overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач просить зняти арешт з невизначеного кола майна належного їй та її малолітній доньці, а також квартири [ADDRESS], що був накладений по виконавчому листу № 2-221 на підставі постанови державного виконавця ВДВС Долинського районного управління юстиції без № від 23.03.2010. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала просила задовільнити. Представник відповідача Стеблина О.В. проти позову не заперечував, підтвердив обставини на яких ґрунтується позов, пояснив що виконавче провадження знищено за строком давності. Заслухавши сторони та дослідивши документи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Реєстраційним посвідченням від 29.11.2007 підтверджено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за № 36 на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON] - ? та [PERSON]-1/2. Листом ВДВС Долинського районного управління юстиції від 22.10.2014 № 11006 підтверджено що виконавче провадження за листом № 2-221 виданого 14.04.2009 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДОМ» заборгованості завершено 26.10.201, а матеріали виконавчого провадження знищенні. Довідкою ТОВ «ДОМ» підтверджується, що по виконавчому листу № 2-221 заборгованість у сумі 1916,46 оплачена. Копією відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна підтверджується арешт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження , б/н від 23.03.2010, старшого державного виконавця Стеблини О.В. При винесенні рішення суд враховує, що згідно ст. 242 батьки є законними представниками своїх малолітніх дітей, що в даному випадку є підставою для представництва [PERSON] інтересів її малолітньої доньки [PERSON]. Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту накладеного на майно. Статею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд виходячи з положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, встановив наявність підстав для часткового задоволення пред'явленого позову. Так, у судовому засіданні, підтверджено накладення арешту на квартиру та відсутність підстав для цього, станом на теперішній час. В той же час не підтверджено вимоги стосовно зняття арешту з іншого майна, яке до того ж не визначено позивачем та про яке відсутні відомості у реєстрі обтяжень, з огляду на що вимоги позову слід задовільнити частково.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач просить зняти арешт з усього належного їй на праві приватної власності майна з тих підстав, що зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк», за яким арешт було накладено, виконано повністю. Представник позивача позов підтримав, представник відповідача в судове засідання не зявився. Листом від 21.06.2017 року за №32220 відповідач повідомив позивача, що на виконанні перебувало виконавче провадження №17928496 з виконання ухвали про забезпечення позову №2-8158 від 23.06.2009 року, виданої Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про накладення арешту на все майно, що належить відповідачу в межах заявлених позовних вимог у розмірі 14948,86 дол. США. Розяснено, що державним виконавцем може бути знятий арешт з майна боржника у разі скасування судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням. За змістом ст.77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем не обґрунтовано належність довідок ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.06.2017 року про відсутність заборгованості перед зазначеною банківською установою взагалі та за кредитним договором №NKI0A800000009 зокрема як доказів на підтвердження обставин скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі, під час розгляду якої були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна. Оскільки заходи забезпечення позову по справі №2-8158, яка перебувала на розгляді в іншому суді, не були скасовані, підстави для задоволення позову про зняття арешту майна відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач просить зняти заборону відчуження на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] /реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - 2672978/, посилаючись на те, що: -йому належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] на підставі договору дарування, укладеному 29 грудня 2012 року між ним та його матір'ю - [PERSON]; -житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Державним нотаріусом Толстиковою Н.І. від 28 квітня 1988 року, за реєстровим №2-1582 та зареєстрований в Єдиному реєстрі прав власності за №7042 від 18.12.1989 року; -рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 28.11.2013 року договір дарування житлового будинку, укладений 29 грудня 2012 року було визнано дійсним та визнано за ним право власності; -при звернені до реєстраційної служби з приводу реєстрації в Єдиному державному реєстрі прав власності на цей будинок йому було відмовлено в реєстрації, так як першою Алчевською Державно нотаріальною конторою на будинок накладено заборону /реєстраційний номер обтяження 2672978 від 17.02.1984 року/ на ім'я [PERSON]; -накладення заборони на житловий будинок є незаконним, оскільки він належить йому на праві приватної власності на підставі вищезазначеного рішення Алчевського міського суду Луганської області, яке набрало законної сили 10 грудня 2013 року; -у Державному нотаріальному архіві йому надали копію з реєстрового запису від 17.02.1984 року з реєстру для реєстрації заборон, де вказано, що накладена заборона на ім'я [PERSON], а на підставі чого і ким невідомо. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав свій позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Першої Алчевської Державної нотаріальної контори у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду письмові пояснення /а.с.13-14/, згідно яких не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутність. Суд, вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач просить зобов'язати [PERSON] знятися з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що є власником зазначеної квартири а відповідач в ній зареєстрований. На даний час вона має намір продати квартиру, уклала попередній договір про її продаж, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації, що є перешкодою для продажу квартири та чим відповідач порушує її право розпорядитися своїм майном. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився. Суд, вислухавши учасників судового розгляду що з'явилися, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2012 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 9). Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с. 7) та встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.10.2013 року (а.с.10-11), також цим рішенням суду встановлено, що [PERSON] не є співвласником квартири. В спірній квартирі зареєстрований відповідач (а.с. 8). Маючи наміри продати квартиру позивачка надсилала [PERSON] лист з проханням знятися з реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.13-14). 13.03.2014 року позивачка уклала з [PERSON] нотаріально завірений попередній договір на продаж квартири [ADDRESS], що підтверджується копією цього договору. Відповідно до умов договору позивачка повинна надати довідку про відсутність зареєстрованих осіб за цією адресою. Доказів того, що відповідач знявся з реєстрації за спірною адресою, останнім не надано. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 та 391 ЦК України. Таким чином позивачка, будучи власником нерухомого майна, має намір ним розпорядитися, тобто продати, однак перешкодою для цього є факт реєстрації відповідача за спірною адресою, тобто порушується право власності позивачки. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач просить зобовязати відповідача [PERSON] за власний рахунок привести до попередного стану квартиру № 8, у буд. 19, корп. 4, по вул. Варненській, у м. Одесі, шляхом знесення самовільно добудованої частини балкону, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 1998 року. Відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на цей час в неї немає ніякої добудови до балкону, що технічним паспортом на квартиру, виготовленого 12 травня 2016 року ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації». Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири за № 8, у буд. 19, корп. 4, по вул. Варненській, у м. Одесі. В акті від 17 серпня 2015 року за наслідками перевірки, проведеної Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, зазначено, що відповідачем самовільно, без дозволу та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації проведена реконструкція зазначеної квартири шляхом розширення балкону. Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 08 грудня 2015 року прийняте розпорядження за № 797 про зобовязання [PERSON] привести самочинно реконструйовану квартиру до попереднього стану. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» від 12 травня 2016 року на квартиру № 8, у буд. 19, корп. 4, по вул. Варненській, у м. Одесі, житлова площа приміщень складає 28,5 кв. м, яка збільшилась за 0,9 кв. м., за рахунок влаштування внутрішніх перегородок, що не належить до самочинного будівництва. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної заяви у звязку з недоведеністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач просить зобов'язати відповідача [PERSON] укласти з Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, на основі положень Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (зі змінами), посилаючись на те, що між сторонами склались усні договірні відносини, відповідач користується послугами позивача з подачі холодної води та прийому стоків, які Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» надає лише на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, але відповідач відмовляється в добровільному порядку укласти вказаний договір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала вимоги позивача за підставами вказаними у позові та не заперечувала проти заочного розгляду справи . Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником [ADDRESS], мешкає за вказаною адресою, є споживачем послуг Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» з подачі холодної води та прийому стоків та особовий рахунок [NUMBER] по сплаті за холодну воду та прийом стоків, оформлений на його ім'я. Вказані обставини справи підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовані. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як встановлено в судовому засіданні, згідно листа від 07.03.2044 року за вих. № 15/274 Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» направило відповідачу [PERSON] пропозицію щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та проект договору, яку [PERSON] 14.03.2014 року отримав особисто, однак до теперішнього часу договір не уклав. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача в силу п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач просить зобов'язати відповідача звільнити самовільну зайняту земельну ділянку площею 20 кв.м., що розташована біля корпусу [ADDRESS] та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення гаражу, розташованого на ній, посилаючись на використання [PERSON] спірної земельної ділянки без передбаченого чинним законодавством України дозволу. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки на даний час вирішується питання про виділення у користування спірної земельної ділянки ОСББ, при цьому не заперечував факт використання вказаної земельної ділянки для власних цілей. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем здійснено самовільне зайняття земельної ділянки площею 20 кв.м., що розташована біля корпусу [ADDRESS] під гараж, про що зазначено у акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області від 09.04.2013 року та у акті обстеження земельної ділянки від 09.04.2013 року. Вимоги припису Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області № 000003 від 09.04.2013 року про усунення порушень вимог земельного законодавства, [PERSON] у встановлений у вказаному приписі строк добровільно не усунені, за що постановою Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області № 000272 від 10.04.2013 року його притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 20 кв.м., що розташована біля корпусу [ADDRESS] під гараж, вимоги Херсонської міської ради є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач просить зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом його вселення до даної квартири та передачі йому ключів від квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником 1/4частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . Іншими співвласниками даної квартири є колишня дружина позивача та син. Відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням. Відповідачка змінила замки на вхідних дверях квартири та до квартири позивача не впускає (не відкриває двері, ключі надати відмовляється). Відповідачкою наданий відзив, згідно відзиву відповідачка просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не перешкоджає позивачу користуватися квартирою. Відповідачка не може надати позивачу ключ від квартири, оскільки запасного ключа в неї нема. Позивач має ключ від квартири. Позивач є співвласником спірної квартири. [PERSON] та [PERSON] розлучені, [PERSON] проживає за іншою адресою. [PERSON] приходить до місця проживання відповідачки лише в стані алкогольного сп`яніння та провокує сварки, погрожує розправою. Відповідачка з даного приводу зверталась до поліції. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він на даний час не проживає у спірній квартирі, але раніше проживав. Після розлучення із відповідачкою він виїхав із спірної квартири, відповідачка змінила замок на вхідних дверях квартири. З 2002 року ключів у позивача немає. Сварки, які виникають між позивачем та відповідачем провокує [PERSON] . У серпні 2021 року заходив до сина [PERSON] додому, щоб поповнити рахунок. [PERSON] не впустила позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] ключ від вхідних дверей у неї не просив, а вона не пропонувала. В спірній квартирі вона проживає разом з сином [PERSON] . [PERSON] від квартири у відповідачки один, іншого ключа у неї немає. Позивач вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно неї, в стані алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що він є співвласником спірної квартири та спільним сином сторін у справі. [PERSON] в спірній квартирі проживає. У позивача ключів від квартири нема. Позивач приходить до [PERSON] в квартиру, двері йому відкриває [PERSON] або відповідачка. [PERSON] пояснив, що були випадки коли відповідачка не впускала позивача в квартиру. Відповідачка говорила позивачу, щоб той не жив в спірній квартирі. Одного разу відповідачка з своїм співмешканцем зв`язали [PERSON] , а відповідачка не впустила до [PERSON] його батька до квартири. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги, та пояснив, що він є співвласником спірної квартири та сином сторін у справі. [PERSON] в спірній квартирі прописаний, постійно не проживає. Між сторонами постійно виникають сварки, йому повідомляв про це брат [PERSON] . Ключ від квартири в [PERSON] відсутній. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач просить зобов'язати ПАТ Овруцький ГЗК «Кварцит» здійснити нарахування середньомісячного заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні за 232 дня в загальній сумі 47265,36 грн. Стягнути на його користь з відповідача 47265,36 грн. середньомісячного заробітку за 232 робочих дня затримки проведення розрахунку при звільненні, мотивуючи тим, що він працював у відповідача і при звільненні 15.03.2013 з ним не розрахувалися. Рішенням Овруцького районного суду від 30.04.2013 року стягнуто з ПАТ Овруцький ГЗК «Кварцит» 6883 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6519 грн. 36 коп., всього на суму 13 402 грн. 36 коп. Рішення суду набрало чинності. Заборгованість по зарплаті йому погашена тільки 03.04.2014 року. А тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач просить надати додатковий строк для звернення до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини баби [PERSON], яка проживала і померла [INFO] в с. Ульянівка Кегичівського району Харківської області. Судові витрати просить залишити за нею. Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви, відповідно до яких позивач позов підтримує, відповідач та третя особа його визнають, просять розглянути справу без їх участі. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, судове засідання проволдиться без технічного фіксування. У позові зазначено, що спадщиною є земельна частка (пай) 4,65 га на території Чапаєвської селищної ради цього районуі. Після смерті власниці, позивач своєчасно не звернулась до нотаріальної контори через хворобу, ці обставини підтверджені медичною довідкою. Інших спадкоємців немає, оскільки її чоловік [PERSON] помер ще [INFO], а дочка (мати позивача), [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, а друга дочка спадкодавця [PERSON], померла [INFO] залишивши письмову заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON], інших спадкоємців немає. Суд виходить із того, що дані правовідносини регулюються ст.ст. 1220,1272,1273 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, наслідків пропущення строку для її прийняття, і доходить висновку, що наведена і підтверджена причина такого пропущення є поважною. Визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, підстав для відмови у його прийнятті немає, згідно з ч.4 ст.174 ЦПК, він підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на це, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved