Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно договору кредиту № 966/169-632-32 від 04.05.2007 року АКБ «УКРСОЦБАНК» надав [PERSON] грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в сумі 18000,00 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 03.05.2014 року. Згідно п. 3.3.9 Договору, позичальник [PERSON] зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному договором. Позивач вказує, що позичальник до виконання умов договору поставився недобросовісно, припинив виконувати свої зобов'язання відповідно до договору: не повернув банку у встановлений термін заборгованість за кредитом та не сплатив проценти за його користування в строки, вказані цим договором, чим порушив умови договору. Так, ПАТ «УКРСОЦБАНК» свої зобов'язання про видачі суми кредиту виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] своїх зобов'язань не виконав та станом на 30.09.2015 року його заборгованість становить 35614,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.09.2015 року складає 766700,27 (сімсот шістдесят шість тисяч сімсот) гривень 27 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 14142,78 доларів США; заборгованість за відсотками - 10688,97 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 142681,48 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 89452,28 грн. 04.03.2016 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернувся до Хотинського районного суду із заявою про уточнення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 966/169-632-32 від 04.05.2007 року в сумі 24469,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 21.07.2015 року складає 539107,40 (п'ятсот тридцять дев'ять тисяч сто сім) гривень 40 копійок та 11500,50 грн. судового збору. В обґрунтування заяви посилається на те, що банку згідно ухвали суду від 04.11.2015 року стало відомо, що позичальник [PERSON] помер 21.07.2015 року. Так, на час відкриття спадщини, спільно із спадкодавцем, яким є позичальник [PERSON], постійно проживали його дружина - [PERSON] та син [PERSON]. Таким чином, спадкоємцям перейшли права та обов'язки спадкодавця, що існували на 21.07.2015 року. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість позичальника [PERSON] станом на 21.07.2015 року (тобто на дату смерті) згідно кредитного договору № 966/169-632-32 від 04.05.2007 року в сумі 24469,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 21.07.2015 року складає 539107,40 (п'ятсот тридцять дев'ять тисяч сто сім) гривень 40 копійок. Також, просить стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь судові витрати в розмірі 11500,50 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги не визнає, просив відмовити у задоволенні позову в зв'язку із спливом строків позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, причину своєї неявки суду не повідомила. Клопотань про розгляд справу в її відсутності суду не надала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту № 966/169-632-32 від 04.05.2007 року АКБ «УКРСОЦБАНК» надав [PERSON] грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в сумі 18000,00 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 03.05.2014 року. (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, вбачається, що позичальник [PERSON] помер 21 липня 2015 року (а.с.41-42). Крім того, із матеріалів справи, встановлено, позивач ПАТ «УКРСОЦБАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 21.07.2015 року (тобто на дату його смерті) його заборгованість згідно кредитного договору № 966/169-632-32 від 04.05.2007 року становить 24469,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 21.07.2015 року складає 539107,40 (п'ятсот тридцять дев'ять тисяч сто сім) гривень 40 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом - 14142,78 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 10326,36 доларів США. (а.с. 77-79). Відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Так, на час відкриття спадщини, спільно із спадкодавцем, яким є позичальник [PERSON], постійно проживали його дружина - [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] було залучено до участі в даній справі у якості правонаступників [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. В силу ст. 257 ЦК України визначено загальну тривалість позовної давності у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору, однак при цьому слід врахувати строки позовної давності, що передбачені ст.ст. 257, 258, 259 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості (а.с. 77-79) останній платіж позичальника [PERSON] по договору був здійснений 01 грудня 2008 року, а позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості 15 жовтня 2015 року (дата отримання судом позовної заяви 15.10.2015 р.), тобто після спливу трирічного терміну позовної давності. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). Отже, як встановлено судом, у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, як встановлено судом позивач не звертався до суду з вимогою про поновлення пропущеного строку позовної давності. Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «УКРСОЦБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити в зв'язку зі спливом строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed