Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач - прокурор Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області (реорганізована на даний час у Тячівську окружну прокуратуру) звернувся до суду в інтересах держави в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,478 га за кадастровим номером: 2124482400:03:002:0182, розташовану в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, вартістю 506 011, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави Україна в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,213 га за кадастровим номером: 2124482400:03:002:0278, розташовану в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, вартістю 304 829, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави Україна в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,213 га за кадастровим номером: 2124482400:03:002:0279, розташовану в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, вартістю 304 829, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави Україна в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,213 га за кадастровим номером: 2124482400:03:002:0280, розташовану в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, вартістю 304 829, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави Україна в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,213 га за кадастровим номером: 2124482400:03:002:0281, розташовану в с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, вартістю 304 829, 00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність держави Україна в особі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 серпня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2019 року залучено до участі у справі в якості законного представника неповнолітньої відповідачки [PERSON] - [PERSON] та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області - Солотвинську селищну раду Тячівського району Закарпатської області. Свої позовні вимоги прокурор-позивач мотивує тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12019070000000076 від 24 січня 2019 року встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка на території Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатскої області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017232 від 22 вересня 1999 року загальною площею 1,33 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. В подальшому [PERSON] на підставі вказаного Державного акту сформувала дві земельні ділянки площею 0,852 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0211 та площею 0,478 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0182. 15 квітня 2014 року земельна ділянка площею 0,4780 га відчужена згідно договору купівлі-продажу № 473 від 15 квітня 2014 року [PERSON] . В подальшому, згідно договору дарування № 3118 від 07 травня 2014 року вказана земельна ділянка перейшла у дар [PERSON] та в подальшому на підставі договору дарування № 6756 від 29 вересня 2014 року перейшла у власність [PERSON] . 15 квітня 2014 року земельна ділянка площею 0,852 га відчужена, згідно договору купівлі-продажу № 470 від 15 квітня 2014 року [PERSON] . Згідно договору дарування № 699 від 11 червня 2014 року власником вказаної земельної ділянки став [PERSON] . 12 червня 2016 року вказана земельна ділянка поділена на чотири ділянки: площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0278, площею 0, 213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0279, площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0280, площею 0,213 за кадастровим номером 2124482400:03:002:0281. Згідно висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 07 червня 2019 року вартість земельної ділянки площею 0,478 га, за кадастровим номером 2124482400:03:002:0185 становить 506 011, 00 гривень. Згідно висновку про вартість земельної ділянки від 07 червня 2019 року вартість земельної ділянки площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0278 становить 304 829, 00 гривень, площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0279 становить 304 829, 00 гривень, площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0280 становить 304 829, 00 гривень, площею 0,213 за кадастровим номером 2124482400:03:002:0281 становить 304 829, 00 гривень. Загальна вартість земельних ділянок становить 1 725 327, 00 гривень. Досудовим розслідуванням встановлено, що Державний акт серії І-ЗК № 017232 від 22 вересня 1999 року [PERSON] не видавався та відомості про його реєстрацію у книгу реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Дібрівської сільської ради не вносилися, під № 492 від 22 вересня 1999 року вказаної книги зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК 011 № 0135, виданий [PERSON] . Крім того, згідно висновку експерта № 4/324 від 11 листопада 2017 року встановлено, що в кінці документу «Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , серії І-ЗК № 017232» у графі «Голова Дібрівської сільської Ради народних депутатів - Марина В.В.» - виконаний не Мариною В.В .. Підпис, наявний в кінці документу «Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , серії І-ЗК №017232» у графі «Інженер-землевпорядник - Кодре В.І.» виконані не Кодре Василем Івановичем . Згідно висновку експерта № 4/228 від 07 серпня 2017 року бланк державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] серії І-ЗК № 017232 виготовленні струминним способом друку, який не застосовується при виготовленні дійсних документів ПК «Україна», не відповідає бланку встановленого взірця. Відбитки печатки виконавчого комітету Дібрівської сільської ради нанесені не кліше печатки, а виконані струминним способом друку. Підписи у графі «Голова Дібрівської сільської Ради народних депутатів», «Інженер-землевпорядник» на вказаному державному акті виконані кульковою ручкою. Таким чином, на підставі підробленого державного акта [PERSON] незаконно заволоділа земельними ділянками площею 0,852 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0211 та площею 0,478 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0182, які в подальшому відчужила іншим особам. Представник позивача Тячівської окружної прокуратури - прокурор Варга І.В. в судове засідання не з`явився, позаяк подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Неповнолітня відповідач [PERSON] , її законний представник [PERSON] та представник - адвокат Гаврилець М.Б. в судове засідання не з`явилися, позаяк представник законного представника неповнолітньої відповідачки - адвокат Гаврилець М.Б. подав суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та в заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, позаяк подала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 017232 від 22 вересня 1999 року належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 1,33 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства на території Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (а.с. 19-20). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на підставі вказаного Державного акту на право приватної власності на землю сформувала дві земельні ділянки площею 0,852 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0211 та площею 0,4780 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0182 В подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 473, [PERSON] відчужила [PERSON] земельну ділянку площею 0,4780 га із кадастровим номером 2124482400:03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Також на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Шимон М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 470, [PERSON] відчужила [PERSON] земельну ділянку площею 0,8520 га із кадастровим номером 2124482400:03:002:0211 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). На підставі договору дарування земельної ділянки від 07 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3118, земельна ділянка 0,4780 га із кадастровим номером 2124482400:03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , перейшла від [PERSON] у власність [PERSON] (а.с.17-18). В подальшому на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 6756, земельна ділянка 0,4780 га із кадастровим номером 2124482400:03:002:0182 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , перейшла у власність неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.15-16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 червня 2019 року встановлено, що 12 червня 2016 року земельна ділянка площею 0,8520 га із кадастровим номером 2124482400:03:002:0211 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , поділена на чотири ділянки: - площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0278, - площею 0, 213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0279, - площею 0,213 га за кадастровим номером 2124482400:03:002:0280, - площею 0,213 за кадастровим номером 2124482400:03:002:0281 (а.с.27-31, 32-34, 35-37, 38-40, 41-43). Відповідно до висновку експерта № 4/324 від 11 листопада 2017 року встановлено, що в кінці документу «Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , серії І-ЗК № 017232» у графі «Голова Дібрівської сільської Ради народних депутатів - Марина В.В.» - виконаний не Мариною В.В. , а іншою особою. Підпис, наявний в кінці документу «Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , серії І-ЗК №017232» у графі «Інженер-землевпорядник - Кодре В.І.» виконані не Кодре Василем Івановичем , а іншою особою (а.с. 49-66). Також, відповідно до висновку експерта №4/228 від 07 серпня 2017 року бланк Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] , серії І-ЗК №017232 виготовленні струминним способом друку, який не застосовується при виготовлені дійсних документів ПК «Україна», не відповідає бланку встановленого взірця. Відбитки печатки Виконавчого комітету Дібрівської сільської ради нанесені не кліше печатки, а виконані струминним способом друку. Підписи у графі «Голова Дібрівської сільської Ради народних депутатів», «Інженер-землевпорядник» на вказаному державному акті виконані кульковою ручкою (а.с.67-74). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. На підтвердження своїх позовних вимог щодо порушення прав Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, яка є правонаступником Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, як власника спірних земельних ділянок та вибуття спірних земельних ділянок із володіння первісного власника не з його волі іншим шляхом, прокурором доведено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 12019070000000076 від 24 січня 2019 року встановлено, що [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки на території Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №017232 від 22 вересня 1999 року загальною площею 1,33 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Однак, у ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 017232 від 22 вересня 1999 року [PERSON] не видавався та відомості про його реєстрацію у книгу реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю Дібрівської сільської ради не вносилися, а також висновком експерта № 4/228 від 07 серпня 2017 року встановлено, що бланк Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] серії І-ЗК №017232 виготовлені струминним способом друку, який не застосовується при виготовлені дійсних документів ПК «Україна», не відповідає бланку встановленого взірця, а також відбитки печатки Виконавчого комітету Дібрівської сільської ради нанесені не кліше печатки, а виконані струминним способом друку та підписи у графі «Голова Дібрівської сільської Ради народних депутатів», «Інженер-землевпорядник» на вказаному Державному акті виконані кульковою ручкою і вказані обставини свідчать про те, що спірна земельна ділянка не вибувала із власності територіальної громади в установлений законом спосіб і рішення Нижньоапшанською сільською радою, яка на час його видачі була наділена компетенцією розпоряджатись такими землями, не приймалось. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судові витрати, які підлягають до стягнення з неповнолітньої відповідачки [PERSON] в сумі 5 060, 11 гривень (1 % від вартості земельної ділянки 506 011, 00 гривень) слід стягнути із її законного представника [PERSON] ; судові витрати з відповідача [PERSON] слід стягнути в сумі 12 193, 16 гривень (1 % від вартості чотирьох земельних ділянок). Оскільки прокурором - позивачем при поданні позову внесено судовий збір у розмірі 25 880, 00 гривень, тобто, в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а відповідно до ціни позову 1 725 327, 00 гривень судовий збір слід було сплатити в розмірі 17 253, 27 гривень, то відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» прокурору слід повернути судовий збір в розмірі переплаченої суми 8 626,73 гривень.

Outcome: approved