Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 1800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року складає 35452,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2112,51 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 27485,74 грн., пеня та комісія 3690,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 1664,41 грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 35452,66 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600, 00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с. 38/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та заперечень на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 1800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с. 6-37/. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, носять зобов'язальний характер. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] перед банком станом на 31.12.2016 року складає 35452,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2112,51 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 27485,74 грн., пеня та комісія 3690,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 1664,41 грн. /а.с.4-5/. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем нарахована сума пені за несплачені відсотки на поточну заборгованість та несплачені відсотки на прострочену заборгованість складає 3690,00 грн. при заборгованості по тілу кредиту 2112,51 грн. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України). Отже, частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 03.09.2014 року. А тому, розмір пені слід зменшити до 2112,51 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому у рішенні в частині стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) в розмірі 2164,41 (500 + 1664,41) грн. слід відмовити. Відтак, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задоволив позов частково, заборговані суми стягнув з відповідача [PERSON], тому стягує з нього в користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, всього в розмірі 1600 грн., що підтверджені документально.

Outcome: partial