Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 18.04.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договорі № GOIBAN02000152, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 24502,84 доларів США на термін до 18.09.2014 року. Згідно умов договору відповідачка зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 06.04.2015 року має заборгованість у сумі 7967,97 доларів США, яка складається з наступного: 3936,58 доларів США - заборгованість за кредитом; 0,48 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4030,91 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 7967,97 доларів США, що за курсом 23.30 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2015 року складає 185653,70 грн. та судові витрати у розмірі 1856,54 грн. В судове засідання представник позивача Палій Ю.В., що діє на підставі довіреності, не явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу в її відсутності. Відповідачка у судове засідання жодного разу не з'явилась, про день розгляду справи був повідомлена належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, з урахування думки представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056 - 1 ЦК України передбачається, що кредитним договором визначаються розмір процентів та порядок їх сплати. До матеріалів справи додано копію Кредитного договору № GOIBAN02000152 від 19.09.2007 року та Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № GOIBAN02000152 від 19.09.2007 року від 05.09.12 року, які укладені між позивачем та [PERSON], згідно якихо позивач зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 24502,84 доларів США, а відповідачка зобов`язалась повернути отриманий кредит, сплатити проценти, штрафи і т. інш., у строки та розмірі, передбачені договором. (а.с. 11-13,14) Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості за договором № GOIBAN02000152 від 19.09.2007 року, згідно якого у боржника [PERSON] за вказаним договором станом на 06.04.2015 року мається заборгованість у розмірі 7967,97 доларів США, яка складається з наступного: 3936,58 доларів США - заборгованість за кредитом; 0,48 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4030,91 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. (а.с. 7-10) Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Згідно з роз'ясненнями пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Таким чином, виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті. На момент пред'явлення позову 29.05.2015 року позивач просив стягнути в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору суму у розмірі 7967,97 доларів США, що за курсом 23.30 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2015 року складає 185653,70 грн. та судові витрати у розмірі 806,14 грн. Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved