Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя - житловий будинок. У позові зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у 2006 р. вони придбали житловий будинок по [ADDRESS]. В договорі купівлі-продажу вказано власником [PERSON], який на даний момент і проживає в цьому будинку. Просить поділити цей будинок між нею та відповідачем відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у рівних частинах. У ході розгляду справи представник позивача збільшила предмет позову, просить зняти арешт з /4 частини вказаного вище будинку та виключити його з акту опису і арешту. У судовому засіданні по представник позивача дала пояснення аналогічні наведеним. Судом залучено як співвідповідачів відділ ДВС Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області, Кам'янка-Бузького відділення ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ст. 224 ТДПК України, суд за згодою позивачки, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник ВДВС у судовому засіданні у прийнятті рішення поклалась на розсуд суду. Представник «Приватбанку» у телефонограмі просить розглядати справу за його відсутності, покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, яка відповідає змісту ст.70 СІ< України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Як випливає з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.04.1979 р. по 10.12.2009 р. У період шлюбу - 22.07.2005 р. [PERSON] було придбано у спільну сумісну власність житловий будинок по [ADDRESS]. Із наявного у матеріалах виконавчого провадження витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно випливає, що право власності зареєстроване за відповідачем. Із матеріалів виконавчого провадження, представленого суду, встановлено, що 25.10.2007 р. Кам'янка-Бузьким районним судом винесено судовий наказ по справі № 2-н- 134/07 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» 7611,82 грн. заборгованості за кредитним договором. У ході примусового виконання вказаного судового рішення відділом ДВС Кам'янка-Бузького РУЮ актом опису від 24.03.2010 р. серії АА № 941643 описано нерухоме майно [PERSON] - спірний житловий будинок винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Зважаючи, що спірний будинок придбаний за час шлюбу [PERSON] він є спільною сумісною власністю подружжя, а тому його слід виключити з акту опису, визнавши за позивачкою право власності на Уг його частину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved