відносинах з позивачем (контракт, накази по товариству, доповідні та листи підлеглих на імя [PERSON] правління [PERSON] щодо роботи товариства, довідки з статистики та банківської установи, покази свідка тощо). Представник відповідача зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім цього, у своєму виступі зазначила, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15.01.2007 року на яке посилається позивач було прийняте через понад вісім років після укладення контракту з [PERSON] і виключно з підстав порушення процедури скликання вказаних зборів, що саме по собі не є підставою для визнання трудового договору (контракту) недійсним та не виключає можливості встановлення факту перебування [PERSON] у трудових відносинах з позивачем. Разом з тим, представник відповідача вказала, що постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 30.04.2003 року у справі № 1/95 «Б» було встановлено факт делегування [PERSON] повноважень [PERSON] правління товариства у період з 1998 по 2002 роки [PERSON] та [PERSON] і тим самим підтверджено факт допуску [PERSON] до роботи та виконання ним посадових обовязків на вказаній посаді. Заслухавши протягом розгляду справи учасників судового процесу, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно розглянувши докази, які мають значення для справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. 20.08.1998 року рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» (протокол №1) було обрано [PERSON] [PERSON] Правління ВАТ «Завод «Будматеріали» (т.3-а.с.195). В цей же день між ВАТ «Завод «Будматеріали» в особі [PERSON] [PERSON] [PERSON], який діяв на підставі статуту та рішення загальних зборів ВАТ «Завод «Будматеріали» (Вищий орган Товариства) і [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» [PERSON] був укладений контракт щодо здійснення [PERSON] управління товариством з 20 серпня 1998 року по 20 серпня 2003 року (т.1, а.с.5-8). Вказаний контракт затверджено [PERSON] радою Товариства (протокол № 1 від 20 серпня 1998 року). Згідно зі ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема, при укладенні контракту. З огляду на вищевикладене суд встановив, що 20.08.1998 між ВАТ «Завод «Будматеріали» та [PERSON] відбулося укладення трудового договору в письмовій формі (в формі трудового контракту) щодо виконання останнім трудових обовязків на посаді керівника - [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» і між ними виникли трудові правовідносини. Судом досліджені наступні документи, які є в матеріалах справи: копія протоколу №1 від 20.08.1998 року (т.3-а.с.195); копія контракту від 20.08.1998 року з [PERSON] (т.1-а.с.5-8); копія контракту №18 від 01.08.1996 року з [PERSON] (т.1-а.с.20-24); копія контракту від 21.08.2000 року про обрання [PERSON] заступником [PERSON] правління (т.3-а.с.75-82); копія наказу №25-к та копія протоколу №2 від 21.08.1998 року про призначення [PERSON] в.о. голови Правління (т.3-а.с.161,164); копія наказу №23-к від 17.08.1999 року про продовження дії додаткової угоди з заступником [PERSON] правління [PERSON] (т.3-а.с.160); копія статуту ВАТ «Завод «Будматеріали» в редакції від 14.09.1998 року (т.3 а.с.213-224); копія наказу [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» [PERSON] від 22.10.2001 року № 88 «По особовому складу ВАТ «Завод «Будматеріали» про призначення [PERSON] в.о. голови Правління (т.3-а.с.162); копії листів Заступника [PERSON] Правління ВАТ та в.о. [PERSON] ВАТ [PERSON] датовані в період з 1999 по 2002 роки, що адресовані [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» [PERSON] (т.1-а.с.293-303,306-313; т.3-а.с.131-141,143-145); копії комісійних актів по роботі з особовим складом за 2002 рік (т.1-а.с.304,305; т.3-а.с.114,115,130,165,173,174); копії наказів по особовому складу від 05.02.2002 року, 11.02.2002 року, 07.11.2002 року, 18.11.2002 року, за підписом [PERSON] правління ВАТ Завод «Будматеріали» [PERSON] та підписами працівників про їх ознайомлення (т.3-а.с.117-120,166-169,177,178); копія заяви [PERSON] про відсторонення останнього від в.о. [PERSON] правління за станом здоровя на імя [PERSON] (т.1-а.с.314; т.3-а.с.176); копія Протоколу №2 позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 28.11.2002, на яких було заслухано звіт [PERSON] Правління ВАТ «Завод «Будматеріали» [PERSON] (т.3-а.с.31,163); копії довідок з ГУС у Житомирській області від 20.01.2005 та 03.11.2008 років (т.3-а.с.111,112); копія довідки ЗАТ «Перший національний інвестиційний фонд» №138 від 12.11.2009 року (т.3-а.с.116); інформація з Промінвестбанку від 21.09.2015 р. (т.3-а.с.99-108). Разом з тим, судом досліджені: журнал реєстрації наказів по кадрах ВАТ «Завод «Будматеріали» за період з 01.01.1998 року до 02.07.2003 року (т.2-а.с.23-43); книга обліку трудових книжок ВАТ «Завод «Будматеріали» за період з 21.06.1985 року до 17.10.2003 року (т.2-а.с.45-92); алфавітна книга обліку працівників ВАТ «Завод «Будматеріали» (т.2-а.с.93-96); книга по нарахуванню заробітної плати за період з 1998 по 2002 роки (т.2-а.с.97-144); документи фінансової, бухгалтерської та податкової звітності ВАТ «Завод «Будматеріали» за період з 1998 по 2002 роки (т.2-а.с.145-195.207-224); довідка ДПІ у м. Житомирі від 13.06.2007 року №31706/10/10 (т.2-а.с.19); довідка УПФУ в Корольовському районі м. Житомира від 12.06.2007 року №5555/03 (т.2-а.с.20); рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2012 року по справі №2-449/11 (т.3 а.с.226-232); постанова Житомирського апеляційного господарського суду від 30.04.2003 року у справі №1/95 «Б» (т.3 а.с.149-153). З огляду на досліджені судом докази є підстави дійти висновку про доведеність матеріалами справи того, що після укладення 20.08.1998 р. трудового договору з ВАТ «Завод «Будматеріали», [PERSON] розпочав та продовжив виконання посадових обовязки на посаді керівника [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали». В пункті 9.1 контракту від 20.08.1998 року, що укладений між ВАТ «Завод «Будматеріали» та [PERSON] правління [PERSON], встановлено строк його дії з 20.08.1998 р. до 20.08.2003 р. (т.1-а.с.8). Згідно зі ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт умови розірвання якого, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та таким, що укладається на час виконання певної роботи. Статтею 36 КЗпП України чітко визначено підстави припинення трудового договору. Суд виходить з того, що порядок припинення (розірвання) трудового договору з керівником акціонерного товариства визначається законодавством про акціонерні товариства (п.1 ч.3 ст.42, п.п.8,11 ч.2 ст.52, ст.61 ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року N 514-VI), статутом відповідного товариства та Кодексом законів про працю України. Відповідно до пункту 8.3.3 Статуту ВАТ «Завод «Будматеріали» (нова редакція, реєстраційний номер 121-жзю від 14.09.1998) (т.3 а.с.219) до компетенції загальних зборів акціонерів Товариства належить, зокрема, обрання та відкликання [PERSON] правління Товариства. Проте сторонами не надано, а в матеріалах справи відсутні, рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали», яким би [PERSON] було відкликано з посади [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» та інші документи (заява про звільнення, наказ по підприємству, розрахункова відомість тощо), якими б було оформлено припинення (розірвання) трудового договору з [PERSON] та його звільнення з посади [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» з передбачених законом підстав (угода сторін, закінчення строку контракту, з ініціативи працівника, з ініціативи власника, тощо) та в установленому законодавством і статутом товариства порядку. Відповідно до ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між [PERSON] правління [PERSON] та ВАТ «Завод «Будматеріали» не відбулося припинення (розірвання) трудового договору в установленому законодавством та статутом порядку, а отже дія трудового договору між ними триває до цього часу. Оскільки законодавство про акціонерні товариства та трудове законодавство не передбачають автоматичне припинення трудового договору з керівником акціонерного товариства, а вимагає волевиявлення обох або однієї із сторін трудового договору, що має бути виражене в порядку встановленому законодавством і статутом товариства, то трудовий контракт від 20.08.1998 р., що укладений між ВАТ «Завод «Будматеріали» та [PERSON], залишається діючим (чинним), а трудові відносини такими, що тривають. Судом також встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2007 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 18 вересня 2007 року, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 20 серпня 1998року, яким, зокрема, було обрано [PERSON] [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали» (т.1-а.с.166; т.2-а.с.359-360). Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18.01.2012 року (т.2-а.с.380), якою скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2010 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30.06.2010 року у даній справі зазначив наступне. Відповідно до ст. 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Ст. 9 КЗпП України передбачає підставу недійсності умов договорів про працю погіршення становище працівника порівняно з законодавством України про працю. Інших умов недійсності договорів про працю КЗпП України не містить. Суд першої інстанції зазначених норм закону не врахував та не взяв до уваги, що норми Цивільного кодексу щодо недійсності угод на спірні правовідносини не поширюються, та визнав недійсним трудовий договір у формі контракту з підстав, передбачених ст.48 ЦК України. Задовольняючи первісні позовні вимоги ВАТ «Завод «Будматеріали», суд першої інстанції також виходив з того, що окремою підставою недійсності спірного контракту є визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 20 серпня 1998 року. Проте зазначена обставина може бути підставою для розірвання контракту, а не для визнання його недійсним за нормами ЦК України (1963 року). Оскільки, відповідно до положень ч.4 ст.338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи суд враховує вищенаведені висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в ухвалі від 18.01.2012 року. Суд також бере до уваги, що судове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2007 року на яке посилається представник позивача за первісним позовом було прийняте через більш ніж вісім років після укладення трудового контракт від 20.08.1998 з [PERSON] та погоджується з думкою представника відповідача про фактичний допуск [PERSON] до виконання обовязків голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали» станом на 20.08.1998 року, оскільки ця обставина підтверджена низкою доказів. Суд не бере до уваги доводи представника позивача за первісним позовом щодо недійсності контракту від 20.08.1998 року у звязку з чинністю станом на вказану дату контракту з [PERSON] як з [PERSON] правління ВАТ, оскільки, відповідно до пункту «ПРИМІТКА» в контракті від 01.08.1996 року така форма контракту з головою правління ВАТ «Завод «Будматеріали» діє до моменту скликання перших загальних зборів акціонерів, тобто в даному випадку до 20.08.1998 року. Суд виходить з того, що трудове законодавство не повязує момент виникнення трудових правовідносин між підприємством та працівником з припиненням трудових відносин, що виникли у такого підприємства з іншим працівником. Разом з тим, суд бере до уваги укладену 21.08.1998 року між ВАТ «Завод «Будматеріали» в особі голови [PERSON] ради [PERSON] та [PERSON] додаткову угоду про призначення [PERSON] виконуючим обовязки голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали» (т.3 а.с.225). Також суд приймає до уваги численні документи від імені останнього, як виконуючого обовязки голови правління товариства на імя [PERSON] як голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали». Суд не бере до уваги доводи позивача за первісним позовом щодо нелегітимності укладення спірного контракту від імені ВАТ «Завод «Будматеріали» [PERSON], як головою [PERSON] ради, у звязку з тим, що останній згідно з повідомленням ЗАТ «Трансферт» не був акціонером товариства та не міг бути обраний головою [PERSON] ради товариства, а також у звязку з тим, що він діяв на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 20.08.1998 року, які за рішенням суду визнані недійсними виходячи з наступного. Відповідно до протоколу №1 від 20.08.1998 року позачергові загальні збори акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» були скликані на вимогу ЗІФ «Перший Національний інвестиційний фонд», яке володіло 1196500 простих іменних акцій, що становило 34,14% від загальної кількості голосів Ват «Завод «Будматеріали». В цей же день відбулася реєстрація акціонерів (їх представників), що прибули на вказані збори на підставі документів підтверджуючих їх повноваження на участь у позачергових загальних зборах акціонерів товариства. На позачергових загальних зборах акціонерів товариства [PERSON] представляв інтереси ЗІФ «Перший Національний інвестиційний фонд», як юридичної особи, на підставі доручення. Дане доручення надавало право на представництво інтересів фонду з правом бути обраним до керівних органів ВАТ «Завод «Будматеріали». Таким чином, [PERSON], як представник акціонера ЗІФ Першого Національного інвестиційного фонду на підставі доручення був правомірно обраний на посаду голови [PERSON] ради ВАТ «Завод «Будматеріали» та відповідно до п.8.4.4. Статуту Товариства цілком правомірно уклав від імені товариства контракт з [PERSON], як з головою Правління товариства (т.3 а.с.219). Крім того, суд враховує, що рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 20.08.1998 року було визнано судом недійсним лише через більш ніж вісім років після прийняття цього рішення. Тобто, на момент підписання [PERSON] трудового контракту з [PERSON], це рішення загальних зборів було чинним. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо обовязковості для суду встановлених іншими судовими рішеннями висновків про відсутність будь-яких трудових відносин між товариством та [PERSON] на посаді голови Правління товариства у спірний період оскільки такі висновки судів спростовуються долученими до матеріалів справи належними та допустимими доказами, що свідчать про факт допуску [PERSON] до роботи на посаді [PERSON] правління ВАТ «Завод «Будматеріали», виконання ним своїх посадових обовязків, а отже і виникнення між товариством та [PERSON] трудових відносин у спірний період. Суд виходить з того, що якщо в ході провадження у справі на підставі наявних доказів буде встановлено, що висновки іншого судового рішення є помилковими то суд має право не враховувати їх під час розгляду справи. А також суд погоджується з думкою представника відповідача про те, що для висновку про виникнення трудових відносин між роботодавцем та фізичною особою достатньо встановити факт допуску особи до роботи і правильність цього висновку не впливає на факт неналежного юридичного оформлення на роботу особи як працівника. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Так, в пункті 7 Постанови зазначено, що «факт допуску до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу». З огляду на це суд не приймає до уваги та не розцінює як докази надані представником позивача письмові матеріали в яких відсутні відомості щодо прийняття [PERSON] на роботу до позивача, його облік, відображення даних у табелі, нарахування заробітної плати тощо. Факт допуску 20.08.1998 року [PERSON] на посаду голови правління підтверджено численними доказами, які досліджені судом про що суд зазначає у своєму рішенні, а також покази свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні 26.08.2015 року, який підтвердив факт допуску [PERSON] до виконання обовязків голови правління заводу та фактичне управління ним справами заводу у тому числі через призначених ним інших працівників заводу. Вказані докази, на думку суду, є належними та допустимими та такими, що спростовують думку представника позивача та докази надані ним, як підстави для задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову у даній справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved