Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач приватне сільськогосподарське підприємство «Маяк» в особі Генерального директора [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і її виселення, стягнення матеріальної шкоди внаслідок руйнування та пошкодження житла наймачем. Позивач зазначає, що згідно договору найму житлового приміщення № 30 від 01.01.2008 року [PERSON] у зв’язку з трудовими відносинами надано в тимчасове користування (найом) житлове приміщення та інше майно за [PERSON] приймання - передачі за адресою с. В. Губщина, вул.70 років Жовтня, № 4, Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області. Житловий будинок переданий для проживання [PERSON] та на час його передачі знаходився у придатному для проживання стані. Згідно змісту угоди найму житлового приміщення тимчасовими співкористувачами житлового приміщення були [PERSON], [PERSON]. Житлове приміщення виділене [PERSON] та знаходилося на балансі КСП «Маяк», правонаступником якого є ПСП « Маяк», що було реорганізоване в 1999 році. Цей будинок, як і всі інші будівлі, що не підлягали розпаюванню, були поставлені на баланс підприємства правонаступника ПСП « Маяк» та увійшли до складу соціальної інфраструктури та майна, яке не паюється та був переданий в довірче управління ПСП «Маяк» згідно «Договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об’єктів соціальної сфери в довірче управління» від 16 квітня 1999 року. Відповідачка [PERSON] в 2009 році припинила трудові відносини із позивачем і із цього часу в житловому будинку фактично не проживає, догляд за будинком не здійснює, що потягло за собою його руйнування. В позові і поставлено питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та її виселення і стягнення матеріальної шкоди внаслідок руйнування та пошкодження житла наймачем. У судовому засіданні представник позивача ПСП « Маяк» позовні вимоги підтримав у повному об’ємі і просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], представник відповідачки позов ПСП « Маяк» не визнають, вважають позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Підставою для відмови у задоволенні позову відповідачка та її представник вважають непричетність ПСП « Маяк» до житлового будинку № 4 вул.70 річчя Жовтня с. В. Губщина Валківського району Харківської області, у якому проживає відповідачка з 1988 року, після отримання його згідно рішення правління к-пу ім.ХХІ з’їзду КПРС. Вважають,що відповідно до рішення виконкому Валківської районної ради народних депутатів № 278 від 17.09.1991 року, право власності оформлено на даний будинок за колгоспом ім.ХХІ з’їзду КПРС на підставі реєстраційного посвідчення від 17.09.1991 р. Представник відповідача вважає,що керівники ПСП « Маяк» та головний бухгалтер незаконно поставили на баланс ПСП « Маяк» данний житловий будинок, який є власністю бувшого колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС, правонаступником якого є ПСП «Мельниково» с.Мельниково Валківського району Харківської області, даний житловий будинок за адресою вул.70 річчя Жовтня № 4 с. В. Губщина Валківського району у якому проживає відповідачка [PERSON] з 1988 р., не був і не є власністю співвласників майна бувших членів КСП «Маяк», а є приватною власністю бувшого колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС з 17.09.1991 року, правонаступником якого є, згідно Статуту, ПСП « Мельникове» Валківського району Харківської області. Вказане «ПСП» утворене однією особою, а саме [PERSON], є його приватною власністю і він, як засновник ПСП « Мельникове», не претендує на отримання права власності на майно «яке йому не належить» і на даний час не є його власністю у відповідності до вимог Закону України «Про власність». Відповідач та її представник стверджують, що договір найму житлового приміщення №30 від 01 .01.2008 року з приватним сільскогосподарським підприємством « Маяк» та акт приймання – передачі майна в найом, [PERSON] не підписувала, не заперечує того факту, що будинок отримала у зв’язку з трудовими відносинами із ПСП, весь час працювала на фермі в с. В. Губщина, дана ферма є власністю ПСП «Маяк», до 2009 року заробітну плату отримувала згідно відомостей нарахування заробітної плати працівникам ПСП «Маяк», біля будинку розчищення доріг, освітлення вулиць проводиться ПСП «Маяк». Вона періодично не проживає у спірному будинку, там проживав її син, так як він працював в ПСП «Маяк», вона приїздила в даний будинок, там знаходяться її речі. В даний час в будинку син не проживає. В Нововодолазькому районі Харківської області вона здійснює догляд за чоловіком похилого віку, і постійно там не проживає. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. У 1988 році сім’я гр.[PERSON] отримала житловий будинок у зв’язку з трудовими відносинами розташований в с. В. Губщина для проживання. Вона працювала в колгоспі ім.ХХІ з’їзду КПРС. На час отримання житлового будинку назви вулиць були відсутні. Житлове приміщення, яке було виділене гр.[PERSON], поставлено на баланс КСП «Маяк» в березні 1991 році при розподілі колгоспу ім. ХХІ з'їзду КПРС на колгосп «Маяк» з центром в с. В. Губщина і колгосп ім.ХХІ зїзд КПРС з центром в с. Мельникове Валківського району Харківської області. Колгосп « Маяк» був реорганізовний в ПСП « Маяк» в 1999 році. Будинок, у якому проживала відповідачка [PERSON], як і всі інші будівлі,що не підлягали розпаюванню, були поставлені на баланс підприємства правонаступника ПСП «Маяк» та увійшли до складу соціальної інфраструктури та майна, яке не паюється та будинок був переданий в довірче управління ПСП «Маяк» згідно « Договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об’єктів соціальної сфери в довірче управління» від 16 квітня 1999 року. Доказами, що вказаний житловий будинок знаходиться на балансі ПСП « Маяк» є оглянуті в судовому засіданні оригінал та архівна копія акту розподілу майна колгоспу ім.ХХІ з'їзд КПРС та колгоспу « Маяк» у яких відображені процедура розподілу балансів колгоспів, розподілу житлових будинків та іншого майна. Встановлено, що при розподілу майна у березні 1991 року на балансі колгоспу «Общий», аркуш 76, рахунок 01, значиться загальна вартість основних засобів до розподілу-6 806 682,32, та зазначена дія про розподіл цих основних засобів між колгоспом ім.ХХІ з’їзд КПРС на суму 5 440 478,29 та колгоспом «Маяк» на суму 1 366 204,03, в яку входить і балансова вартість 131455,92 переданих на баланс колгоспу « Маяк» 9 житлових будинків в с.В.Губщина(у тому числі і будинок у якому проживала відповідач [PERSON]А.). На рахунку 02, колонка « Кт» відображено розподіл зносу цих основних фондів, а саме на балансі колгоспу « Маяк» знос в сумі 98 763,00, в яку входить і сума зносу по житлових будинках 4297,92. Відповідно до письмового пояснення свідка гр.[PERSON], який у березні 1991 року та до кінця 1993 року працював головою колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС, при розподілі майна колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС та колгоспу «Маяк», розподіл відбувався за територіальним принципом. Житлові будинки у кількості 9 шт., які до розподілу знаходилися на території с. В. Губщина були передані до колгоспу « Маяк» і знаходилися на його балансі. Довідка за підписом генерального директора ПСП « Мельникове» [PERSON] свідчить, що 9 житлових будинків в с. В. Губщина після розподілу колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС і колгоспу « Маяк» в 1991 році на балансі ПСП « Мельникове», яке є правонаступником колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС, ніколи не значилися і не значаться до цього часу. Що стосується посилання представника позивача на рішення виконкому Валківської районної ради народних депутатів № 278 від 17.09.1991 року яким право власності на житловий будинок визначено за колгоспом ім.ХХІ з’їзду КПРС на підставі реєстраційного посвідчення від 17.09.1991 р., неможливо заперечувати факт існування такого документу, але вище наведені докази свідчать, що таке рішення на час його прийняття не відповідало фактичним даним, так як на дату прийняття такого рішення житлові будинки вже знаходилися на балансі колгоспу « Маяк», із дня оформлення Акту-розподілу від 28 березня 1991 року. Із 28 березня 1991 року житлові будинки в с. В. Губщина фактично знаходяться на балансі колгоспу «Маяк» правонаступником якого є ПСП « Маяк». Письмове пояснення колишнього голови колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС [PERSON] та довідка гоенерального директора ПСП «Мельникове», правонаступника колгоспу ім.ХХІ з’їзд КПРС, [PERSON] підтверджують факт відсутності на їх балансі зазначених будинків у тому числі і будинку у якому проживає відповідачка [PERSON] Відповідно до змісту довідки ПСП « Маяк» за № 111 від 26.06.2014р. серед 9 ( дев’яти) житлових будинків розташованих в с. В. Губщина, що згідно [PERSON] розподілу майна між колгоспом ім.ХХІ з’їзду КПРС і колгоспу « Маяк» передані на баланс колгоспу « Маяк» знаходився і житловий будинок за адресою с. В. Губщина, вул.70 років Жовтня, 4 у якому проживала сім’я [PERSON] Згідно «Договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об’єктів соціальної сфери в довірче управління» від 16 квітня 1999 року житловий будинок який був виділений гр.[PERSON]А як і всі інші будівлі, що не підлягали розпаюванню, були поставлені на баланс підприємства правонаступника ПСП « Маяк», увійшли до складу соціальної інфраструктури та майна, яке не паюється та були передані в довірче управління ПСП «Маяк». Представник відповідача у судовому засіданні стверджує, що керівництво ПСП «Маяк» незаконно поставило на баланс зазначений та інші житлові будинки в 2012 році. На підтвердження своїх доводів представник відповідача посилається на зміст постанови колегії суддів Харківського апеляційною адміністративного суду від 10.07.2013р. яким рішення суду першої інстанції від 25.04.2013 р скасовано а апеляційна скарга представника третіх осіб [PERSON] [PERSON] задоволена частково, у позові приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» відмовлено. Своєю постановою Харківський апеляційний адміністративний суд не спростував того факту, що документи на переоформлення права власності на житлові будинки у зв’язку із зміною власності на АСП «Мельникове» колишній колгосп «ім. ХХІ з’їзд КПРС» до Валківського МБТІ не подавав, житлові будинки, що знаходяться в с.Велика Гущина Мельниківської сільської ради Валківського району на балансі ПСП «Мельникове», яке є правонаступником колгоспу «ім. ХХІ з’їзд КПРС», ніколи не значилися і не значаться на сьогоднішній день. На даний час Вищим адміністративним судом України за касаційною скаргою №К/800/40927/13 у справі № 2006/2092/12 відкрито касаційне провадження та витребувана справа із суду першої інстанції. Представник позивача зазначає, і цей факт неможливо спростувати, що акт розподілу майна від 28 березня 1991 року та «Договір оренди цілісного майнового комплексу та передачі об’єктів соціальної сфери в довірче управління» від 16 квітня 1999 року, і на сьогоднішній день є основними правовими документами на підставі яких побудовані та сформовані усі подальші правовідносини колгоспу «Маяк» правонаступником якого став ПСП « Маяк» з державними органами, органами місцевого самоуправління, співвласниками майна ПСП «Маяк», установами та підприємствами. Суд оцінює пояснення представника ПСП « Маяк» в сукупності з актом розподілу майна, як належний та допустимий доказ того факту, що після розділу майна колгоспу «ім.ХХІ з’їзду КПРС» між двома новоутвореними господарствами « ім.ХХІ з’їзд КПРС» та колгосп « Маяк», будинок, 4 по вул. 70-річчя Жовтня в селі Велика Губщина Валківського району Харківської області перейшов до балансу останнього та більше не мав відношення до колгоспу « ім.ХХІ з’їзд КПРС» правонаступником якого стало ПСП « Мельниково». Згідно договору найму житлового приміщення № 30 від 01.01.2008 року гр. [PERSON] ПСП « Маяк», в особі генерального директора, надано в тимчасове користування (найом) житлове приміщення та інше майно за [PERSON] приймання - передачі за адресою с. В. Губщина, вул. 70 років Жовтня, № 4, Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області. Відповідач [PERSON] та представник відповідача заперечують факт підписання вказаних документів. У судовому засідання для долучення до справи була надана довідка ПСП « Маяк» про наявність на виконанні та на контролі 21 договорів найму житлового приміщення з працівниками ПСП « Маяк» та мешканцями с. В. Губщина, з яких 14 мешканців будинків підписали договора найму житлового приміщення а решта громадян у кількості 7-и громадян від підпису відмовилися про що в їх примірниках договорів та у примірниках договорів,що знаходяться в ПСП « Маяк» у присутності членів комісії ПСП « Маяк» проставлені відмітки «від підпису відмовилась( вився)». У суда відсутні підстави сумніватися в недостовірності доданих до справи документів. Суд визнає їх як належні та допустимі докази. Зазначений документ та пояснення відповідачки [PERSON] у судовому засідання про непідписання договора найму житлового приміщення у своїй сукупності з показами допитаних свідків, оглянутих та вивчених документах, обєктивно свідчать про достовірність існування та дію такого правочину, як договір найму житлового приміщення № 30 від 01.01.2008 року між гр.[PERSON] та ПСП « Маяк» в особі генерального директора. Покази відповідача [PERSON] в цій частині, суд оцінює у сукупності з іншими матеріалами справи та визнає їх недостовірними. Наявними в матеріалах справи доказами встановлено що житловий будинок був переданий для проживання гр. [PERSON] та на час його передачі знаходився у придатному для проживання стані. [PERSON] припинила трудові відносини з ПСП « Маяк» з 2009 року та із зазначеного часу 2009 року за вказаною адресою не проживає і це підтверджується довідкою Станичанської сільської ради від 07 травня 2014 року № 205, із якої видно, що зі слів самої [PERSON] вона проживає в домоволодінні [PERSON] із 2012 року в с. с. Станичне вул. Леніна, 48 Нововодолазького району Харківської області. Актами обстеження житлового будинку від 16 грудня 2013 року, 05 березня 2014 року якими підтверджується той факт, що [PERSON] в домоволодінні с. В. Губщина, вул.70 років Жовтня, № 4, Валківського району Харківської області не проживає, будинок знаходиться в запущеному стані, пошкоджено вікна, стіни, прибудинкова територія не прибрана. Показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили що [PERSON] в будинку № 4 вул.70 років Жовтня, с. В. Губщина, Валківського району Харківської області не проживає декілька років, в цьому будинку проживав її син, а потім і він залишив будинок, будинок знаходився в занедбаному стані ці дані не протирічать і поясненнями самої [PERSON] Ті обставини, що вона періодично приїздила не є поважними причинами для відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 71 ЖК Української РСР, жиле приміщення за наймачем або членами його сім’ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Однією з підстав втрати права користування житловим приміщенням є відсутність особи понад строки, встановлені ст. 71 ЖК. Статтею 71 ЖК УРСР передбачена можливість збереження жилого приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених в ст. 71 цього ж кодексу, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв’язку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у зв’язку з виконанням обов’язків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування в лікувально-профілактичний заклад, взяття під варту або засудження). Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Судом не встановлено фактів тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців. [PERSON] не надала суду доказів ,що вона тимчасово виїхала з постійного місця проживання за умовами і характером роботи чи у зв’язку з виконанням обов’язків опікуна (піклувальника). Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло. Відповідно ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Порушуючи вимоги ст.10 ЖК України, договору найму житлового приміщення [PERSON] довела житлове приміщення та прибудинкову територію до стану непридатного для проживання. Матеріалами справи встановлено, що прибудинкова територія засмічена твердими побутовими відходами (ПЕТ пляшки, сміття, осередки кущів,накопичення використаного паперу та інш.), зберігання ТПВ ( твердих паливних відходів) на території домоволодіння не впорядковане. Зовнішні стіни будинку потребують поточного ремонту. Санітарний стан приміщень не задовільний через частково зруйновану штукатурку стелі, стін та підлоги. На стінах та стелі тріщини, стіни вкриті пліснявою. В деяких віконних пройомах відсутнє скло, віконні рами потребують ремонту. Житловий будинок підключений до інженерних мереж, електропостачання, газопостачання, автономне газове опалення. На даний час опалення не проводиться т.я. система опалення виведена з ладу (розморожені радіатори). 27 березня 2014 року комісією за участю представників органу місцевого самоврядування, спеціалістів відділу санітарного нагляду Нововодолажського міськрайонного управління головного управління держсанєпідслужби у Харківській області у присутності наймача житлового будинку [PERSON] був досліджений стан житлового будинку та встановлено, що на даний час житловий будинок для подальшого проживання не придатний. Актом від 17 березня 2014 року було встановлено факт не проживання в житловому будинку № 4 вул.70 років Жовтня, с. В. Губщина, Валківського району Харківської області відповідачки [PERSON] 27 березня 2014 року у зв’язку із виявленням факту користування газовими установками, мав місце виїзд працівників газового господарства, заявка №434, час 09 год. 32 хв. в цей час відповідачка [PERSON] була відсутньою в житловому будинку. Для відновлення належного для проживання стану житлового будинку необхідно витратити грошових коштів у розмірі 104376 ,00 (сто чотири тисячі триста сімдесят шість грн.) з яких 61396 тис.грн. вартість матеріалів, 42980 тис.грн, вартість відновлювальних робіт. Статтею 190 ЖК України передбачено,що громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Факт заподіяння матеріальної шкоди житловому будинку підтверджений актом обстеження від 17.03.2014 року, актом дослідження стану житлового будинку від 27.03.2014 року, актом перевірки дотримання санітарного законодавства №101 від 28 березня 2014 року, доповідною запискою інженера - будівельника від 27.03.2014 року,калькуляцією витрат на ремонт житлового будинку на 22.03.2014 р., рахунком –фактурою №6218021 від 22.03.2014р. Позивачем не представлено висновок експерта про непридатність житлового будинку для проживання і розрахунку суми збитків у зв’язку із чим в задоволенні позову про відшкодування матеріальних збитків необхідно відмовити. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2, 3 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті та, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно норм ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрун товувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial