Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» 25.09.2018 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договорі № 83603/01-ДК/1 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної карти. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 24 % річних на строк дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 24.04.2018 року наявна заборгованість у розмірі 20 178 грн. 50 коп., яка складається з: заборгованість за основним боргом 9881 грн. 13 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 4174 грн. 21 коп., інфляційне збільшення заборгованості 5173 грн. 46 коп. та 3 % річних від прострочених сум заборгованості 949 грн. 70 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 20 178 грн. 50 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 26.09.2018 року цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.11.2018 року визнано явку представника позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» обов'язковою. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.01.2019 року за клопотанням представника позивача витребувано у ПАТ «Державний Ощадний банк України» інформацію щодо дати укладення кредитного договору №83603/01-ДК/1, інформацію щодо строків дії картки за договором №83603/01-ДК/1 укладеним між АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10004/242 філія ДОУ АТ «Ощадбанк» та [PERSON] та детальну інформацію по картковому рахунку за даним договором. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином надала суду заперечення на позовну заяву у формі електронного звернення громадян, в якому зазначила, що дійсно отримала кредит у 2013 році, але припинила виплати за кредитом у липні 2014 року, у зв'язку із тим, що місце її працевлаштування було ліквідовано, оскільки знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Натомість постійно проживала за місцем своєї реєстрації, але повідомлення від банку з приводу заборгованості за кредитом жодного разу не отримувала. Із сумою вказаною в позовній заяві не згодна, так як проценти нараховані банком вважає некоректними. Просить також звернути увагу на строки давності договору, оскільки останній платіж було здійснено у червні 2014 року. У зв'язку з чим, вона згодна погасити лише тіло кредиту. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2013 року між АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10004/242 філія ДОУ АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуску платіжної картки № 83603/01-ДК/1. На підставі даного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії пластикової картки, яка видається відповідно до умов кредитного договору, три роки. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, Договір вважається припиненим з моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків, встановлених Договором. Суд критично відноситься до доводів відповідача з проводу того, що нарахування процентів позивачем є некоректним, оскільки досліджені в судовому засіданні письмові докази спростовують вказані доводи. Крім того, відповідачем належних та допустимих доказів щодо неправильного розрахунку заборгованості за кредитним договором, в тому числі нарахованих процентів, до суду не надано. Щодо застосування наслідків спливу позовної давності суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Початком перебігу позовної давності щодо повернення суми заборгованості за кредитом є 19.03.2016 року, тобто наступна дата після закінчення строку дії картки. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] 25.09.2018 року, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовну заяву подано до суду в межах строку позовної давності. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 24.04.2018 року заборгованість за кредитом складає: 20 178 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основним боргом - 9881 грн. 13 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту - 4174 грн. 21 коп., інфляційне збільшення заборгованості - 5173 грн. 46 коп., три проценти річних від суми заборгованості - 949 грн. 70 коп. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором від 18.03.2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 24.04.2018 року в загальному розмірі 20 178 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основним боргом - 9881 грн. 13 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту - 4174 грн. 21 коп., інфляційне збільшення заборгованості - 5173 грн. 46 коп., три проценти річних від суми заборгованості - 949 грн. 70 коп. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов'язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved