Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті дружини [PERSON], яка померла 13 травня 2016 року та визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що вищезазначена квартира була придбана ним з дружиною в період шлюбних відносин, але у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу було втрачено, а тому він не має можливості оформити свої спадкові права. 26 березня 2018 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Відповідно до якої, позивач просить визнати за ним право власності у спільній сумісній власності подружжя на ? частки квартири за адресою: м. Миколаїв, пр.-т Миру, 17, кВ. 96; визнати за ним право власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 13 травня 2016 року. 26.березная 2018 року від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача [PERSON] міську раду на належних [PERSON] та Орган опіки та піклування [PERSON] міської ради який діє в інтересах [PERSON]. Ухвалою суду проголошеною у судовому засіданні 06.09.2018 року клопотання задоволено, проведено заміну відповідачів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та просить його задовольнити. Від представника [PERSON] міської ради надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Від Першої [PERSON] державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечення по справі відсутні. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 261453 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 28 липня 1995 року. Як вбачається з копії договору № 155 купівлі продажу нерухомого майна від 05.06.1996 року, на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» був зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомого майна № 155, укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], з іншого боку, відповідно до якого [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів за № 155 від 21.08.1992 року. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 357 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Приписами ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності з ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Враховуючи, що спірна квартира була придбана у період шлюбу, вона належить позивачу та його померлій дружині на праві спільної часткової власності подружжя відповідно й вимога про визнання за позивачем права власності на частку у спільному майні обґрунтована та підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку вказаної вище квартири, суд приходить до наступного. 13 травня 2016 року померла дружина позивача та мати відповідачів - [PERSON], свідченням чого є свідоцтва про смерть серії І-ФП № 242561. Позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 155 від 05.06.1996 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]. є позивач як її чоловік, та відповідачі [PERSON] та [PERSON], як діти. [PERSON] у січня 2017 року подав заяву про прийняття спадщини за законом до першої [PERSON] державної нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались. Постановою державного виконавця першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.02.2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON]., померлої 13.05.2016 року, у звязку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів про право власності спадкодавиці. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи 23/2017 до майна померлої 13 травня 2016 року [PERSON]. Позивач зазначає що оригінал договору купівлі-продажу спірної квартири було втрачено. Відповідно до довідки комунального підприємства «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2017 р. станом на 28.12.2012 р. за адресою: м. Миколаїв, пр.-т Миру, 17, кВ. 96 право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 155 від 05.06.1996 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи № 23/2017 до майна померлої 13 травня 2016 року [PERSON]. Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved