Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство Страхове товариство «Іллічівське», 01 вересня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригороди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що вони 10 листопада 2011 року з [PERSON] уклали Поліс обов'язкового страхування наземних транспортних засобів АА/7716841, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Мерседес» державний номер [NUMBER], за участю якого під керуванням відповідача [PERSON], і транспортного засобу «Тойота» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] 01 червня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого діями відповідача було завдано матеріального збитку власнику автомобіля «Тойота». Згідно довідки ВДАІ та постанови Кременчуцького районного суду відповідач [PERSON] порушив Правила дорожнього руху України, не забезпечивши технічно справний стан свого автомобіля, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вони сплатили Страховику за договором добровільного страхування: ПрАТ СК «АХА страхування», за яким було застраховано автомобіль «Тойота» державний номер [NUMBER], сплачене ними страхове відшкодування власнику автомобіля «Тойота» відповідно до авто товарознавчого дослідження збитку, оскільки в результаті виплати страхового відшкодування постраждалому, до вказаної страхової компанії перейшло право вимоги, яке мала постраждала сторона до винуватця ДТП, цивільно-правову відповідальність якого вони застрахували, в сумі 16 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4730 від 29 травня 2013 року. Вважають, що до них перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від відповідача, як особи винної в заподіянні збитків, так як дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком неналежного технічного стану автомобіля. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь 16 000 грн. по відшкодуванню збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригороди в порядку регресу та понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.40 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, заперечував обставини дорожньо-транспортної пригоди, але погодився з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, яку він не оскаржував. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступне. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що 01 червня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мерседес-Бенц державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Тойота Ауріс державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Кременчуцького районного суду від 21 липня 2011 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який не забезпечив технічно справний стан свого автомобіля та він був притягнутий до адміністративної відповідальності та автомобіль Тойота Ауріс державний номерний знак [NUMBER] зазнав технічних ушкоджень. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у позивача: Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» згідно Полісу № АА/1716841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого визначено з 07 січня 2011 року по 06 січня 2012 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством Страхове товариство «Іллічівське» і [PERSON], відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Мерседес Бенц державний номерний знак [NUMBER]. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА-страхування», як страховик за договором добровільного страхування автомобіля «Тойота Ауріс», який був пошкоджений, відповідно до умов Договору сплатило страхове відшкодування страхувальнику власнику автомобіля [PERSON] в сумі 16000 грн. та звернулось до позивача з претензією про компенсацію понесених ними витрат в розмірі виплаченого ними страхового відшкодування, яку позивач задовольнив та сплатив кошти в сумі 16 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4730 від 29 травня 2014 року. За ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Так, в п.п.г п. 38.1.1 ч.38.1 ст.38 згаданого Закону зазначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, яка була визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови Кременчуцького районного суду від 21 липня 2011 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який не забезпечив технічно справний стан свого автомобіля. Частиною 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено, то відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved