Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

позивач ПрАТ «Київобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 18.03.2018 року близько 22.50 години в селі Андріївка Макарівського району Київської області по вулиці О.Меля, водій [PERSON] керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN-GOLD» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив з`їзд в кювет та наїзд на електроопору (опора №213 ПЛ-10 кВ Л-43), чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.125 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. О 09.48 годині 19.03.2018 року бригадою ОВБ ПрАТ «Київобленерго» було виявлено, що в селі Андріївка Макарівського району Київської області по вулиці О.Меля підбита опора №213 ПЛ-10 кВ Л-43. Таким чином, у зв`язку з пошкодженням відповідачем електричної опори було знеструмлене споживачів Макарівського РП ПАТ «Київобленерго», лінія електропередачі по вулиці О.Меля в селі Андріївка , в тому числі і опора № 213 , що знаходиться на балансі ПрАТ «Київобленерго». Було встановлено, що збиття опори відбулося в результаті наїзду автомобіля «VOLKSWAGEN-GOLD» державний номер [NUMBER] . Патрульні поліції по приїзду встановили особу водія [PERSON] та склали протокол про адміністративне правопорушення БД №357967. Внаслідок вищевикладених неправомірних дій [PERSON] було пошкоджено майно на суму 11751.17 гривня, а також вартість відновлюваних робіт. Даний факт підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області №370/771/18 від 10.04.2018 року, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN-GOLD» державний номер [NUMBER] . Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» є суб`єктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області. тобто, у зв`язку із взятими зобов`язаннями позивач безперебійно забезпечує постачання електричної енергії для населеннях в межах Київської області. у зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач був вимушений понести витрати по встановленню іншої опори та неізольованого проводу на зальну суму 11751.17 гривня. Макарівським РП відновлено повітряну лінію електропередач та складено кошторис проведених робіт на вищевказану суму. Позивачем 21.03.2018 року по даному факту подана заява до Макарівського ВП ГУ НП у Київській області про вчинення злочину, передбаченого ст.194-1 КК України, на що отриманий висновок про відмову у внесені відомостей до ЄДРДР. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Макарівським ВП Ірпінського ВП ГУ НП у Київській області, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів АМ005547988 від 19.03.2017 року, виданого АТ СГ «ТАС». Тому, 22.02.2019 року позивач звернувся з заявою про страхове відшкодування до АТ СГ «ТАС» з відповідним пакетом документів, на що отримана відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що також повідомлений [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] направлений лист про відшкодування збитків в добровільному порядку, однак збитки відповідачем не відшкодовані. Позивач просить: стягнути з [PERSON] май нову шкоду у розмірі 11751.17 гривня, витрати по оплаті судового збору у сумі 1921.00 гривня. Згідно ухвали суду від 08.08.2019 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу наданий строк подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] не надав відзиву на позовну заяву. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 10.04.2018 року [PERSON] [INFO] , визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, йому призначене адміністративне втягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. З акту розслідування перерви електропостачання в електричних мережах ПЛ-10 кВ Л-43Липівка від 19.03.2018 року, комісією ПраТ «Київобленерго» встановлені час та початок перерви електропостачання 19.03.18 року о 12.45 годині; час та дата відновлення електропостачання 19.03.28 року о 15.01 годині. Місце розташування енергооб`єкту село Андріївка ПЛ-10 Л-43 Липівка. В описі виникнення технологічного порушення внаслідок якого сталось переривання електропостачання зазначено: 19.03.2018 року виявлена підбита опора №213 ПЛ-10 кВ Л-43Липівка, мав місце наїзд невідомого автомобіля. Згідно довідок, та актів про використання матеріалів №25 від 31.03.2018 року, виданих ПраТ «Київобленерго», станом на 20.03.2018 року вартість матеріалів, використаних при проведенні робіт по відновлюванню збитої транспортним засобом опори ПЛ-10 Кв ОП.213 Л-43 Липівка складає 11751.17 гривня, а саме: - опора 1 штука 2862.49 гривні; - провід неізольований А50-0,08 т - 8553.80 гривні; ізолятор штирьовий ШФ-40 з ковпачком 3 штуки - 334.88 гривні. З листа-відповіді №3428 від 04.04.2018 року Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області вбачається, що не має підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки перевіркою встановлено, що 18.03.2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN-GOLD» державний номер [NUMBER] по вулиці О.Меля в селі Андріївка Макарівського району допустив наїзд на електроопору №213. В результаті ДТП пошкоджено електроопору. Відповідно ст.124 КУпАП на водія [PERSON] складено адміністративний протокол БД №357967 від 18.03.2018 року та направлено для розгляду до Макаріського районного суду. 09.03.2019 року АТ СГ «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування. Згідно листу-пропозиції від 16.04.2018 року ПраТ «Київобленерго» пропонувало [PERSON] відшкодувати завдані збитку в термін 10 днів у розмірі 11751.17 гривня. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, яка регламентує відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вимогами ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1, 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно пунктам 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачем спричинена шкода майну позивача, яка підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved