Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов, посилаючись на ту обставину, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2000 року, який розірвано 13.08.2009 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. На день звернення до суду відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв'язку із чим остання звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглядати без його участі. За таких обставин, суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2000 року, який розірвано 13.08.2009 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 297. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 72. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач, є військовим пенсіонером, та має постійний дохід у вигляді пенсії, проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Спору між сторонами про місце проживання неповнолітньої дитини не має. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: 1286 гривень. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, зважаючи на письмові заяви сторін та визнання відповідачем правомірності та достатності вимог позивача щодо визначеного розміру у частці від його доходів до стягнення у якості аліментів на утримання їх спільної дитини, беручи до уваги матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка проживає разом із матір'ю, враховуючи необхідність у забезпеченні належного утримання дитини відповідно до вимог закону, а саме: належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи його можливість та згоду сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя дитини, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти(аліменти) на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved