Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.03.2006 року [PERSON] 03.03.2006 року отримала кредит у розмірі 9200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач також зазначає, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановлено «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правилами користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі не виконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Згідно п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого кредиту та Овердрафту) Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію розміри яких встановлюються Тарифами, які викладені на банківському сайті. Позивач вказує, що у зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.05.2014 року має заборгованість - 32552,26 грн., яка складається з наступного: · 5794,27 грн. - заборгованість за кредитом; · 24731,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: · 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); · 1526,30 грн. - штраф (процентна складова). Позивач зазначає, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач також зазначає, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача в судовому засіданні надав свої пояснення стосовно суті справи та надав письмові пояснення, в яких вказав, що Банк звернувся до суду 14.08.2014 року, а згідно розрахунку заборгованості кредит вийшов повністю на прострочку 31.10.2011 року, тому представник позивача вважає за доцільне зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість за період з 14.08.2011 року по 14.08.2014 року, а враховуючи, що предметом спору є заборгованість за період з 03.03.2006 року по 30.05.2014 року, тому заборгованість відповідачки за кредитним договором в межах строку позовної давності за період з 14.08.2011 року по 14.08.2014 року буде становити 13952,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 113,52 грн.; заборгованість зо відсотками - 12698,75 грн.; штраф (фіксована сума) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 640,61 грн. Представник відповідачки надав до суду заперечення проти позову та заяву про застосування строків позовної давності, в яких зазначив, що відповідачка вважає, що є підстави для застосування строку позовної давності, виходячи з наступного. З наданих позивачем доказів вбачається, що згідно, так званого, кредитного договору, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки, хоча в заяві взагалі відсутні відомості про строк дії картки (пуста графа). Тобто відповідачка вважає, що фактично, строк дії кредитних карток КБ «ПриватБанк» зразка 2006 року становив 2 роки, тобто у цьому випадку приблизно до квітня 2008 року. Банк звернувся до суду у червні 2014 року а саме: після спливу 8 років. Зі свого боку, відповідачка наполягає на тому, що ніякого кредитного договору він не підписував, відповідно з будь-якими умовами кредитного договору також не була ознайомлена, як і з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, на які посилається позивач у позові. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується належно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки не зазначена зміна тривалості позовної давності, загальний строк позовної давності встановлюється в три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконанні перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином на думку відповідачки, на момент пред'явлення до неї позову був пропущений строк позовної давності. Наведене, з врахуванням положень ст.257 ЦК України, п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для застосування до виниклого цивільного спору позовної давності. І Згідно статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути змінена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки між сторонами не було укладено у письмовій формі договору про збільшення позовної давності, то ПАТ КБ «ПриватБапк» пропустив передбаченний статтями 257, 258 ЦК України строк для звернення з вимогою про захист цивільного права. Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позов;-(стаття 267 Цивільного кодексу України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлене стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк згідно з вказівками закону, договору. У відповідності з укладеним договором та ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. З наданих пояснень по цивільній справі вбачається, що відповідачка має заборгованість у період з 03.03.2006 року по 30.05.2014 року, а до суду з позовною заявою позивач вперше звернувся 14.08.2014року. Відповідно до наданих правил користування платіжною карткою строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду, яка починається з дати останнього платежу відповідача по договору позики. Згідно ст. 267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе і необхідне винести рішення по справі, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed