Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.10.2005 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, відповідачка не виконує належним чином свої обовязки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість в сумі 25936,10 грн., яка складається з 7300,00 грн. заборгованості за кредитом; 17395,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 740,86 грн. штрафу (процентна ставка). Прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 25936 грн. 10 коп. та судові витрати. Представник позивача надіслав суду лист з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Перша направлена їй судова повістка за адресою місця проживання вказаною позивачем, повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Друга судова повістка направлена відповідачці за адресою її офіційного місця реєстрації, згідно довідки відділу Лубенського УДМС України в Полтавській області від 19.06.2015 року №34/2472 ([ADDRESS]) повернулася до суду з відміткою «адресат не проживає». Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача у своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.10.2005 року між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений договір б/н, за яким банк надав відповідачці кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-16). Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачка зобовязувалася сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору. Відповідачка [PERSON] не виконувала зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість в сумі 25936,10 грн., яка складається з 7300,00 грн. заборгованості за кредитом; 17395,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 740,86 грн. штрафу (процентна ставка), що підтверджується розрахунком позивача (а.с.6-8). Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитним договором передбачено, що позивач має право достроково вимагати повернення усієї суми заборгованості у разі неналежного виконання відповідачем своїх обов»язків, тобто прострочення сплати заборгованості. Враховуючи вищевикладене, те що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 259,36 гривень. Дані витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved