Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01 квітня 2019 року в розмірі 16618,56 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 01 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява від 01 квітня 2019 року разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає між нею та АТ «Універсал банк» договір про надання банківських послуг. Згідно умов договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач зобов`язалася щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в терміни, визначені в мобільному додатку; при несплаті зобов`язалася сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору - не виконала, в результаті чого, станом на 03 березня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 16618,56 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] до договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року, відповідач надала згоду на те, що вказана заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає між АТ «Універсал банк» та відповідачем договір про надання банківських послуг та підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Пунктами 5, 6 анкети-заяви [PERSON] до договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року передбачено прохання відповідача вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті відповідачу в Банку. Відповідачем засвідчені генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритті ключом, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також відповідачем визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях та підтверджено, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися [PERSON] та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Також відповідно до умов анкети-заяви [PERSON] до договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року, усе листування щодо цього договору здійснюється через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. На підставі договору про надання банківських послуг від 01 квітня 2019 року відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . В якості доказів позивач надав суду Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол № 33 від 27 вересня 2017 року. Відповідно до п. 5.9 вищевказаних Умов, на суму наданого Кредиту банк нараховує відсотки; відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01 квітня 2019 року станом на 03 березня 2021 року складає 16618,56 гривень (заборгованість за тілом кредиту). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01 квітня 2019 року у строки та на умовах, встановлених ним, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал банк» не повернуті, тому суд вважає, що сума заборгованості з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 16618,56 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому також враховує, що відповідачем не надано даних про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01 квітня 2019 року у добровільному порядку, [PERSON] ознайомлена з умовами кредитування, про що свідчить її підпис у анкеті-заяві від 01 квітня 2019 року, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до платіжного доручення № СF_14872 від 25 червня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved