Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс», звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі - 9 624 (дев'ять тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 45 копійок, посилаючись на наступне. 07.08.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6491-10, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним Nissan Micra, д.н.з. [NUMBER]. 14.12.2012 року [PERSON] звернулась до позивача з повідомленням про настання страхового випадку, що мала місце 13.12.2012 року о 15:15 годині по вул Святошинській, 34 в м. Києві, внаслідок недотримання водієм транспортного засобу Audi А6, д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON], вимог ПДР України. 23.01.2013 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено постанову про визнання винною [PERSON] у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Micra, д.н.з. [NUMBER], згідно рахунку-фактури ФОП [PERSON] від 18.01.2013 року становить - 8 934,45 гривень, які, умов договору № 6491-10 від 07.08.2012 року, позивач перерахував на рахунок ФОП [PERSON] 12.11.2013 року позивач звернувся до ВАТ «НАСК «Оранта» заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити суму страхового відшкодування - 8 934,45 гривень, вартість автотоварознавчого дослідження - 580,00 гривень та вартість послуг з отримання довідка ДАІ - 110,00 гривень. 08.10.2014 року листом ВАТ «НАСК «Оранта» відмовило у вимогах позивача, посилаючись на те, що потерпіла особа не звернулась до ВАТ «НАСК «Оранта» з заявою щодо настання страхового випадку впродовж встановлених законодавством строку. У зв'язку з відмовою відповідача сплатити суму страхового відшкодування, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач просить стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування - 8 934,45 гривень, з [PERSON] матеріальний збиток у розмірі вартості авто товарознавчої експертизи - 580,00 гривень та вартості послуг з отримання довідки ДАІ - 110,00 гривень, а також позивач просив суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати по справі, а саме, судовий збір у розмірі - 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення її явки. Причини неявки суду не повідомила. Відповідач ВАТ «НАСК «Оранта» надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що вважає вимоги позивач безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Просив суд розглядати справу за відсутності свого представника. За таких обставин суд, вважає за можливе слухати справу заочно, без участі відповідачів, за наявними у справі документами. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.08.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6491-10, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним Nissan Micra, д.н.з. [NUMBER]. 14.12.2012 року [PERSON] звернулась до позивача з повідомленням про настання страхового випадку, що мала місце 13.12.2012 року о 15:15 годині по вул Святошинській, 34 в м. Києві, внаслідок недотримання водієм транспортного засобу Audi А6, д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON], вимог ПДР України. 23.01.2013 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено постанову про визнання винною [PERSON] у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Micra, д.н.з. [NUMBER], згідно рахунку-фактури ФОП [PERSON] від 18.01.2013 року становить - 8 934,45 гривень, які, умов договору № 6491-10 від 07.08.2012 року, позивач перерахував на рахунок ФОП [PERSON] 12.11.2013 року позивач звернувся до ВАТ «НАСК «Оранта» заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити суму страхового відшкодування - 8 934,45 гривень, вартість автотоварознавчого дослідження - 580,00 гривень та вартість послуг з отримання довідка ДАІ - 110,00 гривень. 08.10.2014 року листом ВАТ «НАСК «Оранта» відмовило у вимогах позивача, посилаючись на те, що потерпіла особа не звернулась до ВАТ «НАСК «Оранта» з заявою щодо настання страхового випадку впродовж встановлених законодавством строку. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,Ю зберігання та утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, в передбачений, підпунктом 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», строк, а саме до спливу одного року, що свідчить про те, що позивачем виконано всі вимоги, згідно чинного законодавства, з метою отримання страхового відшкодування, а тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідачів документально підтверджених судових витрат в сумі - 243,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved