Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ([INFO] та 26.03.2012 р.н.) у розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Посилається на те, що з часу припинення подружніх відносин у 2013 р. відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, позивач разом із дітьми переїхав проживати до своїх батьків. В судових засіданнях позивач позов підтримав. Ствердив, що відповідач працездатна, але ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Відповідач в судові засідання не зявлялась, хоча належно повідомлялась про час та місце розгляду справи. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 22.02.2009 р. сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району, актовий запис №2. Шлюб розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.06.2015 р. у справі №689/1200/15-ц, яке набрало законної сили 30.06.2015 р. До укладення шлюбу, - 10.10.2006 р. у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ№248835 від 19.05.2015 р., а під час шлюбу, - 26.03.2012 р. народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ№248834 від 19.05.2015 р. Вказаним судовим рішенням встановлено, що сторони проживають окремо з 2013 р., спільного господарства не ведуть. Матеріалами справи підтверджується, що діти проживають разом із батьком в с. Соколівка, вул. Хмельницького, 3 за адресою його реєстрації і перебувають на його утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає, що підтверджується довідкою виконкому Соколівської сільської ради №367 від 08.06.2015 р. При цьому, рішення Ярмолинецького районного суду від 28.08.2015 р. у справі №689/989/15-ц між тими ж сторонами, яким було вирішено відібрати у [PERSON] неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та передати їх матері [PERSON] за їх попереднім місцем проживання у [INFO], було скасоване рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 20.10.2015 р. Зазначеним рішенням було відмовлено у позові [PERSON] про відібрання дітей та встановлено, що залишення малолітніх дітей за попереднім місцем проживання із матірю становитиме реальну небезпеку для їхнього життя і здоровя, оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, не доглядає дітей, веде аморальний спосіб життя, у той час як діти знаходяться на утриманні [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, діти не мають самостійних джерел доходу. Відповідач є особою працездатного віку. Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дітей суду не надано. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 182 СК України, аліменти підлягають присудженню в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 29.07.2015 р. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved