Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, звернулася до суду з позовом та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Відповідач надав суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки виконував свій батьківський обов`язок. Крім того зазначив, що здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , оскільки її єдиний син, а батько [PERSON] помер у 2006 році. Також зазначив, що його мама [PERSON] є інвалідом ІІ групи по зору, яка також потребує постійного догляду та допомоги. 02 жовтня 2015 року відповідач одружився і в нього народився син [PERSON] , [INFO] , якого він також утримує, оскільки дружина не працює здійснюючи догляд за малолітнім сином. Тому просив врахувати його сімейний та матеріальний стан і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18 грудня 2018 року позивач надала суду відповідь на відзив в якому зазначила, що доводи, які відповідач виклав у відзиві є такими, що не відповідають дійсності. [PERSON] займається підприємницькою діяльністю по наданню послуг по заготівлі деревини для опалення та реалізацією їх населенню, а також послуги по перевезенню вантажів. Маючи дохід від підприємницької діяльності він придбав автомобіль, здійснив капітальний ремонт свого власного будинку, придбав нові меблі та інше майно. Крім того зазначила, що відповідач у відзиві вказує на те, що здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] , через що не має можливості влаштуватися на роботу, однак така інформація не відповідає дійсності, оскільки він проживає в с. Балаклея, а його бабуся в с. Орловець і відповідач навідує її два рази на місяць. Також зазначила, що у відповідача є рідна сестра, яка проживала та була зареєстрована до 11 липня 2012 року та періодично перебуває за кордоном на заробітках і надає допомогу їх матері. Відповідач у відзиві вказує на те, що має скрутне матеріальне становище яке у доньки краще ніж його малолітнього сина. Такі доводи не є дійсними, оскільки позивач дійсно працює медичною сестрою і у жовтні-листопаді не отримувала заробітну плату і їй доводилося брати в борг гроші, щоб мати змогу утримати доньку, в той час коли відповідач придбав легковий автомобіль вартістю від дев`яти до одинадцяти тисяч доларів США. А тому просила заявлені нею позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задовольнити в повному обсязі. 14 січня 2019 року відповідач надіслав до суду заперечення на пояснення позивача в якому зазначив, що позивач не надала суду доказів того, що він не здійснює догляд за своєю бабусею, оскільки такі докази надані ним до відзиву, який надісланий суду та займається підприємницькою діяльністю. Крім того вантажний автомобіль, 1987 року випуску він взагалі не використовує з врахуванням його технічного стану. Легковий автомобіль відповідач придбав 21 березня 2018 року за кошти, які надала його мати [PERSON] , продавши належний їй автомобіль Ауді. Крім того зазначив, що земельна ділянка, яка перебуває у його власності знаходиться під будинком та надвірними спорудами та використовується ним для вирощування сільськогосподарської продукції в інтересах його родини, а тому доходи від її використання він не отримує. Також зазначив, що є безпідставним посилання позивача на те, що його рідна сестра допомагає їх матері, так як це не стосується позовних вимог позивача, просив відхилити відповідь останньої на його відзив щодо позовних вимог. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а тому просила стягнути аліменти у розмірі, які визнав відповідач, а саме в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням його матеріального та сімейного стану. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2014 року вбачається що сторони розірвали шлюб, який був зареєстрований з 02 червня 2007 року (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міського управління юстиції Черкаської області позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно довідки Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області №3699 від 14 листопада 2018 року [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні батьків (а.с. 21). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 липня 1984 року вбачається, що батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Як вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 28 квітня 2006 року батько відповідача [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 23). Із довідки до акта огляду МСЕК від 08 травня 2007 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи по зору (а.с. 28). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації від 05 листопада 2018 року вбачається, що [PERSON] отримує компенсацію по догляду за престарілою [PERSON] , 1928 року народження відповідно до постанови КМУ від 26 липня 1996 року № 832 (а.с. 24). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації № 1007 від 05 листопада 2018 року [PERSON] щомісячно отримує компенсацію працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку у розмірі 30 гривень 57 копійок (а.с. 25). Відтак, задовольняючи позовні вимоги у розмірі запропонованому відповідачем, з яких в ході розгляду справи погодилася позивач, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім, оскільки відповідач, надав суду докази на предмет скрутного матеріального становища, та перебування на його утриманні малолітнього сина, бабусі та його матері, яка є інвалідом ІІ групи. Як передбачено ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визначений розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всих видів заробітку (доходу) буде відповідати інтересам дитини та не призведе до порушення прав та інтересів відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial