Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по угоді № б/н від 30.11.2011 року в сумі 13818,72 грн. Посилається на те, що 30.11.2011 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладена угода, відповідно до умов якої, банк надав [PERSON] кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 20000060755024 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порушивши умови угоди, відповідач не виконувала зобовязання за угодою, в результаті чого, станом на 12.03.2017 року виникла прострочена заборгованість по угоді, що складає ціну позову. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки та не подала заперечення щодо позовних вимог. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Право на неустойку викає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Судом встановлено, що відповідно до умов угоди № б/н від 30.11.2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в сумі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 20000060755024 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобовязувалася здійснювати погашення кредиту щомісячно, сплачуючи відсотки за користування кредитними коштами. Із розрахунку, представленого позивачем, вбачається, що [PERSON] отримала кредитні кошти, однак зобовязання по угоді відповідач не виконувала та кредитні кошти не повертає, внаслідок чого, станом на 12.03.2017 року виникла заборгованість по угоді в сумі 13818,72 грн., а саме: 7658 грн. 47 коп. заборгованість по кредиту, 710 грн. 74 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2091 грн. 31 коп. заборгованість пені та комісії, 3358 грн. 20 коп. штрафи згідно угоди. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що не виконання відповідачем умов угоди порушило право позивача на повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по угоді в сумі 13818,72 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved