Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN03000010712426 від 25.12.2006р., за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 10 000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з розрахунком 22,80 % річних за користування кредитом. Відповідач [PERSON] свої обов'язки за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13098 гривень 91 копійок, яку разом із судовими витратами позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без її участі до суду не зверталась. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 25 грудня 2006 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN03000010712426, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з розрахунком 22,80 % річних за користування кредитом (а.с. 10-12). Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] станом на 27 липня 2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 67 919 гривень 48 копійок. Судовим рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровськ від 17 липня 2014 року було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» сума у розмірі 54 820 гривень 57 копійок, таким чином різниця заборгованості становить 13 098 гривень 91 копійка (а.с. 5). Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, порушив графік платежів та не здійснював розрахунки, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтовами, а позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору - 243 гривні 60 копійок . На підставі викладеного,

Outcome: approved