Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання його малолітньої дитини, а саме: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною трьох років, судові витрати покласти на [PERSON], посилаючись на те, що 20.09.2014 року між нею, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області було видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 20.09.2014 року. Від спільного шлюбу вона та відповідач мають спільну дитину, а саме: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося та подружні відносини фактично не підтримуються. У зв'язку з чим вона та відповідач з січня 2015 року проживають окремо, при цьому їх спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Отже, дитина на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час відповідач не виконує встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку, оскільки фактично не приймає участі в утриманні спільної малолітньої дитини. Відповідач не надає фінансову, матеріальну або будь-яку допомогу їй для утримання дитини. Вона на даний час не працює, закінчує навчання в школі та доглядає за дитиною до досягнення трьох років. Вона буде отримувати соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років, проте цих коштів не вистачить на забезпечення дитини всім необхідним. Тому вона самостійно не має змоги матеріально утримувати дитину. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України судом може бути прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що вона не працює, так як доглядає за дитиною до трьох років, вона потребує матеріальної допомоги чоловіка. Проте, відповідач не надає такої допомоги добровільно, і не допомагає матеріально. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За її інформацією відповідач працює та отримує дохід в розмірі приблизно 3000 - 4000 гривень, з якого може сплачувати аліменти. Оскільки на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних осіб немає, виходячи з потреб дитини, яка потребує постійного утримання, а також її потреб, вона вважає що з відповідача може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на тримання дитини та 1000 гривень на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Цивільного Кодексу України у разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Оскільки нею з відповідачем було укладено шлюб 20.09.2014 року, то вона набула повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Відповідач позовні вимоги позивача визнав частково, оскільки вважає, що сума, яка зазначена позивачем є дещо завищеною. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. 20 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 163. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У пункті 17 своєї Постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Однак таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Оцінити матеріальне становище відповідача суд не має можливості, так як таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких вона зобов'язана утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреби дитини, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному об'ємі. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якої він батьківських прав не позбавлений, тому позовні вимоги позивача задовольняє частково та вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кагарлик Київської області, ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання його малолітньої дитини, а саме: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 08.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі, тому в іншій частині вимог суд позивачу відмовляє. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд не може застосувати до розміру аліментів у твердій грошовій сумі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І - ОК № 169526, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області від 20.09.2014 р. На даний час позивач з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, відповідач проживає окремо від сім'ї позивача. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до часткового задоволення, тому суд стягує з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кагарлик Київської області, ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) гривень, з дня подачі заяви в суд, а саме: 08.05.2015 року до досягнення дитиною трьох років, а саме: 10.04.2018 року, а в іншій частині вимог суд позивачу відмовляє. Згідно з положеннями ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial