Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Однак, відповідач не оплачує спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим в період з 01 січня 2002 року по 01 листопада 2013 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в сумі 6555,6 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 6555,6 грн. та судові витрати понесені ним в сумі 243,6 грн. Протягом розгляду справи представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Ганзен І.О. заявив клопотання про збільшення розміру позовних вимог так як після 01 листопада 2013 року відповідач продовжує не оплачувати спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 січня 2002 року по 01 вересня 2014 року в сумі 7613,27 грн. та судові витрати понесені позивачем в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Ганзен І.О. підтримав збільшені позовні вимоги позивача та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив суд задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 7613,27 грн. та судові витрати в сумі 243,6 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача посилаючись на те, що останній не належним чином надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а заявлені ним позовні вимоги перевищують загальний строк позовної давності, у зв'язку з чим просила суд застосувати позовну давність до позовних вимог позивача та повністю відмовити у задоволенні заявленого позову за його необґрунтованістю з підстав викладених нею в її письмовому запереченні проти позову. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Однак, відповідач не оплачує спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв'язку з чим в період з 01 січня 2002 року по 01 вересня 2014 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в сумі 7613,27 грн., про що в свою чергу свідчить відповідна роздруківка особового рахунку № 3403005 зроблена позивачем, з наявними в ній відомостями про нарахування плати за надані відповідачеві послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і про проведену відповідачем оплату за спожиття вище вказаних послуг позивача. Однак, заяву про видачу судового наказу з вимогою до боржника [PERSON] на стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 січня 2002 року по 01 листопада 2013 року в сумі 6555,6 грн. заявник МКП «Херсонтеплоенерго» подало до суду лише 28 листопада 2013 року. У зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 січня 2002 року до 01 листопада 2010 року заявлені позивачем з пропуском строку загальної позовної давності. При цьому, відповідач заявив про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. При цьому, згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім цього, пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В свою чергу відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за період з листопада 2010 року по вересень 2014 року у сумі 3263,75 грн., в той час як інша частина вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з січня 2002 року по жовтень 2010 року у сумі 4349,52 грн. заявлена останнім з пропуском строку загальної позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, ст. 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому суд вважає, що в задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за період з січня 2002 року по жовтень 2010 року необхідно відмовити у зв'язку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати в розмірі 104,75 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: partial