Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач просить звільнити його від стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], присуджених рішенням Ярмолинецького районного суду від 11.06.2014 р. та стягнення аліментів з відповідача на утримання цих дітей у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.07.2014 р.. Посилається на те, що після набрання законної сили рішенням Ярмолинецького районного суду від 11.06.2014 р. про стягнення аліментів на її користь, а саме 11.07.2014 р., відповідач зателефонувала позивачу з тим, щоб він забрав дітей до себе на постійне проживання. З того часу діти постійно проживають із позивачем, а відповідач не надає допомоги на їх утримання, хоча може таку допомогу надавати, оскільки працює у м. Київ. В судових засіданнях позивач та представник позивача позов підтримали з аналогічних мотивів. Позивач ствердив, що 11.04.2014 р. він був звільнений з місць позбавлення волі, а вже 18.05.2014 р. відповідач, забравши дітей, поїхала у м. Київ, де вона знайшла неофіційну роботу. Оскільки діти у той час перебували на її утриманні, за її позовом на користь відповідача з позивача були присуджені аліменти на утримання дітей. Однак, 11.07.2014 р. відповідач подзвонила позивачу з тим, щоб він забрав дітей до себе, що він і зробив. 03.10.2014 р. без відома позивача відповідач забрала дітей у м. Київ. У зв'язку із цим позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій він просить звільнити його від стягнення аліментів з липня по вересень 2014 р. - на період, коли діти перебували на утриманні позивача. Інші вимоги позивач просив залишити без розгляду. З цієї підстави, ухвалою суду від 12.11.2014 р. в частині цих вимог позов було залишено без розгляду. Відповідач в судові засідання не з'являлась, заявою, датованою від 24.09.2014 р. ствердила, що вона працює у м. Київ, у зв'язку із чим просила відкласти розгляд справи. Однак, після відкладення розгляду справи в судові засідання не з'являлась. Представник відповідача зменшені позовні вимоги визнала. Ствердила, що дійсно, у зв'язку із неможливістю утримувати дітей, відповідач 10.07.2014 р. зателефонувала позивачу з тим, щоб він забрав дітей до себе. З липня до початку жовтня 2014 р. відповідач дітьми не опікувалась, а 03.10.2014 р. забрала дітей із собою у м. Київ. Посилається також на свою роль в допомозі утримувати дітей. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2007 р. між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Ярмолинецького РУЮ Хмельницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 01.12.2007 р. зроблено відповідний актовий запис № 134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. В шлюбі народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 23.05.2014 р. та [NUMBER] від 22.02.2010 р. відповідно. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду від 12.09.2014 р. у справі №689/1187/14-ц, яке набрало законної сили 23.09.2014 р.. Діти проживали разом із відповідачем, у зв'язку із чим рішенням Ярмолинецького районного суду від 11.06.2014 р. у справі №689/1186/14-ц було вирішено стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 27.05.2014 р. Рішення набрало законної сили. З матеріалів справи вбачається, що перебуваючи на заробітках у м. Київ разом із дітьми, після набрання зазначеним рішенням законної сили, 11.07.2014 р. відповідач добровільно віддала дітей на постійне проживання позивачу. Зазначене підтверджується висновками Ярмолинецького районного суду у рішенні від 12.09.2014 р., яке набрало законної сили, довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради №1711 від 19.08.2014 р., висновком органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]», показами свідка [PERSON] При цьому, свідок [PERSON] ствердила, що вона є матір'ю відповідача, з якою вона зрідка спілкується по телефону. Де саме у м. Київ проживає та працює її донька їй не відомо, однак, відповідач час від часу передавала їй різні суми. Позивач самостійно не здатний утримувати дітей матеріально, у зв'язку із чим вона також надає йому посильну допомогу. З 23.09.2014 р. діти зняті з реєстрації за її місцем проживання, а з липня 2014 р. по жовтень 2014 р. проживали разом із позивачем, навідуючись і до неї. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки після набрання рішенням законної сили від 11.06.2014 р. про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, змінились обставини, а саме, діти впродовж липня - вересня 2014 р. перебували на його утриманні, за цей період позивача слід звільнити від сплати аліментів на утримання дітей. Відповідно, в частині зменшених позовних вимог, позов слід задовольнити. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved