Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 01.06.2000 р. по 01.02.2016 р. перебував у трудових відносинах з ДП «Завод ОБ та ВТ». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де він працював, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивач отримав професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступень. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ст., ризик помірний. Остеохондроз шийного відділу хребта з сенсорними порушеннями. Скривлення носової перегородки. Хронічний тонзиліт. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз), що підтверджується п. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.11.2016 року. Відповідно до акту огляду МСЕК від 11.12.2019 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 01.06.2000 р. по 01.02.2016 р. позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Завод ОБ та ВТ». Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивача [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.11.2016 року, у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 11.12.2019 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Суд вважає, що ДП «Завод ОБ та ВТ» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування хронічного професійного захворювання в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчить що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 20000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial