Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач представник органу опіки і піклування Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей, третя особа: служба у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, посилаючись на наступне. Відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вона не працює, сім'я перебуває на обліку Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, як сім'я, яка перебуває в складних життєвих обставинах. [PERSON] систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, про що складено відповідні акти обстежень умов проживання сім'ї. На підставі цих актів є рішення про винесення питання проживання неповнолітніх дітей в сім'ї [PERSON] на розгляд чергової сесії виконкому та рекомендувати порушити питання про вилучення дітей із сім'ї, без позбавлення батьківських прав матері. Виконкомом Піщанської сільської ради неодноразово приймалось рішення про вилучення малолітніх дітей. 30 березня 2014 року [PERSON] вирушила з села Андріївки у невідомому напрямку, молодші діти були вилучені та поміщені в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації у [ADDRESS]. 03 грудня 2014 року була затримана працівниками міліції в м. Маріуполь Донецької області, пояснила, що з місця проживання поїхала добровільно у зв'язку з конфліктом у сім'ї та повертатись не планує. Постійного місця проживання у м. Маріуполі вона не має. На даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на навчанні та утриманні в Андріївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Новосанжарського району Полтавської області, протягом 2014-2015 навчальних років батьки їх не відвідували. [PERSON] та [PERSON] перебувають на повному державному утриманні в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської області, за весь період перебування там, мати їх не відвідувала, не цікавилась їх життям та здоров'ям, не телефонувала, матеріальної допомоги не надавала. Виконкомом Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області прийнято рішення про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей. З огляду на зазначене, орган опіки та піклування Решетилівської РДА Полтавської області просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей, передати дітей органу опіки та піклування Решетилівської РДА Полтавської області для подальшого влаштування та стягнути з неї аліменти 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Решетилівської РДА Полтавської області [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення у газеті «Зоря Полтавщини» від 11 березня 2016 № 15/125 /а.с.98/. Представник третьої особи - служби у справах дітей Решетилівської райдержадміністрації Собакар Д.С. вважає, що для найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] доцільним буде позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Прокурор Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Зачепа І.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та вважала за потрібне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей, а також стягнути з неї аліменти на їх утримання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника третьої особи - служби у справах дітей Решетилівської райдержадміністрації Собакара Д.С., свідка [PERSON], а також думку прокурора Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Зачепи І.В., приходить до наступного. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. Судом встановлено, що [PERSON] має чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 15 листопада 2005 року, серії [NUMBER] виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області 17 червня 2015 року, серії [NUMBER], виданим Федіївською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 10 листопада 2005 року, серії [NUMBER], виданим повторно виконавчим комітетом Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області 17 червня 2015 року, відповідно /а.с.45-48/. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Записи про батьків малолітніх дітей відповідачки [PERSON] зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00014387231, №00014387243, №00014387257, №00014387266 від 01 вересня 2014 року /а.с.49-52/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 17 червня 2015 року № 02-45/193 [PERSON] має такий склад сім'ї: син [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] /а.с.53/. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 16 січня 2013 року, від 16 лютого 2013 року, 30 квітня 2014 року вбачається, що сім'я проживає за рахунок державної допомоги на дітей, яка складає 2900 грн., сім'я знаходиться на обліку, як така, що потрапила у складні життєві обставини та перебуває під соціальним супроводом. Сім'я проживає разом із [PERSON], який ніде не працює, ніяких доходів не має, утримується за рахунок коштів на дітей. Протягом декількох періодичних обстежень покращення житлово-побутових умов комісією не виявлено /а.с.64-66/. Сім'я відповідачки [PERSON] знаходиться на обліку в Піщанській сільській раді, як сім'я, що перебуває у складних життєвих умовах. На засіданнях виконкому неодноразово заслуховувались питання про стан утримання та виховання малолітніх дітей [PERSON], що підтверджується довідкою-характеристикою Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 07 травня 2014 року № 02-28/169 /а.с.54/. Відповідно до довідки Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 15 вересня 2015 року № 02-45/330 відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично за цією адресою не проживає з весни 2014 року /а.с.55/. Рішеннями Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 06 грудня 2011 року, 30 травня 2012 року та 17 січня 2013 року відповідачку було попереджено про необхідність належного виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх неповнолітніх дітей/а.с.56-58/. Рішеннями Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 06 лютого 2013 року малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вилучено у [PERSON] без позбавлення батьківських прав, оскільки подальше перебування неповнолітніх дітей у небезпечному середовищі загрожує їхньому здоров'ю та життю, дітей поміщено до державного притулку /а.с.59/. У зв'язку з виникненням обставин, що загрожують здоров'ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а саме відсутністю біля них матері [PERSON] більше місяця та неоформлених батьківських юридичних прав на них з боку співмешканця матері [PERSON], відсутністю у нього коштів на утримання дітей та його не працевлаштованістю, з метою захисту прав та інтересів дітей, рішенням Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 06 травня 2014 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] вилучено у [PERSON] без позбавлення батьківських прав та поміщено у дитячий притулок на період відсутності матері /а.с.60/. З рішення Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 21 січня 2015 року вбачається, старші діти [PERSON] навчаються у Андріївській спеціалізованій школі-інтернаті Новосанжарського району Полтавської області, менші діти вилучені у [PERSON] та влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. [PERSON] в березні 2014 року повезла двох старших дітей після закінчення весняних канікул до навчального закладу, з того часу в село не поверталась. Оскільки було встановлено, що [PERSON] перебуває у місті Маріуполь Донецької області та додому повертатись не збирається, Піщанська сільська рада вважає за доцільне прийняти рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав /а.с.61/. Розпорядженням голови Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області № 35 від 03 лютого 2015 року порушено клопотання перед департаментом охорони здоров'я Полтавської області про направлення на виховання на повне державне забезпечення до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини малолітніх: [PERSON] та [PERSON] /а.с.63/. Наказом служби у справах дітей Решетилівської державної адміністрації Полтавської області № 15 від 23 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взято на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах /а.с.73-74/. [PERSON] перебувала в розшуку з 21 травня 2014 року, як безвісно зникла, 03 грудня 2014 року вона була затримана працівниками міліції в місті Маріуполі Донецької області, за її поясненнями, з місця проживання вона поїхала добровільно у зв'язку із конфліктом у сім'ї та додому повертатися не планує, постійного місця проживання у місті Маріуполі [PERSON] не має, що підтверджується листами Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області б/н від 12 вересня 2014 року та №2311 від 14 квітня 2015 року, а також письмовими поясненнями [PERSON] від03 грудня 2014 року /а.с.67-69/. З довідки Авдіївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Новосанжарського району Полтавської області від 14 серпня 2015 року № 291 вбачається, що протягом 2014-2015 року вихованців [PERSON] та [PERSON] батьки не відвідували /а.с.70. За час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської області з 08 травня 2014 року по 05 лютого 2015 року їхня мати - [PERSON] жодного разу не відвідувала дітей, не телефонувала, не цікавилася їх життям та здоров'ям, що підтверджується листом КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської області № 199 від 31 серпня 2015 року /а.с.71/. [PERSON] також не відвідувала малолітніх [PERSON] та [PERSON] під час їх перебування у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської обласної ради, де вони перебувають на повному державному утриманні з 05 лютого 2015 року, що підтверджується листом Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради № 810 від 13серпня 2015 року /а.с.72/. Частиною 5ст. 19 СК України, встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації щодо доцільності та необхідності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітніх синів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], служба у справах дітей вважає доцільним та необхідним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітніх дітей /а.с.75-76/. У судовому засіданні свідок [PERSON], який є головою Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області пояснив, що [PERSON], яка зареєстрована разом зі своїми малолітніми дітьми на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з весни 2014 року залишила будинок, покинувши своїх малолітніх дітей без нагляду, з того часу життям своїх дітей не цікавиться, сім'я [PERSON] знаходиться на обліку в Піщанській сільській раді, як сім'я, що перебуває у складних життєвих умовах, на засіданнях виконкому сільської ради неодноразово заслуховувались питання про стан утримання та виховання малолітніх дітей [PERSON] Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний стан, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.15, п.16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 (з наступними змінами та доповненнями) суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішення по справі «Савіни проти України», яке 18 березня 2009 року набуло статус остаточного, підкреслив, що при вирішенні питання про відібрання дітей від батьків необхідно чітко встановити, чим зумовлено незадовільність виховання дітей; чи є такі дії єдиним безальтернативним вирішенням цієї проблеми та чи є достатньо виправданим таке серйозне втручання в сімейне життя. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає доведеним безпідставне ухиляння відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх синів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову та позбавлення її батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Таким чином, враховуючи, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання своїх малолітніх дітей, а відповідно до вимог закону вона зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів. При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів у розмірі 551,20 грн. та про позбавлення батьківських прав у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved