Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Надра», 12 березня 2014 року, звернулося до суду з позовом до [PERSON], наполягало при цьому на зверненні стягнення з відповідачки на предмет застави - автомобіль марки «Geely», модель JL7162MK, 2008 року випуску, чорного кольору, д/н [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований РЕВ11-20 МРВ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 06 лютого 2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС№108638, виданий РЕВ11-20 МРВ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 06 лютого 2008 року та стягненні з відповідачки сплачений судовий збір. Представник позивача, у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачкав, заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Визнала той факт, що вона отримала кредит у позивача, але наполягав, на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду і просить з цих підстав у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія кредитного договору № ОД18/02/2008/840-К/40 від 06 лютого 2008 року, укладеного відповідачем [PERSON] ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра»), за яким фінансова установа зобов'язалася надати кредит у розмірі 8786, 53 доларів США на термін до 05 лютого 2015 року, а відповідач повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Сторони домовилися про те, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти, на фактичний залишок кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, що також визнано відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно умов договору, позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж відповідно вказано у договорі. Згідно кредитного договору, кредит мав бути повернутий в повному обсязі не пізніше 15 лютого 2015 року. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: … сплата неустойки; За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту позивач має право нарахувати пеню, а позичальник зобов'язується сплатити цю пеню. Згідно ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; - за ст.. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позивачем позов до суду поданий 12 березня 2014 року (штамп суду). Відповідно, позовні вимоги про стягнення простроченої суми кредиту подані до суду поза межами визначеного ст.. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності почався з 16 липня 2009 року, оскільки за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не вбачає поважних причин пропущення строку позовної давності, позивач на такі поважні причини не посилається, а відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропущення строку позовної давності. За наведених обставин, на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові згідно ст.. 88 ЦПК України витрати розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed