Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 62825,40 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок) та судовий збір в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07 листопада 2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування № 030215/4640/0000019 транспортного засобу Деу (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування». 02 січня 2017 року на а/д Київ-Іванків-Овруч сталося ДТП за участю автомобіля Ауді (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , та припаркованими автомобілями Деу (д.р.н. [NUMBER] ), ЗАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Деу (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 030215/4640/0000019. Згідно постанови Іванківського районного суду Київської області від 20.01.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.2.3 «Б,Є» 12.1 ПДР України. Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 00212626 та умов Договору страхування № 030215/4640/0000019, розмір страхового відшкодування склав 62825,40 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок). На даний час Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає страхове відшкодування, що є порушенням законних прав та інтересів ПрАТ «СК «УНІКА» та змушує Позивача звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.48-49). В судове засідання представник позивача не з`явився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 030215/4640/0000019. Згідно умов Договору ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпечуваного транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тобто, відповідно до умов цього договору застрахованими являються ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9-12). 02 січня 2017 року приблизно о 00 год. 25 хв. [PERSON] на 78 км+720 м автодороги Київ-Овруч, керуючи автомобілем Ауді 100 д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з припаркованими автомобілями - Daewoo д.н.з. [NUMBER] , ЗАЗ [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, таким чином порушив п.п.2.3 «Б, Є», 12.1 ПДР України (а.с.14). Вказане ДТП сталося з вини водія [PERSON] , за що 20 січня 2017 року постановою Іванківського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним за ст. 124 КпАП України та застосоване до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок гривень) (а.с.14). Відповідно до п.5 ч.1 ст.989 ЦК України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, встановлений договором. З матеріалів справи слідує, що 04 січня 2017 року до Позивача звернувся потерпілий [PERSON] із заявою про настання страхового випадку (а.с.6). Відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.01.2017 року, транспортний засіб DAEWOO Lanos д.н.з. [NUMBER] має механічні пошкодження (а.с.37-38). Згідно Страхового акту № 00212626 від 15.05.2017 року та розрахунку страхового відшкодування до нього вартість страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] становить 62825,40 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок) (а.с.5). 25 травня 2017 року позивачем виплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] в сумі 62825,40 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок), що підтверджується платіжним дорученням № 021242 від 25.05.2017 року (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Вказана правова позиція викладена Верховним судом при розгляді справи № 6-2587цс15 в постанові від 23 грудня 2015 року. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02 січня 2017 року визнано відповідача [PERSON] , а позивачем доведено факт виплати страхового відшкодування у розмірі 62825,40 грн. (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень сорок копійок), суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. (а.с.3). Оскільки позивачем ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» при подачі позову до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди сплачений судовий збір в сумі 1921 гривня 00 копійок, а позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» понесені судові витрати в розмірі 1921 гривня 00 копійок. За даних обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved