Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 104925,06 дол. США, що еквівалентно. згідно курсу НБУ - 2355567,60 грн.Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Згодом представником позивача булу уточено позовні вимоги, а саме: просив стгнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість у розмірі 115278,87 дол. США, що еквівалентно 2657177,95 грн. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник [PERSON] у судове засідання вдруге не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (розписка). Протягом розгляду справи позовні вимоги не визнавав з підстав викладених в запереченнях. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися, жодних клопотань, заперечень до суду не надавали. У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № OD30АЕ00000397 від 27.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 32388,21 дол. США, на термін до 27.06.2012р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по кредитному договору укладено договір поруки з [PERSON] Відповідно із ст. ст.553. 554 ЦК України, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, що підтверджується заявою про видачу готівки № 05 від 27.06.2007р. Відповідно до умов кредитного договору, договору поруки позивач направив відповідачам повідомлення від 07.03.2015 року за №30.1.0.0/2-113 про необхідність усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 101487,11 дол.США, у разі непогашення - про дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі. Однак відповідачі вимоги не виконали. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.11.2015 року мав заборгованість - 115278,87 дол. США, яка складається з наступного: - 24335,52 дол. США. заборгованість за кредитом; - 33528,64 дол. США. заборгованість по процентам; - 1632,24 дол. США. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 55782,47дол. США. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. За змістом ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Статтею 2 вказаного Декрету визначено, що резиденти і нерезиденти мають право бути власниками валютних цінностей, що знаходяться на території України. Також мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Позивач, передаючі Відповідачу 1 грошові кошти у позику, не оплачував будь - які послуги, або будь - які товари, або що-небудь інше, тому норми законодавства, що регулюють використання іноземної валюти як засобу платежу не можуть бути застосовані до взаємовідносин позики. Отже, передання грошових коштів у позику на підставі договору, укладеному між сторонами у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Тобто, гривня, як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відтак Відповідачі в силу закону зобовязані повернути Позивачу суму в гривні, за офіційним курсом долару США, встановленим Національним банком України на момент повернення кредиту або її частини. Станом на 16.11.2015р., офіційний курс долару США, встановлений Національним банком України дорівнював 23 гривен 05 копійок за 1 долар США. Відтак сума заборгованості, яка підлягає поверненню Позивачу становить 115278,87 дол. США, що еквівалентно 2657177,95 грн. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частинах на користь позивача понесені ним витрати, а саме судовий збір у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved