Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 07 червня 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 8000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту в сумі 7952,50 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 12662,55 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1030,75 грн., всього 22145,80 грн. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ „ПриватБанк просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 22145,80 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ „ПриватБанк, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином своєю заявою до суду просить розглядати справу за його відсутності, оскільки він хворіє на психічні розлади, перебуває на примусовому лікуванні в ДЗ „Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що він не згоден з твердженнями банку про невиконання ним зобовязань за кредитним договором, оскільки не отримував жодного повідомлення про виниклу заборгованість. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору від 07 червня 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 8000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON], складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку. Відповідач [PERSON] своїм підписом на заяві позичальника засвідчив, що він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, з Тарифами банку, а також підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування банку. Відповідно до п.1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісячно підлягають сплаті клієнтом протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в памятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток. Відповідно до п.1.1.2.5, п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань за договором клієнт зобовязаний за вимогою банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той самий строк. Відповідно до п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку становить 50 років. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Починаючи з липня місяця 2011 року відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту в сумі 7952,50 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 12662,55 грн. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, позивач ПАТ КБ „ПриватБанк застосував до боржника неустойку: штраф (фіксовану частину) в сумі 500 грн., штраф (процентну складову) в сумі 1030,75 грн. Відповідно до п.1.1.5.20, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п.1.17.14 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний сплачувати комісії та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнтів у відповідності до Тарифів. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про невизнання ним заборгованості за кредитним договором, оскільки на підтвердження цих пояснень відповідач не надав суду жодних доказів. Посилання відповідача [PERSON] на те, що банк не направляв йому повідомлень про виниклу заборгованість, не є підставою для звільнення позичальника від обовязку своєчасно виконувати зобовязання за кредитним договором та не є підставою для звільнення позичальника від негативних наслідків, які настали у звязку з порушенням ним кредитних зобовязань. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між сторонами, саме на позичальника покладається тягар забезпечення своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та неустойки за невиконання боргових зобовязань. Суд враховує, що з 25 грудня 2014 року по теперішній час відповідач [PERSON] перебуває на примусовому лікуванні в ДЗ „Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України, у звязку із застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що хоча [PERSON] і хворіє на психічні розлади, проте в установленому законом порядку його цивільна дієздатність не була обмежена, він не був визнаний недієздатним. Отже, відповідач [PERSON] є субєктом цивільно-правових правовідносин. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ „ПриватБанк, як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором від 07 червня 2011 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2011 року: по кредиту в сумі 7952,50 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 12662,55 грн., штраф (фіксовану частину) в сумі 500 грн., штраф (процентну складову) в сумі 1030,75 грн., всього 22145,80 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved