Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

позивач ПАТ «Укргазпромбанк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк» Ожго Є.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 45-Ф-К-ДІУ/12, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 200000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 17.10.2032 року на умовах щомісячної сплати 20,0 % річних за користування кредитом. 17.12.2012 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 45-П-ДІУ/12, відповідно до умов якого поручитель зобов»язалась відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов»язань за договором про іпотечний кредит. Всупереч взятих на себе зобовязань, станом на 30.03.2018 року позичальником порушено умови кредитного договору та не сплачено відсотки за користування кредитом, не повернутий кредит. Згідно розрахунку заборгованості позичальником не сплачено частину основного боргу та проценти за користування кредитом, а саме: сума простроченого основного боргу в сумі 185714,22 грн., сума прострочених відсотків за користування кредитними коштами в сумі 149896,68 грн., сума неустойки в розмірі 8021,04 грн. Користуючись правом, встановленим законодавством України та зазначеним у п. 5.2.4.; 5.3.3 кредитного договором вимагає дострокового погашення кредиту та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором, що становить 343631,94 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2018 року, підсудність даного позову визначена Голосіївському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2018 року, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив. Згідно із частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 45-Ф-К-ДІУ/12, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 200000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 17.10.2032 року на умовах щомісячної сплати 20,0 % річних за користування кредитом (а.с.7-15). 17.12.2012 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 45-П-ДІУ/12, відповідно до умов якого поручитель зобов»язалась відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов»язань за договором про іпотечний кредит (а.с.16-17). Позивач свої зобовязання по видачі кредиту виконав, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Згідно розрахунку заборгованості,наданої позивачем, позичальником не сплачено частину основного боргу та проценти за користування кредитом, а саме: сума простроченого основного боргу в сумі 185714,22 грн., сума прострочених відсотків за користування кредитними коштами в сумі 149896,68 грн., сума неустойки в розмірі 8021,04 грн., а всього сума боргу становить 343631,94 грн.. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем позичальником, а, останній, в свою чергу, порушив порядок та строки виконання зобов'язань за кредитним договором. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачі не надали, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача сплачений, останнім, судовий збір в дохід держави в сумі 5154,48 грн. (а.с. 38).

Outcome: approved