Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач - ПАТ «УкрСиббанк» 25.12.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8221,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року становить 128 842,02 грн., що виникла за кредитним договором №11330399000 укладеним 08.04.2008 року. Свої позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтувало тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 08.04.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11330399000. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2. договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 33500,00 доларів США, що еквівалентно 169175,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі не пізніше 08.04.2015 року. Згідно п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі, процентна ставка встановлюється у розмірі 14% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та надав позивачу кредит, на умовах зазначених в договорі, а відповідач, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином станом на 08.12.2014 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 8221,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року становить 128 842,02 грн. з яких: 8 103,22 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року становить 126 996,14 грн. - кредитна заборгованість; 117,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року становить 1845,88 грн. - заборгованість по процентам; а також, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом станом на 12.12.2014 року становить - 1405,81 грн., з яких: 1361,45 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 44,36 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідач повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем, однак кошти позичальником повернуті не були. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, що змусило банк звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 04.03.2015 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Банк просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 26.02.2015 року становить 6852,59 доларів США, з яких: 6852,59 доларів США - заборгованість за кредитом, а також 885,61 грн. - пеня за прострочення сплати за кредитом (а.с. 48-49). Відповідач, заперечуючи проти позову, 29.04.2015 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору №11330399000 укладеного 08.04.2008 року. В обґрунтування зустрічного позову, відповідач зазначив, що дії ПАТ «УкрСиббанк» суперечать вимогам законодавства та призвели до нівелювання позитивних властивостей кредиту, отриманого позивачем згідно договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. Не зважаючи на те, що споживче кредитування спрямоване перш за все на задоволення потреб громадян та відповідний розумний розмір прибутків фінансових установ, дії Банку свідчать про відсутність у зацікавленості у досягненні таких цілей, а спрямовані лише на отриманні прибутків, враховуючи, що початкову вартість товару, придбаного за рахунок такого споживчого кредиту, вже сплачено позичальником. Позичальник на даний момент не отримує ніякої користі від кредитної угоди та несе матеріальні збитки, що спричинено, зокрема й тим, що ПАТ «УкрСиббанк» при укладенні кредитного договору та наданні відповідного кредиту було припущено кілька грубих порушень законодавства України, а також не попереджено позичальника про всі можливі ризики, при його отриманні, а саме, не надано інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами, окрім того, на думку позичальника Банком порушено порядок здійснення операцій з валютними цінностями. З огляду на зазначені обставини, позичальник просив суд розірвати кредитний договір №11330399000 укладений 08.04.2008 року, та відмовити ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні первісного позову. У судовому засіданні 14.12.2015 року представник ПАТ «УкрСиббанк» Островерхов К.М. підтримав позов у повному обсязі, щодо зустрічного позову, просив суд відмовити у його задоволенні. Представник [PERSON] у судове засідання 14.12.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відтак, суд визнав за можливе розгляд справи без участі представника відповідача, в силу того, що неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи (ч. 2 ст. 169 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову, та відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 08.04.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11330399000 (а.с. 5-13). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2. договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 33500,00 доларів США, що еквівалентно 169175,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі не пізніше 08.04.2015 року. Судом встановлено, що Банк виконав повністю свої зобов'язання, у відповідності до умов кредитного договору та надав позичальнику кредит. Відповідач, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.02.2015 року становить 6852,59 доларів США, з яких: 6852,59 доларів США - заборгованість за кредитом, а також 885,61 грн. - пеня за прострочення сплати за кредитом (а.с. 48-49). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов зазначеного договору, однак, відповідачем кошти не були повернуті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. За змістом ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Тобто, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Однак, [PERSON] не доведено суду наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, необхідних для розірвання кредитного договору. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за первісним позовом та відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь ПАТ «УкрСиббанк» з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1302,48 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 19.12.2014 року (а.с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved