Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», представник позивача: [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 13.02.2012 року був укладений договір про надання банківських послуг № б/н на суму 3300,00 грн., яку відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». При цьому, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 31.01.2018 року склала 51029,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1702,28 грн., проценти за користування кредитом 43321,43 грн., пеня та комісія 3100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 2406,19 грн.,яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1762,00 грн., сплачені ним при поданні позову до суду. Ухвалою від 05.04.2018 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився. Направлені на його адресу судові повідомлення разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів повернулись до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», «за не запитом». Відповідач не подав відзив. У відповідності до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом. Ухвалою від 30.05.2018 р. в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно договору № б/н від 13.02.2012 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] виразив свою згоду, що його заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ними договір про надання банківських послуг. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що визначено п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 цього договору - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.7-33). Таким чином знайшло своє підтвердження, що між учасниками справи склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, а саме те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 31.01.2018 року склала 51029,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1702,28 грн., проценти за користування кредитом 43321,43 грн., пеня та комісія 3100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 2406,19 грн. (а.с.5-6), у звязку з чим порушив права, свободи та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved