Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між банком та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 52_199 від 21.06.2013 року. Кредит надавався в розмірі 290000,00 гривень на 180 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.06.2028 року для придбання майнових прав на обєкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав. За користування кредитом позичальник зобовязувався сплачувати банку відповідну плату в розмірі 16% річних. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1611,11 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором було укладено: договір поруки від 20.06.2013 року з [PERSON]. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Вимоги банку щодо погашення заборгованості не задоволені, заборгованість не погашена. Станом на 27.05.2017 року, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення заборгованості, наявна заборгованість за договором, яка складає 417621,50 гривень, утому числі: борг за кредитом в розмірі 270666,68 гривень; відсотки за користування кредитом з 01.04.2015 року по 26.05.2017 року в розмірі 100024,59 гривень; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 15613,91 гривень; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 25441,59 гривень; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 року по 26.05.2017 року в розмірі 2370,85 гривень; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 26.05.2017 року в розмірі 3503,88 гривень. Просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором та судовий збір у розмірі 6264,32 грн. В судове засідання представник позивача\~ не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, крім того просить суд стягнути з відповідачів витрати за розміщення оголошення у пресі в розмірі 420 грн. (а.с. 78). В судове засідання відповідачі не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, а саме відповідно до положень ст. 74 ЦПК України - через оголошення у газеті «Урядовий курєр», не надавши доказів про поважність причин неявки (а.с. 81-83). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.06.2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 52_199. Кредит надавався в розмірі 290000,00 гривень на 180 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.06.2028 року для придбання майнових прав на обєкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав. За користування кредитом позичальник зобовязувався сплачувати банку відповідну плату в розмірі 16% річних. (а.с. 8-18). Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1611,11 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Станом на 27.05.2017 року, в результаті невжиття відповідачем заходів щодо погашення заборгованості, наявна заборгованість за договором, яка складає 417621,50 гривень, утому числі: борг за кредитом в розмірі 270666,68 гривень; відсотки за користування кредитом з 01.04.2015 року по 26.05.2017 року в розмірі 100024,59 гривень; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 15613,91 гривень; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 25441,59 гривень; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 року по 26.05.2017 року в розмірі 2370,85 гривень; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 26.05.2017 року в розмірі 3503,88 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7). Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором було укладено: договір поруки від 20.06.2013 року з [PERSON]. (а.с. 19-25). Згідно договору поруки від 20.06.2013 року, поручитель [PERSON] зобов'язалася перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій за договором про надання іпотечного кредиту. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Добровільно умови договору відповідачі не виконують, заборгованість не сплачують, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання. В зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову та у вигляді витрат на оголошення у пресі для виклику відповідачів, сплачених позивачем. Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська розглядаються Сватівським районним судом Луганської області.

Outcome: approved