Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування № TS2625901341418/980 від 27.04.2011 року в розмірі 1293,61 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно договору про встановлення ліміту кредитування № TS2625901341418/980 від 27.04.2011 року, відповідачу було встановлено ліміт кредитування на рахунок № [NUMBER] у розмірі 20000,00 грн., при цьому ліміт кредитування встановлений на строк до 07.02.2015 року, але не довше строку перебування клієнта в трудових відносинах з ПАТ «Кредобанк». Водночас, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та комісію за кредитним договором не сплатив, в зв'язку із чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № TS2625901341418/980, за умовами якого банк встановив клієнту ліміт кредитування на рахунок № [NUMBER] у розмірі 20000,00 грн., при цьому ліміт кредитування встановлений на строк до 07.02.2015 року, але не довше строку перебування клієнта в трудових відносинах з ПАТ «Кредобанк». В свою чергу, позичальник (клієнт) зобов'язався повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в строк передбачений договором та/або в інших випадках, визначених правилами та укладеним договором. Згідно п.1.13 договору про встановлення ліміту кредитування, за користування кредитом, отриманого в межах ліміту кредитування, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за яким нараховані проценти. Пунктом 1.14 договору передбачено, що клієнт виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі на рахунок та/або вносить готівкою кошти на рахунок (картковий), визначений у п.1.1 договору. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно наявних в матеріалах справи відомостей встановлено, що відповідач умов договору про встановлення ліміту кредитування належним чином не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 11.02.2015 року, загальна сума боргу за договором про встановлення ліміту кредитування становить 1293,61грн., з яких: 980,76 грн. - неповернута сума кредиту; 270,82 грн. - прострочені відсотки; 37,80 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 4,23 грн. - пеня за прострочену заборгованість за період з 10.02.2015 року по 11.02.2015 року. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернула вчасно отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування № TS2625901341418/980 від 12.02.2014 року в розмірі 1293,61 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, а також 420,00 грн. витрат пов'язаних з наданням оголошення в прессу про виклик відповідачки в судове засідання. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved