Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 29.09.2008 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір з позивачем та отримав кредит у розмірі 5 070,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Далі, в позові зазначено, що станом на 30.06.2014 року в результаті не виконання зобов’язань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 10 489,57 грн., а тому позивач прохає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, але надіслав заяву згідно якої вбачається, що представник позивача позовні вимоги підтримує та прохає розглядати справу у його відсутність. В разі неявки відповідача прохає постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, але прохав застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.09.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір /без номеру/ на придбання автомобілю. Також, 29.09.2008 року відповідач виявив бажання оформити на своє ім’я кредитку (кредитна картка «Універсальна»). Згідно умов договору (кредитна картка «Універсальна») позивач надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 070,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до розрахунку суми заборгованості по кредитній картці «Універсальна», який був наданий банком вбачається, що станом на 30.06.2014 року за відповідачем лічиться заборгованість за кредитом в сумі 2 728,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 785,31 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф процентна складова 475,69 грн., а всього 10 489,57 грн. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Умовами договору /без номеру/ (кредитна картка «Універсальна») від 29.09.2008 року передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, зокрема, п. 9.3, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до начала місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п. 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою»). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга ст. 258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 умов та правил надання банківських послуг граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, дата закінчення дії карти, збігається з датою закінчення дії карти. З інформації по карті № 4149437330689124, яка була надана представником позивача вбачається, що строк дії картки (кредитна картка «Універсальна») визначено - 05/10 року. Суд бере до уваги, що право звернення до суду з даним позовом у позивача виникло з травня 2010 року і закінчився у травні 2013 року. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України вбачається, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає, що вимога відповідача про застосування строку позовної давності підлягає до задоволенню, оскільки представник позивача пропустив 3-річний строк на звернення до суду про стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договору (кредитна картка «Універсальна»). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed