Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач по основному позову звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 04.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11368265000, за яким позичальник отримав кредит в сумі 49 740,00 доларів США, який зобов'язався повернути до 06.07.2015 року, та сплати відсотки за користування кредитом в розмірі 14 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання, між Банком та [PERSON] укладено договір поуки № 215548 від 04.07.2008 року; та між Банком і ФОП [PERSON] укладено договір поруки № 244006 від 29.09.2010 року. Згідно умов яких поручителі зобов'язалися відповідати у повному обсязі, що і боржник. Відповідальність боржника і поручителів є солідарною. Однак, позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.02.2015 року складає 27 732,21 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 21 032,47 доларів США, заборгованість за відсотками - 6 699,74 доларів США. Розмір пені за несвоєчасне погашення боргу становить 104 973,93 грн., з яких: 82 794,66 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 22 179,27 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. У зв'язку з чим просили стягнути заборгованість та пеню з відповідачів в солідарному порядку. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення правовідношення поруки посилаючись на те, що 04.07.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368265000 на суму 49 740,00 доларів США. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредитні кошти, та платити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених у договорі. Кредит мав бути повернутий не пізніше 06.06.2015 року, та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних. 04.07.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 215548. 29.09.2010 між Банком та нею (позивачем) укладено договір поруки № 244006, за яким вона зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань. Відповідно до п.2.1 кредитного договору та застави транспортного засобу від 04.07.2008 року, позичальник передав в заставу Банку транспортний засіб - «Chrysler», модель 300С, рік випуску 2007, колір сірий, тип ТЗ легковий лімузин, державний номер [NUMBER]. Даний автомобіль вона придбала у [PERSON], і виплатила ринкову вартість автомобіля. На момент підписання договору, вона вважала, що підписує договір продажу, а не договір поруки. З розрахунків заборгованості слідує, що підвищено відсоткову ставку з 20.10.2010 року без її згоди, а саме з 14 % до 28 %. Оскільки, обсяг відповідальності збільшився без її згоди, порука є припиненою. В судовому засіданні представник позивача за основним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що прострочка виникла в 2009 році, але коли [PERSON] стала поручителем, про строчка була усунена. Даних про направлення повідомлення поручителям він не має. Станом на 20.04.2015 року кількість днів прострочення становить 972 дні. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] пояснив, що з сумою боргу позичальник згоден, та вважав, що бог має бути погашений за рахунок заставного майна. Зауважив, що поручитель [PERSON] повідомлення від банку щодо наявності порушень по кредитному договору не отримувала, та вважав договір поруки припиненим. Представник відповідача [PERSON], яка є і позивачем по зустрічному позову, зазначив, що через місяць після укладення договору поруки, з жовтня 2010 року, у позичальника виникла заборгованість. Повідомлення поручитель про наявність боргу від банку не отримувала. Крім того, без згоди поручителя була збільшена процентна ставка. Вважає, що договір поруки припинений, та просив задовольнити зустрічний позов. Зазначив, що при укладені договору факторингу зобов'язання по договору поруки не було передано. В судове засідання представник ПАТ «УкрСиббанк» не з'явився. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON] за основним позовом, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 04.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368265000, за яким позичальнику надано кредит в сумі 49 740,00 доларів США на придбання транспортного засобу, строком до 06.07.2015 року зі сплатою 14 % річних. Позичальник зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі встановленому умовами договору. В забезпечення виконання зобов'язання позичальника [PERSON] 04.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 215548, за яким поручитель зобов'язалася відповідати як солідарний боржник за зобов'язаннями [PERSON] Крім того, Банком і ФОП [PERSON] укладено договір поруки № 244006 від 29.09.2010 року. Згідно умов яких поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі. Відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору по сплаті кредиту та відсотків за користування коштами. Сума заборгованості станом на 13.02.2015 року складає 27 732,21 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 21 032,47 доларів США, заборгованість за відсотками - 6 699,74 доларів США. Розмір пені за несвоєчасне погашення боргу становить 104 973,93 грн., з яких: 82 794,66 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 22 179,27 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №17, згідно умов якого останній отримав право вимоги до позичальника [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договорів поруки слідує, що вони діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, договір не містить визначеної дати (ст. 252 ЦК України), то в силу ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів справи встановлено, що з жовтня 2010 року позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання. Подано позов лише 06.05.2014 року. Доказів про повідомлення поручителів в установленому законодавством порядку, сторона позивача за основним позовом не надала. Таким чином, договори поруки припинили свою дію. Крім цього, договір поруки, укладений з [PERSON] взагалі не передавався ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від ПАТ «УкрСиббанк». Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до поручителів та задоволення зустрічного позову. Уся сума боргу підлягає стягненню з позичальника - відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач [PERSON] має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 3 654,00 грн. (максимальний розмір). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial