Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що квартира не приватизована, але позивач на законних підставах з 2002 р. у ній зареєстрована та проживає разом із двома дітьми 2004 та [INFO] Із [PERSON] шлюб позивача розірваний рішенням Ярмолинецького районного суду від 04.07.2016 р. у справі №689/942/16-ц. Відповідачі за вказаною адресою не проживають: [PERSON] виїхав у 2014 р., [PERSON] у 2002 р., [PERSON] у 1990 р.. Вони живуть в інших сімях, усі свої речі вивезли та спроб вселитись не робили. Враховуючи, що відповідачі не проживають у будинку понад один рік, тому позивач просить позов задоволити, оскільки, реєстрація за цією адресою відповідача, яка там тривалий час не проживає, порушує права позивача. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали із зазначених у позовній заяві мотивів. Водночас ствердили, що в ході судового розгляду зясувалась інформація про те, що 21.05.2015 р. [PERSON] був виявлений мертвим у м. Києві, у звязку із чим він був знятий з реєстрації у звязку із смертю. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила. Визнала, що [PERSON] була дружиною її сина [PERSON] Після їх одруження у 2002 р. [PERSON] виїхала з квартири в с. Пільний Олексинець, залишивши квартиру для проживання [PERSON] та [PERSON] Однак, внаслідок погіршення сімейних відносин [PERSON] з 2014 р. теж не проживає за вказаною адресою. У квартиру вселитись вони не намагались. Ствердила, що майнового інтересу у спірній квартирі у неї не має, а проти позову заперечує, оскільки не бажає, щоб [PERSON] проживала у цій квартирі разом із співмешканцем. Інші відповідачі у судові засідання не зявлялися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи за адресою реєстрації, зазначеною у відповіді органу місцевого самоврядування на запит суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідачі вважаються такими, яким судовий виклик був вручений належним чином. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Квартира 74 в смт. Ярмолинці, вул. Залізнична, 5 не приватизована. У вказаній квартирі станом на 13.09.2016 р. були зареєстровані: позивач [PERSON], її донька [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-БВ№162418 від 19.02.2004 р.), її син [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-БВ№125261 від 25.03.2010 р.), а також відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою ГО «Вікторія» №641 від 13.09.2016 р. Станом на дату вирішення справи [PERSON] знятий з реєстрації за вказаною адресою у звязку із смертю, що підтверджується довідкою ГО «Вікторія» №52 від 16.11.2016 р., а провадження у справі в частині заявлених до нього позовних вимог закрито ухвалою суду від 13.12.2016 р. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 19.05.2002 р. перебував у шлюбі із [PERSON] та є батьком [PERSON] та [PERSON] Шлюб розірвано заочним рішенням Ярмолинецького районного суду від 04.07.2016 р. у справі №689/942/16-ц, яке набрало законної сили 08.08.2016 р. [PERSON] є матірю [PERSON] У відповідності до довідок ГО «Вікторія» №641 від 13.09.2016 р., №№ 44-46 від 19.10.2016 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи зареєстрованими, за вказаною адресою не проживають. Відповідно до довідки виконкому Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району №208 від 12.05.2015 р. [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживають в [INFO]. Проживають вони там і на даний час, що підтверджується довідками виконкому Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району №№762, 763 від 14.11.2016 р., №739 від 02.11.2016 р. Зазначеним вище рішенням Ярмолинецького районного суду від 04.07.2016 р. у справі №689/942/16-ц встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо з 2014 р. Актом від 12.09.2016 р. зафіксовано, що [PERSON] не проживає за зазначеною адресою з 1990 р., [PERSON] з 2002 р., а [PERSON] з 2014 р., речей цих осіб у квартирі немає, утриманням кватири вони не займаються. Натомість, у вказаній квартирі зареєстровані та фактично проживають позивач [PERSON] та її діти: [PERSON], [PERSON] Такі ж покази надали допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Згідно із ч. 2 ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно із ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Доказів поважності причин відсутності наймачів понад встановлений строк суду не надано. При цьому, [PERSON] лише з 28.09.2016 р., тобто, після спливу річного строку, в силу службових обовязків переїхав у м. Бахмут Донецької області, що підтверджується довідкою №767 від 21.11.2016 р. Згідно із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставу втрати права користування цим жилим приміщенням, передбаченим ч. 2 ст. 107 ЖК України позивач не посилався. В судових засіданнях встановлено, що [PERSON] не має наміру вселятись у спірне житло, вважає, що воно повинно дістатись її онукам: [PERSON] та [PERSON], а заперечення проти позову, що ґрунтуються на питаннях особистого життя позивача не впливають на характеристику спірних відносин. Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що факт реєстрації відповідача за адресою, за якою він фактично не проживає понад встановлений законом строк, порушує охоронювані законом інтереси позивача, повязані із користуванням майном, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати сплачена позивачем сума судового збору згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь із відповідачів у рівних частках. Враховуючи наведене,

Outcome: approved