Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська страхова компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6432с від 03 вересня 2013 року, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 12 000,00 грн., строком на 24 місяців, з 03 вересня 2013 року по 03 вересня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Даний кредитний договір № 6432с від 03 вересня 2013 року відповідно до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року, укладеного між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» 14 квітня 2020 року звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою за № 4091 про виплату страхового відшкодування у сумі 27 787,52 грн. та ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання своїх обов`язків по договору добровільного страхування кредитів складено страховий акт № 169кр від 15 квітня 2020 року та відповідно 15 квітня 2020 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 27 787,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2245 від 15 квітня 2020 року. Отже, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 27 787,52 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 27 787 гривень 52 копійки за виплачене страхове відшкодування та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102 гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] (а.с.19-21) на підставі анкети клієнта на отримання кредиту (а.с. 24) було укладено кредитний договір № 6432с від 03 вересня 2013 року, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 12 000,00 грн., строком на 24 місяців, з 03 вересня 2013 року по 03 вересня 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних (а.с. 15-16). Сторонами було узгоджено графік розрахунків, який є додатком до кредитного договору № 6432с від 03 вересня 2013 року (а.с. 17). Грошові кошти у сумі 12 000,00 грн. перераховані КС «Українська кредитна спілка» на користь [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 12012 від 03 вересня 2013 року (а.с. 18). Згідно договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року (а.с. 25-26), майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов*язані з матеріальними збитками, які завдані наслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів, у тому числі, по кредитному договору № 6432с від 03 вересня 2013 року, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» (а.с. 27). Позичальник [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, як це вбачається з виписки по картковому рахунку позичальника (а.с. 29). 14 квітня 2020 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася з заявою за № 4091 на адресу ПрАТ «Українська страхова компанія» про здійснення страхової виплати у зв`язку із настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни», у тому числі щодо позичальника [PERSON] за кредитним договором № 6432с від 03 вересня 2013 року на суму 27 787,52 грн. (а.с. 28). Згідно страхового акту № 169кр від 15 квітня 2020 року страхова сума, яка підлягала сплаті страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія» внаслідок невиконання [PERSON] своїх обов`язків перед КС «Українська кредитна спілка» за отриманим кредитом відповідно до кредитного договору № 6432с від 03 вересня 2013 року склала 27 787,52 грн., що було перераховано ПрАТ «Українська страхова компанія» на рахунок КС «Українська кредитна спілка» 15 квітня 2020 року згідно платіжного доручення № 2245 (а.с. 30-32). Зазначені обставини відповідачкою не спростовані. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1). Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч.2). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування за статтею 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.3 ч.1). Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. ПрАТ «Українська страхова компанія», виконавши свої зобов`язання за договором страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача [PERSON] , особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 27 787,52 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102 гривені 00 копійок (а.с. 8).

Outcome: approved