Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 17 285.35 грн.. Мотивує свої вимоги тим, що у відповідності до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 16.08.2012 року, відповідач отримала кредит у розмірі 11 947.36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 01.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, станом на 22.07.2014 року, утворилась заборгованість в сумі 12 996.27 грн. яка складається: 10 756.72 грн. - заборгованість за кредитом; 02.07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 526.56 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON], про день місце та час розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення про що зазначив у заяві. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, 16.08.2012 року, відповідач отримала кредит у розмірі 17 285.35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-7). Умови передбачені договором відповідач не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 12 996.27 грн. яка складається: 10 756.72 грн. - заборгованість за кредитом; 02.07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 526.56 грн. - залишок за несплаченим штрафом (а.с. 5). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 17 285.35 грн.. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. (а.с. 2).

Outcome: approved