Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з його на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районної державної адміністрації Київської області по актовому запису №97. Від спільного проживання у шлюбі мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Крім того, батько дитини [PERSON] на даний час ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, в зв'язку з чим вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дочки у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.110, 112, 180-182, 191, 192 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.10, 11, 58, 59, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved