Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач - представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2015 року між ПрАТ СК АХА Страхування та [PERSON], укладено Договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АЕ3046067. 27 вересня 2015 року о 14 годині 40 хвилин в м.Мукачево по вул.Д.Галицького, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля марки Renault-Megane, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Так, згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, дана пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України та завдано майнову шкоду власнику автомобіля марки Renault-Megane. На підставі заяви [PERSON] відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №VESKO22613 від 27 жовтня 2015 року та на підставі вимог Закону, ПрАТ СК АХА Страхування платіжним дорученням 203214 від 28 жовтня 2015 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 392,98 грн. 01 лютого 2016 року страхова компанія зверталася до відповідача з регресною вимогою №СУ/04253/3 з пропозицією сплатити вказані кошти в добровільному порядку, однак заборгованість не погашена. Тому на підставі вищенаведеного, представник ПрАТ СК АХА Страхування [PERSON]Ю, звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 196, 49 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.. Позивач - представник ПАТ Страхова компанія АХА Страхування [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. -2- Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до копії Полісу № АЕ/3046067 обов'язкового страхування цивільної відповідальності від 17 вересня 2015 року, у ПрАТ Страхова компанія АХА Страхування застраховано автомобіль марки «Daewoo Lanos», кузов - SUPTF69YD8W419423, державний номерний знак [NUMBER], де Страхувальник - це [PERSON], та визначено страхову суму 100 000, 00 грн. Поліс виданий строком з 17 вересня 2015 року по 16 вересня 2016 року (а.с.16). 27 вересня 2015 року о 14 годині 40 хвилин по вул.Д.Галицького в м.Мукачево сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], яким керував - [PERSON], та автомобіля марки Renault-Megane, державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON]. В пункті 14 повідомлення про ДТП вказано, що вину свою у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] - визнає (а.с.7). Відповідно до страхового Акту № : 1.102.15.04253/VESKO22613 від 27 жовтня 2015 року, сума відшкодування по страховому випадку, складає - 20 392,98 грн.. (а.с.8). 23 жовтня 2015 року [PERSON] подав АТ СЕ АХА Страхування заяву про страхове відшкодування, відповідно до якої просить здійснити виплату страхового відшкодування на підставі калькуляції від 23 жовтня 2015 року в розмірі 20 392,98 грн. (а.с.9, 10-13). З копії платіжного доручення №203 214 від 28 жовтня 2015 року, наданого АТ СК АХА Страхування, вбачається, що Страхова компанія, провела оплату страхового відшкодування згідно Акту №VESKO22613/2015 в сумі 20 392,98 грн.(а.с.6). 01 лютого 2016 року на адресу [PERSON] представником ПрАТ Страхова компанія АХА Страхування [PERSON] направлено Претензію за вих.№СУ/04253/3 про регресні вимоги, в якій просять, протягом семи днів з моменту отримання цієї Претензії в добровільному порядку сплатити регресну суму - 10 196,49 грн. (а.с.17) Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Дана норма також закріплена в статті 27 Закону України Про страхування. Нормою частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З роз'яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним -3- засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За правилами частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно пункту 1.4 частини 1 статті 1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до пункту 13.2 статті 13 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно абзацу «г» п.п. 38.1.1. п. 38.1 статті 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 цього Закону. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Так, судом знайдено підставність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ Страхова компанія АХА Страхування - 10196,49 грн., як компенсацію страхового відшкодування та судові витрати по справі 1 600 грн., оскільки позивачем доведено, а відповідачем [PERSON] - не спростовано, що відповідно до заяви [PERSON] та страхового акту № VESKO22613 від 27 жовтня 2015 року, на підставі якого потерпілому [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 20392,98 грн., у зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою, яка мала місце 27 вересня 2015 року в м.Мукачево по вул.Д.Галицького, за участю автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], який у свою чергу застрахований [PERSON], однак ним керував [PERSON], та автомобіля марки Renault-Megane, державний номерний знак АО - 5979 ВС, під керуванням водієм [PERSON]. Так, в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 27 вересня 2015 року, в якій в пункті 14 зазначено, що [PERSON], який не є страхувальником вищевказаного автомобіля, однак який таким керував, несе відповідальність -4- відповідно до пункту 13.2 статті 13 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відповідачу необхідно повернути АТ Страховій компанії АХА Страхування 50% виплаченої страхової суми, а саме - 10196,49 грн.. Таким чином, з урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ СК АХА Страхування про стягнення суми страхового відшкодування - підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved