Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська інноваційна компанія» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: : ПАТ «Укрінбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 06.03.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 21/07-ф. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] ( відповідачу-1) кредит в розмірі 26000 доларів США, що підтверджується заявою про видачі готівки, а відповідач зобов`язувався щомісяця сплачувати заборгованість за кредитом частками у розмірі 217 доларів США, повністю повернути кредит до 03.03.2017 року, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних та комісію за обслуговування кредиту у розмірі 0,15% від суми фактичної заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у встановлений договором строк кредит не повернув, проценти за користування кредитними коштами та комісію не сплатив, чим допустив прострочення зобов`язання. Станом на 01.12.2019 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом становить 11866,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2019 р. становить 285217,91 грн.; заборгованість за процентами становить 17024,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2019 р. становить 409205,36 грн., сума пені за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання становить 5173,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 124323,55 грн.; сума заборгованості за комісією становить 729,79 доларів США, що за курсом НБУ становить 36907,88 грн., а всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 34794,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 855674,70 грн. Виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором забезпечується договором поруки від 06.03.2007 року, укладеному між позивачем та [PERSON] , відповідно до умов якого [PERSON] ( відповідач 2) взяла на себе зобов`язання в повному обсязі відповідати перед позивачем за повне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ « Українська інноваційна компанія» заборгованість за кредитним договором № 21/07ф від 28.03.2017 року в сумі 855674,70 грн., з яких заборгованість за кредитом 285217,91 грн., заборгованість за відсотками-409205,36 грн., пеня-124343,55 грн., комісія -36907,88 грн. Оскільки під ідентифікаційним кодом юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб юридичної особи з назвою «Український інноваційний банк» не існує, під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване Публічне акціонерне товариство « Українська інноваційна компанія», а єдиною установою, яка є відповідальною за процедуру ліквідації ПАТ «Укрінбанк» є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ухвалою суду від 23.11.2020 року в якості третьої особи залучено ПАТ «Укрінбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка отримана Фондом, про що підтверджено провідним юрисконсультом Заплішною О.Д. ( а.с. 97) Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 54-55,77-78,91 112-113 том 2). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, не надали відзив на позовну заяву. ( а. с. 30,69,75,101). Представник третьої особи: ПАТ «Укрінбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином електронною поштою, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 128 ЦПК України. Про отримання Фондом 26.11.2020 року судової повістки з додатками за вхідним номером № 29896/20 повідомлено за телефонограмою № 258 провідним юрисконсультом Фонду Заплішною О.Д..( а. с. 110). Отже, днем отримання судової повістки Фондом є 26.11.2020 року, що підтверджено матеріалами справи та відповідає п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 10.12.2020 року ( а. с. 111-112) залишено без розгляду на підставі ст. 126, ч. 2 ст. 218 ЦПК України, оскільки подано з порушенням процесуальних строків. ( надійшло 10.12.2020 року ( а. с. 105, 111-112 том 2). \~ \~ \~ \~ \~ Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі двічі не з`явились в судове засідання, не повідомили про причини своєї неявки, не надали відзив на позовну заяву, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності представника сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2007 року між АТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 21/07-ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 26000 доларів США на термін з 06.03.2007 року по 03.03.2017 рік ( а. с. 6-7). Відповідно до п. 3.4.1 Договору позичальник, відповідач по справі [PERSON] , зобов`язавсяч повністю повернути кредит в термін до 03.03.2017 року та сплатити нараховані проценти, щомісячну комісію та інші платежі, передбачені цим Договором. ( а. с. 6). Відповідно до п. 3.4.2 погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно по 217 доларів США, починаючи з квітня 2007 року, та в останній місяць (березень 2017 р) 177 доларів США, шляхом внесення грошових коштів готівкою через касу Банку або перерахуванням безготівковим шляхом на рахунок для обліку заборгованості по кредиту. Згідно п. 3.5.1 Договору позичальник сплачує Банку відсотки у розмірі 12.0% річних, які нараховуються за період наявності позикової заборгованості по обліку Банку. Згідно п. 3.5.2 Договору у разі порушення строків сплати кредиту, відсотків за кредитом та щомісячної комісії за кредитом, позичальник сплачує банку пеню. Згідно п. 6.2.1 Договору у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також відсутності коштів у позичальника, банк стягує позику і нараховані відсотки за користування нею за рахунок реалізації заставленого майна. ( а.с. 7). Згідно заяву на видачу готівки від 06.03.2007 року [PERSON] отримав кредит в сумі 26000 доларів США ( а. с. 9). Згідно договору поруки від 06.03.2007 року , укладеному між АТ «Український інноваційний банк» та [PERSON] ( поручитель) , [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед Банком за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 21/07-ф від 06.03.2007 року, укладеному між Банком і позичальником, умовами якого передбачено надання позичальнику кредиту в сумі 26000 доларів США, на термін до 03.03.2017 року включно, зі сплатою процентів в розмірі 12% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом, щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 0,15% від суми фактичної заборгованості за кредитом та інших платежів, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується нести перед Банком солідарну з позичальником відповідальність за не виконання останнім зобов`язань за кредитним договором. ( а.с. 10). Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку неповернення позичальником кредиту, не сплати процентів за кредитом, щомісячної комісії, пені та інших платежів в сумі та строки, передбачені кредитним договором, поручитель зобов`язується зробити це за позичальника протягом 3 робочих днів з дня письмового повідомлення банку. Відповідно до п. 2.2 Договору поруки при не перахуванні коштів на рахунки Банку у вказаний в пункті 2.1 цього Договору строк, Банк має право пред`явити позов до поручителя згідно з чинним законодавством України. ( а. с. 10). Станом на 01.12.2019 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом становить 11866,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2019 р. становить 285217,91 грн.; заборгованість за процентами становить 17024,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2019 р. становить 409205,36 грн., сума пені за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання становить 5173,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 124323,55 грн.; сума заборгованості за комісією становить 729,79 доларів США, що за курсом НБУ становить 36907,88 грн., а всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 34794,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 855674,70 грн. ( а. с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичної особи з назвою «Український інноваційний банк» не існує, під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване Публічне акціонерне товариство « Українська інноваційна компанія». Згідно зі\~статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини 2\~статті 1050 Цивільного кодексу України\~України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Відповідно до \~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Отже, факт укладення договору кредиту підтверджено наявною у справі копією заяви та Умов і правил надання банківських послуг та розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджено розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви, тому суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Звертаючись до суду з вказаним позовом, ПАТ «Українська інноваційна компанія» зазначило, що набуло прав та обов`язків ПАТ «Укрінбанк» за кредитними договорами. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Спеціальна правосуб`єктність юридичних осіб ( частина третя статті 91 ЦК України) встановлюється для юридичних осіб, які здійснюються окремі види діяльності, для здійснення яких законом передбачено отримання спеціального дозволу ( ліцензії). Таким видом діяльності, що вимагає спеціальної правосуб`єктномсті юридичної особи, зокрема,є і банківська діяльність. Згідно Витягу з протоколу № 1 від 13.07.2016 року ПАТ «Український інноваційний Банк» затверджено Статут ПАТ «Укрінбанк» щодо зміни найменування юридичної особи з « Публічне акціонерне товариство « Укрінбанк» на «Публічне Акціонерне товариство « Укрінком». ( а. с. 28-30). Згідно Витягу з протоколу № 6 ПАТ «Укрінком» змінено найменування Товариства як юридичної особи з « Публічного Акціонерного Товариства « Укрінком» на Пубілчне Акціонерне Товариство «Українська інноваційна компанія» ( а. с. 32-34). Згідно Витягу із Статуту ПАТ «Укрінком», ПАТ «Укрінком» продовжує свою діяльність шляхом зміни найменування з ПАТ «Український інноваційний банк» код ЄРДПОУ 05839888, на Публічне Акціонерне Товариство « Укрінком», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариства « Український інноваційний Банк» ( а. с. 31). Згідно Витягу із Статуту Публічного Акціонерного Товариства «Укр/ін/ком» ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього Статуту шляхом зміни найменування з Публічного Акціонерного Товариства «Укрінком», перереєстрованого в ЄДРПОУ, на Публічне Акціонерне Товариство « Українська Інноваційна Компанія».( а.с. 35). Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 від 10.12.2019 року було проведено детальний правовий аналіз питання щодо процесуального правонаступництва Публічного Акціонерного Товариства « Український інноваційний банк», стосовно якого Правління НБУ винесло постанову від 22.03.2016 року № 180 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 03.08.2018 року Постановою Об`єднаною Палатою Касаційного Господарського Суду у справі № 910/8117/17, закріплено правовий висновок, що права та обов`язки ПАТ « Український інноваційний банк» як банку не можуть вважатися такими, що перейшли до ПАТ «Українська інноваційна компанія» в силу організаційних змін банку від 13.07.2016 року та 28.03.2017 року. ( п. 152 постанови ВП ВС від 10.12.2019 р.№ 925/698/16). Велика Палата Верховного Суду у судовій справі № 925/698/16 дійшла висновку про те, що суб`єктом, якому належить право вимоги за кредитним договором був та залишається банківська установа ПАТ « Український інноваційний банк», відповідне право якого не переходило ані до ПАТ «Укрінком» , ані до ПАТ «Українська інноваційна компанія» ( п. 231). Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти ПАТ « Український інноваційний банк» у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважений суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 ч. 1 ст. 2, статей 34, 37,44,48 Закону про гарантування вкладів ( п. 234 постанови ВП ВС від 10.12.2019 р. № 925/698/16). Із наведеного вбачається, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ « Український інноваційний банк», оскільки право вимоги від ПАТ « Український інноваційний банк» до компанії не перейшло, правочинів щодо відступлення права вимоги за цим кредитним договором не укладалось, з огляду на що позивач не має належної правосуб`єктності, яку міг би передати внаслідок правонаступництва. Вищезазначені обставини також встановлені постановою Донецького апеляційного Суду від 05.08.2020 року ( а. с. 20-24). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що ПАТ « Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ « Укрінком», а відтак й ПАТ « Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку, оскільки відсутні юридичні підстави набуття, а тому відповідні правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу ч. 1 ст. 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 36 Закону про гарантування вкладів ( відповідно до правової позиції, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 року зі справи № 910/8117/17 та Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі № 925/698/16 щодо обсягу прав і обов`язків ПАТ «Українська інноваційна компанія» у правовідносинах за участю ПАТ «Український інноваційний банк»). Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 09.04.2020 року в справі № 910/10651/16, в якій зокрема зазначено, що рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін. Перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Укрінком» ( в подальшому ПАТ «Українська інноваційна компанія»), яка заявляє про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватися лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова «Банк» та виключення з видів своєї діяльності «Банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 року та від 28.03.2017 року не відповідають вимогам банківського законодавства. Враховуючи те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Українська інноваційна компанія», а відтак й останнє не набуло прав банку у спірних правовідносинах. Доводи представника відповідача , викладені в заяві від 10.12.2020 року ( а.с. 118), щодо не застосування правових позицій по справі № 925/698/16 суд не приймає до уваги, оскільки інших правових позицій, які б спростовували такі висновки щодо обсягу прав і обов`язків ПАТ «Українська інноваційна компанія» у правовідносинах за участю ПАТ «Український інноваційний банк» Верховним Судом не прийнято. Окрім того, Постановою ВСУ від 09.04.2020 року в справі № 910/10651/16 прийняті аналогічні правові висновки тим, що викладені в Постановах від 03.08.2018 року та від 10.12.2019 року. Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ПАТ « Укрінбанк» було припинено чи реорганізовано у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку , що ПАТ « Українська інноваційна компанія» є неналежним позивачем у даній справі. Отже, « Українські інноваційна компанія» не набуло права вимоги до відповідачів [PERSON] , [PERSON] за кредитною угодою № 21/07-ф від 06.03.2007 року, укладеною між АТ «Український інноваційний банк» та [PERSON] та договором поруки від 06.03.2007 року, укладеним між АТ «Український інноваційний банк» та [PERSON] , [PERSON] . З 21.10.2019 року в Україні введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. За ч. 2 ст. 7 вказаного кодексу господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа № 913/266/20 про банкрутство ПАТ « Укрінком». Провадження в даній цивільні справі відкрито 07.02.2020 року ( а. с. 40 том 1) до постановлення ухвали Господарським судом Луганської області від 15.05.2020 року, в даній цивільній справі Публічне акціонерне товариство « Українська інноваційна компанія» є позивачем, а не боржником, а тому відсутні підстави для застосування ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства» та передачі даної цивільної справи на розгляд Господарського суду Луганської області. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ « Українська інноваційна компанія» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed