Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; -оскільки відповідач по характеру агресивна, нестримана, зла, сімейні стосунки між ними не склалися; -в середині серпня 2017 року він переїхав від відповідача в м.Мукачево та з того часу вони проживають окремо; -рішенням Хустського районного суду від 20 лютого 2018 року шлюб між ними було розірвано, а малолітнього сина залишено на вихованні біля матері; -через ухилення від виховання та утримання їх сина, нестворення належних умов для його розвитку, незабезпечення його речами першої необхідності, зловживання спиртними напоями та вчинення відносно дитини насильства рішенням Хустського районного суду від 24 жовтня 2018 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; -з 3 липня 2018 року їх син тимчасового проживає в обласному будинку дитини в м.Свалява Закарпатської області та перебуває на повному державному утриманні; -він готує все необхідне, щоб забрати дитину на своє виховання та утримання; -незважаючи на те, що відповідач не займається вихованням та утриманням дитини, дитина не проживає з нею, відповідач продовжує отримувати аліменти на утримання сина та своє утримання згідно рішення Хустського районного суду від 26 грудня 2017 року, звернувся до суду з позовом та просить: припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та аліментів на утримання відповідача у розмірі 800грн. щомісячно; виконавчий лист, виданий Хустським районним судом Закарпатської області на виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1000грн. щомісячно до повноліття дитини та аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 800грн. щомісячно, до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, відізвати з виконання та приєднати до матеріалів справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву /а.с.26/, згідно якої позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, у своїй позовній заяві /а.с.3/ просив розглянути справу у його відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена особисто /а.с.32/, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/. Рішенням Хустського районного суду від 26 грудня 2017 року вирішено: -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 жовтня 2017 року; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 800грн. щомісячно, до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку /а.с.7-9/. Через ухилення від виховання та утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не створення належних умов для його розвитку, не забезпечення речами першої необхідності, зловживання спиртними напоями та вчинення відносно дитини насильства за позовом Органу опіки та піклування Хустської міської ради рішенням Хустського районного суду від 24 жовтня 2018 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.10-13/. З 3 липня 2018 року малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , перебуває в обласному будинку дитини в м.Свалява Закарпатської області на повному державному утриманні /а.с.14/. Актом про вибуття дитини у сім`ю від 12 березня 2019 року адміністрацією обласного будинку дитини м.Свалява було передано малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , його батькові - [PERSON] , [INFO] , на підставі Висновку виконавчого комітету Хустської міської ради «про повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , на виховання батьку - [PERSON] від 4 березня 2019 року №400/02-13 та заяви батька» /а.с.27/. До теперішнього часу [PERSON] згідно рішення Хустського районного суду від 26 грудня 2017 року продовжує отримувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000грн. щомісячно, та аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 800грн. щомісячно, хоча з 3 липня 2018 року дитина з нею не проживає і не знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.273 СК України: якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України: якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд доходить висновку, що відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, враховуючи положення ст.273 СК України, має на меті можливість скасування їх присудження за наявністю певних обставин. З огляду на викладене, враховуючи роз`яснення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також зважаючи на те, що малолітній син позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання якого рішенням суду від 26 грудня 2017 року стягнуті з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , змінив своє місце проживання та згідно Акту про вибуття дитини у сім`ю з 12 березня 2019 року проживає з батьком - позивачем [PERSON] , суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved