Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20.06.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8570,67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.12.2013 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 03.02.2014 року загальна сума заборгованості становить 7998,19 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 7140,68 грн.; заборгованість за відсотками - 0,45 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентова складова) - 357,06 грн., які просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутності. Про винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк», та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в розмірі 8570,67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.12.2013 року (а.с. 6-30). Своїм підписом на заяві відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає договір між ним та банком. Згідно генеральної угоди відповідач повинен був вносити щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, відсотки, комісію на інші платежі згідно умов в сумі 1428,45 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, носять зобов'язальний характер. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Однак в порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України своїх обов'язків за договором відповідач не виконував, і станом на 09.02.2014 року заборгував банку 7998,19 гривень, в тому числі: 7140,68 грн. - заборгованість за кредитом; 0,45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 357,06 грн. - штраф (процентова складова). Застосування вказаних вище штрафів як відповідальність за порушення зобов'язання передбачена пунктом 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим даним договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 7998,19 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved