Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/3 частину належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] та на 3/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги вмотивувала тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті її матері [PERSON] , у визначений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно з тих підстав, що неможливо отримати інформацію з Луганського обласного нотаріального архіву про наявність заведеної спадкової справи після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] [PERSON] у зв`язку з тим, що місто Луганськ є непідконтрольною українській владі територією, а тому не має можливості отримати необхідну інформацію щодо кола спадкоємців, які подавали заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що після смерті батька вона подала заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину, та вважала, що й мати також отримала. Однак, як з`ясувалалось після смерті матері, остання не оформила свої спадкові права. Водночас мати на час смерті була зареєстрована з померлим чоловіком - [PERSON] , а тому прийняла спадщину. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце відповідач повідомлявся належним чином. З наданих доказів встановлені такі обставини: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12) [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8) встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.11.2012 р. (а.с.13) квартира за адресою - [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1\\3 частка та [PERSON] 1/3 частка. З договору купівлі-продажу від 21.05.1993 р. (а.с 19-20) [PERSON] купив житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться у [ADDRESS] . З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.11.2004 р. державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори (а.с.11) [PERSON] успадкувала після померлого батька [PERSON] 1\\4 частини житлового будинку [ADDRESS] . З технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] (а.с.16-18) власниками зазначеного домоволодіння є [PERSON] (3/4 частини) та [PERSON] (1/4 частина). Згідно інформаційної довідки ЛКП «БТІ» від 08.11.2019 р. № 965 (а.с.23) згідно даних Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» станом на 01.03.2013 р. право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: 3/4 частини за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 21.05.1993 р., посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-3270 та 1/4 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 10.11.2004 р. нотаріусом Лисичанської нотаріальної державної контори за реєстром 2-1289. З матеріалів спадкової справи № 82/2017, заведеної відносно майна [PERSON] (а.с. 54-71), встановлено, що спадкоємиця за законом першої черги - донька померлої - [PERSON] , позивач у справі, прийняла спадщину після матері, подавши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Постановою вих № 430/02-31 від 27.11.2019 р. (а.с.15) приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В. відмовила [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з неможливістю отримати необхідну для оформлення спадщини інформацію, а саме при вивченні документів було виявлено, що є необхідність у отримані інформації з Луганського обласного нотаріального архіву про наявність заведеної спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що м. Луганськ є непідконтрольною українській владі територією, тому немає можливості отримати необхідну інформацію щодо коло спадкоємців, які подавали заяви про прийняття спадщини. З відповіді на запит суду від Лисичанської міської ради від 09.06.2020 р. № 1977/01-16 (а.с.34) місце проживання [PERSON] станом на 04.07.2000 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; місце проживання [PERSON] станом на 10.12.2018 р. було зареєстровано: [ADDRESS] . За зазначеною адресою на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) було зареєстровано проживання осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до постанови пленуму\~ВСУ №7\~від 30\~травня 2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст.\~549\~ЦК УРСР спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном. Згідно ст.\~529\~ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Нормами статті 548\~ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст.\~549\~ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, а саме на 3/4 частини будинку [ADDRESS] . Дружина померлого [PERSON] була зареєстрована з померлим за однією адресою та продовжила там проживати до своєї смерті - [INFO] . Тобто дружина померлого прийняла спадщину на підставі п. 1 ст. 549 ЦК УРСР, однак не оформила у встановленому законом порядку. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкувала після померлого [INFO] чоловіка ѕ частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі п. 1 ст. 549 ЦК СРСР. Тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина після її смерті і воно було успадковане за законом її донькою позивачкою. Таким чином позивачка прийняла спадщину після матері і набула право власності на ѕ будинку за адресою: [ADDRESS] та 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] , тобто з законних підстав. З огляду на позицію, висвітлену у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, відповідно до ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на вказане та те, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті її матері, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула у власність в порядку спадкування 1/4 частини квартири [ADDRESS] та 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Суд визнає, що оскільки позивач вичерпала можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному, позасудовому, порядку, її невизнане право на частину спадкового майна слід захистити та визнати за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов в обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УСРСР, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved