Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач просить визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі продажу від 18.11.2015р. продавець [PERSON], покупець [PERSON], предмет продажу: автомобіль марки DAEWOO Lanos, номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, за яким [PERSON] набув право власності на вказаний автомобіль, і на підставі рахунку фактури серія ААЕ № 528975 від 18.11.2015р., виданому ТОВ «Валентина», здійснив реєстрацію права власності на вказаний автомобіль, та у подальшому зняв з реєстрації; просить застосувати наслідки недійсності правочину, припинити право власності [PERSON] на вказаний автомобіль, набутий на підставі недійсного договору, а також визнати за ним, [PERSON], як єдиним законним власником вказаного майна, право власності на даний автомобіль. Позові вимоги вмотивовані тим, що він є власником вказаного автомобіля, даний автомобіль він кпив в 2014 році і здійснив реєстрацію свого прав власності за довідкою рахунком від 5.07.2014р., і даний автомобіль він нікому не відчужував, в тому числі не укладав оспорюваний ним договір купівлі-продажу з відповідачем [PERSON] Що 21.12.2015р. він вказаний автомобіль передав іншій особі - [PERSON] - тимчасово в оренду, у подальшому автомобіль йому орендарем повернутий не був, і під час розшуку автомобіля він дізнався, що даний автомобіль вже був зареєстрований на праві власності за іншою особою - відповідачем [PERSON], і на даний час вже [PERSON] знятий з реєстрації для продажу. З даного приводу він звертався до правоохоронних органів, внесено відомості про кримінальне провадження за даним фактом , виявлено підробку документу- його паспорту, і тоді ж зясувалось, що вказаний автомобіль був проданий невідомою особою за підробленим паспортом або копією, з іншою фотокарткою у ньому. Просить визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, оскільки без цього він не зможе зареєструвати автомобіль за собою. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, згоден з визнанням недійсним договору купівлі-продажу, нібито укладеного між позивачем і ним, не заперечує проти припинення його права власності на вказаний автомобіль і проти визнання права власності на даний автомобіль за позивачем. З приводу конкретних обставин суду пояснив, що в дійсності ніякого договору купівлі-продажу даного автомобіля він з [PERSON] чи з іншими особами не укладав і не купував вказаний автомобіль. До нього звернувся раніше невідомий чоловік, який попросив допомогти зареєструвати автомобіль на себе, пояснюючи виниклими проблемами з цього приводу, оскільки він мав прописку (реєстрацію) в зоні АТО, через що не може зняти з реєстрації належний йому автомобіль і продати його. Він погодився допомогти, надав свої документи вказані особі. У подальшому дізнався про те, що його одурили, і що з ним розмовляв не власник автомобіля, а інша особа. Позивача [PERSON] він не знає і тим чоловіком був не [PERSON], а інша невідома йому особа. З наданих доказів суд встановив такі факти і обставини: Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві на запит суду, і згідно відомостям про реєстрацію транспортних засобів, вказаний автомобіль DAEWOO Lanos, номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, був зареєстрований за наступними особами: - [PERSON], 20.05.1985р.н., підстава: довідка рахунок ВІА №629548, видана 05.07.2014р. ПП «Плай Плюс», дата реєстрації 05.07.2014р.; - [PERSON], 07.06.1988р.н., підстава реєстрації: довідка-рахунок ААЕ № 528975 , видана 18.11.2015р. ;ТОВ «Валентина», дата реєстрації 27.12.2015р.; - автомобіль був знятий з обліку для реалізації 30.12.2015р. на підставі заяви власника [PERSON] і станом на 10.03.2017р. інші реєстраційні операції з транспортним засобом не проводились. Згідно даним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAEWOO Lanos, номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску , реєстраційний номер АА8973АХ, власником в свідоцтві зазначений [PERSON]. Згідно витягу з кримінального провадження № 12016100100000590 за заявою потерпілого [PERSON] 18.01.2016р. внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.289 КК України, фабула: ЖЄО 33551 від 18.01.2016р., 10.06.2015р. орієнтовно о 20-00 в м. Києві невстановлена особа під приводом оренди незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем ДЕУ Ланос 2007 року випуску, кузов SUPTF69YD7W361465. Д.н.АА8973АХ. який належить [PERSON] та який в подальшому зняли з реєстрації та продали третій особі. Особа, якій повідомлено про підозру- відомості відсутні, слідчий Цвігун І.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 4.05.2016р. у даному кримінальному провадженні було надано слідчому тимчасовий доступ до документів у ТОВ «Валентина» - до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довідки-рахунку від 18.11.2015р.ААЕ №5289075, паспортів та ідентифікаційних номерів продавця і покупця, акту оцінки, довіреності продавця. Згідно протоколу тимчасового доступу до документів у ТОВ «Валентина» слідчим були вилучені вказані документи. В тому числі вилучено копію паспорт у [PERSON] З копії довідки-рахунку ААЕ № 528975, виданої 18.11.2015р. ТОВ «Валентина», вилученої слідчим у ТОВ «Валентина», довідка видана [PERSON] про те, що продано і видано автомобіль DAEWOO Lanos, номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію СХХ 115122, за 40000грн., адреса: м. Бровари, вул. Постишева, 5\\78. [NUMBER], виданий Броварським РВ 30.04.2013р. Згідно даним свідоцтва СХТ 727179 про реєстрацію транспортного засобу DAEWOO Lanos, номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску , реєстраційний номер АІ6738ЕМ, власник [PERSON] Також з протоколу вилучення і огляду документів видно, що у ТОВ «Валентина» слідчим було вилучено копію паспорту [PERSON] Згідно висновку експертного дослідження №19\\8-4\\3-9-2\\2дп-ЕД\\17 від 20.02.2017р. у кримінальному провадженні наданий на дослідження бланк паспорту громадянина України СО701119 , виданий Шевченківським РУГУМВСУ в м. Києві, дата видачі 13.09.2001р. на ім'я [PERSON], відповідає встановленому зразку. Надані на дослідження копії (технічні зображення електрофотокопії) 1-ї,2-ї, 3-ї, ё2-ї, 13-ї сторінок паспорту СО701119 виданого Шевченківським РУ 13.09.2001р. на ім'я [PERSON], відтворені не з оригіналу бланку паспорту на імя [PERSON]. Зображення особи на першій сторінці паспорту, заповненого на ім'я [PERSON], та зображення особи на першій сторінці ксерокопії паспорта СО №701119, заповненого на ім'я [PERSON], належать різним особам. Зображення особи на третій сторінці паспорту, заповненого на ім'я [PERSON], та зображення особи на третій сторінці ксерокопії паспорта СО №701119, заповненого на ім'я [PERSON], належать різним особам. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 22.01.2016р. накладено арешт на даний автомобіль. Згідно висновку експерта від 24.02.2016р. визначено ринкову вартість даного автомобіля. Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності складається з права розпорядження, володіння та користування майном. Під правом розпорядження розуміється юридично забезпечена можливість власника визначати долю майна за власним розсудом. Згідно ст. 328 ЦК України п раво власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту ст. 319 ЦК - лише власнику належить сукупність права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд і в тому числі право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою статі 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.3 ст203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, при наданих доказах, встановлено відсутність волевиявлення власника (позивача) на укладення щодо його майна зазначеного договору, зокрема відсутнє його волевиявлення на продаж (відчуження) належного йому майна. В даному випадку встановлено, що оспорюваний позивачем договір купівлі-продажу, укладений від його імені, в дійсності ним не укладався, а був укладений іншою , невстановленою особою, при відсутності волевиявлення власника, і при відсутності переданих цій особі власником певних повноважень на розпорядження, в тому числі на продаж чи інше відчуження автомобіля. Договір, укладений від імені позивача іншою особою без наявності у неї відповідних повноважень, суперечить вимогам закону, моральним засадам суспільства, порушує захищені конституцією принципи непорушності права власності, не відповідає вимогам, зазначеним в ч.1 ст.203 ЦК України, а також однозначно не відповідає вимогам, передбаченим в ч.3 ст.203 ЦК України. Крім того, даний договір має дефект і з боку покупця, від якого також було відсутнє волевиявлення, враховуючи надані відповідачем у судовому засіданні пояснення, з яких вбачається, що в дійсності відповідач не виявляв волю купити, тобто набути собі у власність вказаний автомобіль, не сплачував за даний автомобіль ніяких коштів ні продавцю, ні іншим особам, і не отримував даний автомобіль. При таких обставинах даний договір купівлі-продажу має бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ч.1 та ч.3 ст.203 та ч.1, ч.3 ст. 215 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.3 ст.215 ЦК України договір може бути визнаний недійсним за позовом сторони у договорі або заінтересованої особи. Тому позивач за даними вимогами є належним позивачем і він має право на звернення до суду з даним позовом у обраний ним спосіб захисту своїх порушених прав. При цьому суд враховує, що позивач є стороною оспорюваного договору, зазначеною в цьому договорі, і є власником майна, щодо якого договір укладений. Згідно ч.1 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із його сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст.236 ЦК нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його укладення. Враховуючи, що на підставі вказаного правочину відбувся перехід права власності від продавця покупцю, і у звязку з цим право власності продавця на продану річ припинилось, а покупцем набуто право власності на куплену ним річ, і дана зміна прав на майно зареєстрована у встановлений законом спосіб, тобто недійсний правочин станом на момент визнання його недійсним вже виконаний, то слід застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч.1 ст.216 ЦК, і за правилами реституції - порушені права позивача підлягають захисту у такий спосіб, як припинення права власності на дану річ за особою, що набула таке право на підставі недійсного договору, і визнання за позивачем як єдиним законним власником вказаного майна, права власності на своє майно, з подальшим внесенням на підставі даного рішення необхідних змін щодо реєстрації транспортного засобу.

Outcome: approved