Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11421 гривень 66 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 02 листопада 2012 року відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, то виникла заборгованість в сумі 11421 гривня 66 копійок . В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] в засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки . За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Судом встановлено , що 02 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір , згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином, підписавши заяву [PERSON] підтвердила свою згоду про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача на заяві, і тим самим взяла на себе зобовязання перед позивачем про повернення отриманого кредиту . Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ , з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову.(п.2.1.1.7.6 Умов та правил). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі і надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. Проте, відповідачка свої вимоги не виконала і станом на 31.03.2016 року має заборгованість в сумі 11421,66 гривень, яка складається : -318,02 гривні - заборгованість за кредитом; -6983,56 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; -3100 гривень - заборгованість за пенею та комісією; -а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: -500 гривень - штраф (фіксована частина); -595,05 гривень - штраф (процентна складова). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За вимогами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку , що право Банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним. Проте, суд приходить до висновку, що сума пені за несвоєчасне погашення кредиту 3100 гривень неспівмірна із порушенням зобовязань відповідачем. Так, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф,пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання , тобто ця сума є неустойкою . Згідно зі ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума , її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Дана стаття надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків та наявності інших обставин, які мають істотне значення. З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-100цс14, вбачається, що передбачені ч.3ст.551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 27 розяснив , що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні ; не лише майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання ). Оскільки нарахований позивачем розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором ( 3100 грн.) значно перевищує заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню ( 318,02 грн.), та майновий стан, вік, стан здоровя , суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає до стягнення. За таких обставин , виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити її до збагачення . Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобовязання, значний розмір пені,

Outcome: partial