Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Юнівес» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми в порядку регресу у розмірі 22 294 гривень 12 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 28.02.2013 року на вул. Агрономічна в м.Одесі об 12 годин 30 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої скоїлось зіткнення між автомобілями марки «Хюндай Акцент» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем марки «Рено» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.04.2013 року. Автомобіль марки «Хюндай Акцент» державний номер [NUMBER] застрахований ПАТ «СК «Юнівес» на умовах договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8307682 від 15.01.2013 року. В наслідок аварійного пошкодження власнику автомобілю марки «Рено» державний номер [NUMBER], завдано матеріальну шкоду у розмірі 28 522 гривень 90 копійок. На підставі страхового акту № ГО-0792/ЦО від 09.10.2013 року, платіжного доручення №1513 від 31.10.2013 року, страхова компанія ПАТ «СК «Юнівес» виплатила страховій компанії автомобіля марки «Рено» державний номер [NUMBER] суму страхового відшкодування в розмірі 22 294 гривень 12 копійок. Відповідач у встановлений законом строк не повідомив позивача про настання страхового випадку, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути порядку регресу 22 294 гривень 12 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 15.01.2013 року між ПАТ «СК «Юнівес» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8307682 (а.с.3); 27 липня 2012 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № №90024 Га/12о (а.с.6-11); 28.02.2013 року на вул. Агрономічна в м.Одесі об 12 годин 30 хвилин сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої скоїлось зіткнення між автомобілями марки «Хюндай Акцент» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобілем марки «Рено» державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] (а.с.14,15); Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.04.2013 року, яка набула законної сили (а.с.29). Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження № 1699 від 28.03.2013 року, який складено ФОП [PERSON], вартість матеріальних збитків, які завдані власнику автомобілю марки «Рено» державний номер [NUMBER] складають у розмірі 28 522 гривень 90 копійок (а.с.16-28); Відповідно до страхового акту № ГО-0792/ЦО від 09.10.2013 року, платіжного доручення №1513 від 31.10.2013 року, страхова компанія ПАТ «СК «Юнівес» виплатила страховій компанії автомобіля марки «Рено» державний номер [NUMBER] суму страхового відшкодування у розмірі 22 294 гривень 12 копійок. (а.с.30,32); Відповідач [PERSON] неодноразово попереджувався про порушення ним умов договору страхування та необхідність сплати заборгованості (а.с. 4,33). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно п.33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 38.1.1. ст. 38 того ж Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, та

Outcome: approved