Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач \~просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 95251,36 грн. та 3 % річних у сумі 18258,95 грн., нараховані за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, яке виникло у відповідача на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016р., мотивуючи тим, що зазначеним рішенням з ТДВ «Бровари Молоко» на його користь стягнуто суму боргу 1140000,00 грн. за договором № 01/06 від 01.06.2015 р. про надання поворотної фінансової допомоги, рішення суду набрало законної сили, відповідачем протягом тривалого часу не виконується, згідно платіжного доручення від 24.05.2017 р. у примусовому порядку з відповідача стягнуто лише 71968,07 грн. в рахунок погашення боргу за рішенням суду від 22.06.2016 р., залишок боргу до теперішнього часу відповідачем не повернутий. У зв'язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань, які виникли у відповідача на підставі судового рішення, з відповідача на його користь рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2017 р. стягнуто 3 % річних і інфляційні втрати за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі рішення суду від 22.06.2016 р., після цього рішення боржником не виконане, тому просить стягнути з відповідача інфляційні втрати і 3% річних за період після вказаного судового рішення. Представник позивача на задоволенні позову наполягав, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував наявність і розмір невиконаних грошових зобов'язань, що виникли на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 р., не оспорював суму,в казану позивачем, письмового відзиву на позов не подав, після оголошення перерви подав заяву про подальший розгляд справи у його відсутність. З наданих доказів суд встановив: 01.06.2015 р. між [PERSON] і ТДВ «Бровари - Молоко» був укладений договір № 01/06 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов договору [PERSON] до каси ТДВ «Бровари - Молоко» внесено кошти у розмірі 1140000,00 грн. на умовах повернення боргу за вимогою. 06 жовтня 2015 позивач направив ТДВ «Бровари - Молоко» вимогу про повернення позики за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2015р.. Зазначену вимогу відповідач отримав 07.10.2015р., разом з тим у добровільному порядку кошти не повернув. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 р. (справа № 361/7424/15-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.01.2017р., з ТДВ «Бровари-молоко» на користь [PERSON] за договором № 01/06 від 01.06.2015р. про надання поворотної фінансової допомоги стягнуто 1 140 000 грн. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2017 р. (справа № 361/1185/17), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.12.2017 р., з ТДВ «Бровари-молоко» на користь [PERSON] стягнуто інфляційні втрати з 18.10.2015 р. по 13.09.2017 р. у розмірі 276060,64 грн., 3 % річних за період з 18.10.2015 р. по 13.09.2017 р. у розмірі 64458,05 грн., право на нарахування яких виникло у позивача через несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання, що виникло на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 р. Згідно наказу № 39/1 від 28.10.2010 р. на підставі протоколу № 1 від 28.10.2010 р. рішення загальних зборів засновників ТДВ «Бровари - Молоко», з 28.10.2010 р. [PERSON] приступив до виконання обов'язків директора товариства. Згідно витягу з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТДВ «Бровари-молоко» в процесі припинення не перебуває, керівником товариства є [PERSON] З листа Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 10.04.2018р. встановлено, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53477654, до якого увійшли: виконавче провадження ВП №53428776 з виконання виконавчого листа № 361/7424/15-ц, виданого 25.01.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі 1 140 000 грн.; виконавче провадження ВП № 53428509 з виконання виконавчого листа № 361/7424/15-ц, виданого 25.01.2017р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі 3045,00 грн.; виконавче провадження ВП № 55599971 з виконання виконавчого листа № 361/1185/17, виданого 25.11.2017 р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь держави боргу у розмірі 1211,28 грн.; виконавче провадження ВП № 55567407 з виконання виконавчого листа № 361/1185/17, виданого 15.01.2018 р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі 342869,08 грн.; виконавче провадження ВП № 54585102 з виконання виконавчого листа № 911/1550/17, виданого 23.06.2017 р. про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» боргу у розмірі 1811,00 грн. Згідно платіжного доручення № 3157 від 24.05.2017 р. в межах виконавчого провадження ВП №53428776 з виконання виконавчого листа № 361/7424/15-ц (про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі 1 140 000 грн.) на користь стягувача [PERSON] перераховано 71968,07 грн. Згідно платіжного доручення № 6588 від 15.03.2018 р. в межах виконавчого провадження № 55567407 з виконання виконавчого листа № 361/1185/17 (про стягнення з ТДВ «Бровари - молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі 342869,08 грн.) на користь стягувача [PERSON] перераховано 112133,92 грн. Таким чином, з поданих позивачем документів судом встановлено, що рішення Броварського районного суду Київської області від 22.06.2016 р. протягом тривалого часу відповідачем не виконується, в добровільному порядку відповідачем борг не сплачений, у примусовому порядку з відповідача стягнуто на погашення боргу лише 71968,07 грн., сума невиконаного грошового зобов'язання - неповернутого боргу складає 1068031,93 грн. Факт тривалого несвоєчасного виконання грошових зобов'язань відповідачем також підтверджується рішенням суду від 13.09.2017 р., яким з відповідача стягнуто інфляційні втрати і 3% річних за період з 18.10.2015 р. по 13.09.2017 р. за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, що виникло на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 р. Заперечень проти вказаних обставин відповідачем не подано, доказів на підтвердження виконання грошового зобовязання, яке виникло на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, відповідачем також суду не представлено, як і не подано доказів, які б вказували на те, що відповідач у будь який спосіб оскаржив процесуальні дії державного виконавця, повязані з виконанням рішення суду. Тобто, суд виходить з того, що відповідач знав про наявність грошового зобовязання перед позивачем, та їх не виконав, тобто допустив прострочення у виконанні грошового зобовязання. Оскільки відповідач не довів наявності незалежних від нього поважних причин невиконання рішення суду і невиконання грошового зобовязання, то суд при розгляді даної справи виходить з того, що рішення суду і відповідно грошове зобовязання перед позивачем боржник (відповідач) не виконав без поважних причин. Наявності підстав для звільнення відповідача від виконання грошового зобовязання , або підстав, які б вказували, що грошове зобовязання ним не виконане з вини стягувача (позивача), відповідач не довів. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону. Відповідно до частини першої\~статті 598 ЦК України\~зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 611 ЦК України\~встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 р. у справі № 6-113 цс 14, предметом розгляду якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди, зокрема, ВСУ зазначив, що будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч.2\~ст. 625 ЦК України. Зобов'язання, що виникло у відповідача на підставі судового рішення, є грошовим зобовязанням, що виникло з законних підстав. Тому на правовідносини між сторонами поширюється дія статті 625 ЦК України, і в тому числі, передбачені нею наслідки. Тому позивач має право вимагати від боржника (відповідача) сплати ним на підставі ст.625 ЦК України інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. З поданого розрахунку встановлено, що за період невиконання грошового зобовязання з 14.09.2017 р. по 11.04.2018 р. інфляційні втрати становлять 95251,36 грн., 3% річних становлять 18258,95 грн. Розрахунок відповідач не оспорив, розрахунок проведений у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням прилюдно встановленого індексу інфляції у вказаному періоді, і судом приймається як достовірний. Відповідач не представив суду наявності у нього підстав для звільнення від сплати інфляційних витрат та 3 % річних, тому сам факт наявності незавершеного виконавчого провадження з виконання рішення суду від 22.06.2016 р. про стягнення з відповідача боргу, вважається достатнім доказом того, що він свої грошові зобовязання перед позивачем протягом тривалого часу не виконує. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, і стягненню з відповідача підлягає сума нарахованих інфляційних витрат за весь час прострочення грошового зобовязання за період з 14.09.2017 р. по 11.04.2018 р. у розмірі 95251,36 грн., і 3 % річних за той самий період у розмірі 18258,95 грн. Також, оскільки позов задовольняється, то стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.142 ЦПК України підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову 1135,10грн.

Outcome: approved