Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON], суму боргу у розмірі 27437,09 гривень; стягнути з [PERSON] 964,04 гривень - пеня, 195,78 гривень - три відсотки річних, 63,77 гривень індекс інфляції посилаючись на те, що 02.09.2011 року між публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» та [PERSON] було укладено Договір № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відновлювальний ремонт автомобіля марки Деу-Ланос, державний реєстраційний номер [NUMBER], а також здійснювати поставку запасних частин для ремонту зазначеного транспортного засобу, а [PERSON] зобов'язувалася оплатити виконані роботи та запасні частини на умовах, визначених цим договором, який набуває чинності з моменту його підписання і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань але не пізніше 31.12.2013 року. Згідно з умовами пункту 2.1 договору на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 2 від 02.09.2011 року, на момент укладення цього договору всі роботи виконані належним чином, відповідно до наступних замовлень-нарядів: ЗН-0009879 від 24.12.2008 року на загальну суму 14 115,82 грн.; ЗН-0000132 від 10.01.2009 року на загальну суму 2 996,15 грн. ЗН-0000594 від 03.02.2009 року на загальну суму 11 151,46 грн.; ЗН-0001565 від 18.03.2009 року на загальну суму 4873,66 грн. Таким чином, загальна вартість належним чином виконаних робіт по договору № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року становить 33 137,09 грн. Відповідно до пункту 4.2. вищезазначеного Договору, Замовник сплачує Виконавцю вартість виконаних робіт, запасних частин, паливно-мастильних матеріалів, щомісячними платежами в розмірі не менше 1000,00 гривень з дати укладення цього договору протягом терміну його дії, тобто до 31.12.2013 року. Разом з тим, згідно з пунктом 4.4. вищезазначеного Договору, на моменту укладення цього Договору замовником сплачено вартість визначених робіт у розмірі 2000,00 гривень. Так, 27.07.2011 року, 31.08.2001 року, 31.10.2011 року, 29.11.2011 року, 30.01.2012 року, 30.03.2012 року [PERSON] було перераховано, на поточний рахунок позивача, грошові кошти у загальному розмірі 5700,00 грн. Таким чином, основна сума простроченої заборгованості по Договору № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року становить 27 437.09 грн. З метою належного виконання умов договору № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року, між публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки від 02.09.2011 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт та вартості запасних частин. Позивач звертався до [PERSON] з листом-вимогою вих. № 17-502 про сплату грошових коштів за неналежне виконання грошових зобов'язань у загальному розмірі 27 437,09 гривень, який був отриманий 12.11.2013 року. Також, позивач 05.11.2013 року вих. № 17-517 звернувся до [PERSON] з аналогічним листом про сплату грошових коштів за неналежне виконання грошових зобов'язань у загальному розмірі 27 437,09 гривень, який був отриманий 03.12.2013 року. Проте, жодних дій від Відповідачів стосовно перерахування грошових коштів у розмірі 27 437,09 гривень за договором № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року вчинено не було, що свідчить про небажання відповідачів врегулювати спір у досудовому порядку. Відповідно до розрахунку суми боргу, розмір загальної суми заборгованості [PERSON], з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних від простроченої суми і пені становить 28 660,68 грн., з яких 27 437,09 гривень - основна сума боргу, 964,04 гривень - пеня, 195,78 гривень - три відсотки річних, 63,77 гривень індекс інфляції. Відповідачі не з'явилися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи [PERSON] була повідомлена під розписку та отримала судову повістку для вручення [PERSON] відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.39). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить справу розглядати за відсутності представника. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.09.2011 року між публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» та [PERSON] було укладено договір № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (а.с.14-15). У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до положень статті 25 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд- замовлення, накладна, квитанція тощо). Відповідно до умов пункту 1.1 вищезазначеного Договору, позивач зобов'язувався виконати відновлювальний ремонт автомобіля відповідача [PERSON], марки Деу Ланос, кузов № [NUMBER], рік випуску 2008, державний реєстраційний номер [NUMBER], а також здійснювати поставку запасних частин для ремонту зазначеного транспортного засобу, а замовник зобов'язується оплатити виконані роботи та запасні частини на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 7.5. Договору № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань, але не пізніше 31.12.2013 року. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що на момент укладення Договору всі роботи виконані відповідно до наступних замовлень-нарядів: ЗН-0009879 від 24.12.2008 року на загальну суму 14 115,82 грн.; ЗН-0000132 від 10.01.2009 року на загальну суму 2 996,15 грн. ЗН-0000594 від 03.02.2009 року на загальну суму 11 151,46 грн.; ЗН-0001565 від 18.03.2009 року на загальну суму 4 873,66 грн. загальною вартістю 33 137,09 грн. Відповідно до пункту 4.2. вищезазначеного Договору, [PERSON] сплачує позивачу вартість виконаних робіт, запасних частин, паливно-мастильних матеріалів, щомісячними платежами в розмірі не менше 1000,00 гривень з дати укладення Договору протягом терміну його дії та на умовах Договору. Згідно з пунктом 4.4. Договору, на момент укладення цього Договору замовником сплачено вартість визначених робіт у розмірі 2000,00 гривень. Як вбачається з наданих платіжних доручень [PERSON] 27.07.2011 року, 31.08.2001 року, 31.10.2011 року, 29.11.2011 року, 30.01.2012 року, 30.03.2012 року було перераховано на поточний рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 5 700,00 грн. (а.с.20-25). Відповідно до положень частини першої статі 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписам ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином свої зобов'язання перед позивачем, тому вважається такою, що порушує умови Договору № 2. Відповідно до розрахунку заборгованості основна сума простроченої заборгованості по Договору № 2 становить 27437,09 грн. (а.с.6). З метою належного виконання умов Договору № 2 від 02.09.2011 року, між публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» та [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір поруки від 02.09.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 3138 (а.с. 12-13). Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до приписів пункту 1.1. Договору поруки, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед ПАТ «Харків-авто» за виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт та вартості запасних частин, згідно з виконанням відновлювального ремонту автомобіля марки Деу Ланос державний реєстраційний номер [NUMBER], за Договором № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, укладеного між ПАТ «Харків-Авто» та [PERSON] 02.09.2011 року. Згідно з пунктом 6.1 Договору поруки від 02.09.2011 року, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором із урахуванням положень ст. 5 цього Договору. При цьому, згідно з пунктом 3.1 вищезазначеного Договору поруки, кредитор вправі звернутися до Поручителя наступного дня після відмови Боржника належним чином виконати зобов'язання за Основним договором чи при відсутності Боржника на запит Кредитора після закінчення розумного терміну, необхідної для відповіді. Так, 28 жовтня 2013 року позивачем було направлено на адресу [PERSON] лист-вимогу вих. № 17-502 про сплату грошових коштів за неналежне виконання грошових зобов'язань у загальному розмірі 27 437,09 гривень (а.с.19), який отриманий нею 12.11.2013 року про, що свідчить її підпис на корінці рекомендованого повідомлення (а.с.16). Також, 05.11.2013 року за вих. № 17-517 на адресу [PERSON] позивачем направлено аналогічний лист-вимогу про сплату грошових коштів за неналежне виконання грошових зобов'язань у загальному розмірі 27 437,09 гривень (а.с.17), який отриманий нею 03.12.2013 року (а.с.16). Відповідно до пункту 3.2. Договору поруки, у випадку невиконання зобов'язань Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як субсидіарні боржники, при цьому Кредитор вправі вимагати від Поручителя виконання його зобов'язань за цим Договором у разі незадоволення вимог Кредитора до Боржника за Основним Договором. При цьому, згідно з пунктом 2.1. Договору поруки, Поручитель відповідає за відшкодування Боржником збитків та за сплату ним неустойки, штрафу, пені, передбачених Договором №2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, розмір загальної суми заборгованості [PERSON] перед за Договором № 2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 02.09.2011 року, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних від простроченої суми і пені становить 28660,68 грн., з яких: 27437,09 гривень - основна сума боргу, 964,04 гривень - пеня, 195,78 гривень - три відсотки річних, 63,77 гривень індекс інфляції. Судові витрати суд покладає на відповідачів у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved