Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 25 травня 2009 року в сумі 17 741 грн. 16 коп. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за вказаним договором відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку її картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», що викладені на сайті банку, складає укладений між нею і банком договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. При укладанні договору сторони керувалися положеннями ст.634 ч.1 ЦК України, відповідно до якої укладений сторонами договір є договором приєднання. Банк свої зобовязання за договором виконав повністю. Відповідачка не виконала своїх зобовязань за договором, не надавала коштів на погашення кредиту та станом на 31 грудня 2015 року має заборгованість в сумі 17 741 грн. 16 коп., яка складається з: 2 345 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом; 11 562 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 750 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. фіксована частина штрафу та 832 грн. 91 коп. процентова складова штрафу. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача та про заочний розгляд справи. Відповідачка за зареєстрованою адресою місця проживання судову повістку на 01 березня 2016 року не отримала з незалежних від суду причин. Повторно судова повістка була направлена для вручення відповідачці через орган місцевого самоврядування, звідки отримано повідомлення про те, що фактично відповідачка за зареєстрованим місцем проживання не проживає, про виклик її до суду повідомлено доньку відповідачки, яка зареєстрована та проживає за адресою реєстрації постійного місця проживання відповідачки, яка у свою чергу повідомила, що відповідачка проживає у м.Оріхів, точної адреси вона не знає. За вказаних обставин відповідачка вважається такою, що вчасно та належним повідомлена про судовий розгляд справи. У звязку з її повторною неявкою у судове засідання, суд вважає можливим розглядини справу без її участі та провести заочний розгляд справи. Жодних заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування, заяв чи клопотань відповідачкою суду не погдано. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного Відповідно до ст.627 та ст.3 ЦК України сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст.634 ЦК України передбачена укладення сторонами договору приєднання, умови якого встановлюються однією стороною у формулярах чи інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобовязання між сторонами договору припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема у випадках, передбачених ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 25 травня 2009 року звернулася до банку з заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копія якої є у справі (а.с.6). В заяві відповідачка вказала про своє бажання оформити та тримати платіжну картку кредитка «Универсальная» з кредитним лімітом та погодилася з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банка складають укладений між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також відповідачка зазначила у заяві, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, зобовязалася виконувати ці умови та правила, регулярно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Крім того, відповідачка своїм підписом посвідчила ознайомлення з довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Универсальная» 55 пільгового періоду. Витяг з тексту Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7-12) є у справі. П.3.2, 3.3 Умов та Правил передбачено можливість зміни кредитного ліміту за рішенням банку, на що дала свою згоду відповідач. Відповідно до п.6.5 Умов та правил позичальник зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору. За п.6.6 Умов та Правил у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виплатити винагороду банку. Відповідно 6.7 Умов та Правил - власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п.8.6 Умов та Правил при порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Ненадання відповідачкою коштів на погашення її грошових зобовязань за укладеним договором підтверджено розрахунком заборгованості, який наданий позивачем (а.с.4-5), відповідно до якого станом на 31 грудня 2015 року відповідачка має заборгованість в сумі 17 741 грн. 16 коп., яка складається з: 17 741 грн. 16 коп., яка складається з: 2 345 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом; 11 562 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 750 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. фіксована частина штрафу та 832 грн. 91 коп. процентова складова штрафу. Прострочена заборгованість відповідачки за кредитом виникала в березні, квітні 2011 року, квітня 2012 року, жовтні та листопаді 2012 року, травні 2013 року та погашалася, а з 31 травня 2013 року виникла знову та продовжувала збільшуватися з наростанням. Останній платіж на погашення заборгованості здійснений в сумі 350 грн. 02 липня 2013 року. Доказів щодо наявності досудового спору між сторонами чи будь-яких дій відповідача щодо розірвання кредитного договору суду не надавалося. Оскільки у справі наявні докази порушення відповідачкою укладеного договору з банком, вона має вказану суму заборгованості, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідачки суму заборгованості та понесені судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved