Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач просить суд поділити квартиру за адресою [ADDRESS], яка набута у шлюбі і є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної квартири і припинити на вказану 1/2 частку квартири право власності відповідача. Відповідач позов визнав, згоден, що квартира набута у шлюбі, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку в квартирі як набуту у шлюбі і не заперечує проти припинення його права власності на вказану частку. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони уклали шлюб 24.10.1992р. Згідно свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON] , 1993р.н. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014р. шлюб між сторонами розірвано. У рішенні встановлено, що сторони не проживають разом з 1997 року. Згідно договору купівлі-продажу від 10.09.1993р. - [PERSON] купив квартиру за адресою [ADDRESS]. У самому договорі не зазначено про набуття квартири у індивідуальну (приватну) власність одного з подружжя. Згідно ст.22 КЗпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ст.23 КЗпШС майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно ст.24 КЗпШС роздільним майном подружжя є майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування. Згідно ст.28 КЗпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ст.9 КЗпШС УРСР, що діяв на час набуття майна у власність, - на вимоги, що випливають із шлюбних та сімейних відносин, позовна давність не поширюється, за винятком випадків, коли строк для захисту порушеного права встановлено законодавством України. Згідно ст.29 КЗпШС поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності (тобт о після розірвання шлюбу). Згідно ст.60 СК України (що діяв на час розірвання шлюбу і на даний час (поділу майна між подружжям) - майно, набуте у шлюбі, набувається подружжям у спільну сумісну власність. Згідно ст.63, 70 СК частки подружжя у спільно сумісному майні визнаються рівними. Таким чином, враховуючи дати набуття майна, слід вважати встановленим, що квартира набута подружжям у шлюбі у спільну сумісну власність, і відповідно права кожного з подружжя на вказану квартиру є рівними. Тому є підстави для визнання за позивачкою права власності - в порядку розділу спільного сумісного майна між подружжям - на належну їй 1/2 частку даної квартири. Відповідно, право власності відповідача на вказану частку (1/2) припиняється. На підставі ст.ст.22,24 Кодексу законів про шлюб та сім,ю УРСР, ст. 60, 63,70 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved