Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернувся в суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3 324,50 гривень. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.12.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі. 11 вересня 2016 року в м. Івано-Франківську по вул. Миру сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Toyota державний номер 090691 під керуванням [PERSON]. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 року [PERSON] визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого 124 КУпАП. Позивачем було відшкодовано відповідно до умов полісу № АЕ/6693640 вартість збитків, завданих автомобілю Toyota, в розмірі 3324,50 гривень. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу в їх користь вищевказану суму та судовий збір в розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не з'явився, однак начальник відділу корпоративного права подав заяву про розгляд даної справи без участі представника страхової компанії, просив позовні вимоги задоволити . Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи . Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно полісу АЕ/6693640 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.12.2015 року, цивільна правова відповідальність [PERSON] був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (а. с. 6). У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 вересня 2016 року з вини відповідача [PERSON], було завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля Toyota державний номер 090691. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 року [PERSON] визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого 124 КУпАП. Зазначена вище подія на підставі страхового акту № 7835 від 03.04.2017 року визнана страховим випадком та відповідає умовам страхування . Відповідно до рахунку-фактури №СТО0004735 від 20.03.2017року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota державний номер 090691 становить 4 324,50 грн. Позивачем [PERSON] дорученням №7660 від 04.04.2017року перераховано страхове відшкодування в розмірі 3 324,50 грн.( а.с.20) Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту г п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 ст. 33. 1 ст. 33 цього закону. Таким, чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідача [PERSON] було визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 вересня 2016 року, ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» має право регресивної вимоги, а тому суд вважає позов задовольнити. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved