Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення. Однак, відповідач не в повному обсязі оплачує позивачеві вартість спожитих послуг із централізованого опалення, у зв'язку з чим в період з 01 грудня 2002 року по 01 лютого 2014 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в сумі 5470,56 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 5470,56 грн. та судові витрати понесені ним в сумі 243,6 грн. Протягом розгляду справи, а саме 08 грудня 2014 року, представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Мінкін О.В. заявив клопотання про зменшення розміру позовних вимог так як після пред'явлення позивачем позову відповідач частково сплатила наявну в неї заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2002 року по 01 грудня 2014 року в сумі 5325,12 грн. та судові витрати понесені позивачем в сумі 243,6 грн. В подальшому, а саме 27 січня 2015 року, представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Мінкін О.В. заявив клопотання про зменшення розміру позовних вимог так як після пред'явлення позивачем позову відповідач частково сплатила наявну в неї заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2002 року по 01 січня 2015 року в сумі 4760,47 грн. та судові витрати понесені позивачем в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Мінкін О.В. підтримав позовні вимоги позивача та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив суд задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 4760,47 грн. та судові витрати в сумі 243,6 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача посилаючись на ту обставину, що позивач кілька років не надавав їй послуг з централізованого опалення належної якості, внаслідок чого її квартира не одержувала опалення, а вона в свою чергу не здійснювала оплату послуг позивача, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими. Крім цього, відповідач відзначала, що позовні вимоги заявлені позивачем за період з 01 грудня 2002 року по 01 лютого 2011 року перевищують загальний строк позовної давності у зв'язку з чим просила суд застосувати позовну давність до позовних вимог позивача. Заслухавши осіб, які беруть учать у справі, дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач [PERSON] проживає і з 24 лютого 2010 року має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання в [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення. Крім цього, саме на відповідача позивачем відкрито особистий рахунок № [NUMBER] по сплаті послуг з централізованого опалення за зазначеною квартирою. Однак, відповідач не в повному обсязі оплачувала позивачеві вартість спожитих послуг із централізованого опалення, у зв'язку з чим в період з 01 грудня 2002 року по 01 лютого 2014 року за відповідачем перед позивачем була наявна заборгованість в сумі 5470,56 грн., про що в свою чергу свідчать відповідні роздруківки особового рахунку № [NUMBER] зроблені позивачем 02 жовтня і 05 грудня 2014 року та 26 січня 2015 року, з наявними в них відомостями про нарахування плати за надані відповідачеві послуги з централізованого опалення та про проведені відповідачем оплати за спожиття вище вказаних послуг позивача. Проте після пред'явлення позивачем позову відповідач частково сплатила наявну в неї перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2011 року в загальному розмірі 710,09 грн., у зв'язку з чим станом на 26 січня 2015 року за відповідачемперед позивачем наявна заборгованість в сумі 4760,47 грн., свідчать відповідні роздруківки особового рахунку № [NUMBER] зроблені позивачем 05 грудня 2014 року та 26 січня 2015 року. В свою чергу згідно змісту ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте відповідач [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження тієї обставини, що вона в певний період часу не одержувала послуг позивача з централізованого опалення в квартирі [ADDRESS], так як відповідачем суду не надано відповідного(-их) акту(-ів) про неналежне надання або ненадання послуг, який би був складений у порядку та відповідав би вимогам передбаченим Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. При цьому, заяву про видачу судового наказу з вимогою до боржника [PERSON] на стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 грудня 2002 року в сумі 5470,56 грн. заявник МКП «Херсонтеплоенерго» подало до суду лише 13 лютого 2014 року. У зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 грудня 2002 року до 01 лютого 2011 року в сумі 5093,35 грн. заявлені позивачем з пропуском строку загальної позовної давності, а сама відповідач заявила про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. При цьому, згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім цього, пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В свою чергу відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 4760,47 грн. заявлені останнім з пропуском строку загальної позовної давності так як згідно роздруківок особового рахунку № [NUMBER] зроблених позивачем 02 жовтня і 05 грудня 2014 року та 26 січня 2015 року згадана сума боргу утворилася в період до 01 лютого 2011 року у зв'язку з чим входила до загальної суми боргу в розмірі 5093,35 грн., яка існувалау відповідача перед позивачем станом на 01 лютого 2011 року та яка в свою чергу перевищує строк загальної позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.При цьому, ст. 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК України,позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому суд вважає, що в задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за період з 01 січня 2002 року до 01 лютого 2011 року в сумі 4760,47 грн. необхідно відмовити у зв'язку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. В свою чергу заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, що утворилася у відповідача перед позивачем у період загального строку позовної давності з 01 лютого 2011 року до 01 лютого 2014 року становила 377,21 грн. (5470,56 грн. - 5093,35 грн.), яка була сплачена відповідачем після пред'явлення позивачем позову і яка входила до суми на яку позивач зменшив розмір своїх первісних позовних вимог - 710,09 грн. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому, згідно другого речення ч.1 ст. 89 ЦПК України, однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до розміру обґрунтованої частини позовних вимог, яка була задоволена відповідачем після пред'явлення позову, в розмірі 16,78 грн.

Outcome: approved