Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 01.11.2011 року в сумі 11854,34 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 01.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», викладеними на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а останній свої обов'язки не виконав, у встановлений договором строк обов'язкові платежі не вносив і станом на 30.09.2016 року його борг по кредитному договору б/н від 01.11.2011 року становить 11854,34 грн., з них: 717,85 грн. - заборгованість по кредиту, 7595,81 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 540,68 грн. - процентна складова. Такі дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3734-К-Н-О від 04.09.2015 року [PERSON] не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив розглянути дану справу в його відсутності, вказавши, що позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 даного кодексу, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 01.11.2011 року було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі щомісячною сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.11.2011 року, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом відповідача № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 5-31). Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 13), банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або встановленої банком частки у випадку невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань по даному договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 01.11.2011 року (а.с. 3-4), станом на 30.09.2016 року загальна сума боргу відповідача [PERSON] становить 11854,34 грн., з них: 717,85 грн. - заборгованість по кредиту, 7595,81 грн. заборгованість за процентами, 2500,00 грн. заборгованість за комісією, 1040,68 грн. заборгованість по судових штрафах. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором б/н від 01.11.2011 року, останній щомісячний платіж здійснив 28.02.2014 року та позичені кошти не повернув. За таких обставинах, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 11854,34 грн. боргу по кредитному договору б/н від 01.11.2011 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 525,526,530,536,625,634,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved