Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 1/ 2 частину належної будівлі за адресою: [ADDRESS], побудованої під час перебування в шлюбі з [PERSON]; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю від 19 серпня 2004 року на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 03.09.1994 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі сторони почали будівництво нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS], загальною площею 43,7 м.кв. З 2004 року вищезгадана будівля використовується як кафе-бар. На підставі розпорядження ЗРА від 19 серпня 2004 року № 848 було видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю на ім'я [PERSON] та зареєстровано право власності на нерухоме майно в ЛОДК «БТІ та ЕО». Сімейне життя у сторін не склалося і 20 серпня 2009 року сторони розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу сторони продовжують користуватися спільною власністю - кафе-баром. Позивач зазначає, що оскільки вищезгадана будівля була побудована за час перебування у шлюбі, то вона має право на 1/ 2 частину. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 03 вересня 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження від 16 жовтня 1996 року. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 20 серпня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.08.2009 року. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі [PERSON] набув у власність нежитлову будівлю, яка розташована на [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності від 19 серпня 2004 року. Як вбачається із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4704894 від 10.09.2004 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.2004 року належить нежитлова будівля під літ. «Б-1» загальною площею 43,7 кв.м. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зважаючи на те, що у судовому засіданні встановлено, що спірне майно було побудоване за час перебування сторін у шлюбі, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved