Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 02.11.2016 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, зазначив, що між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір №б/н від 12.02.2008 року, відповідно до умов якого Позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «http:/privatbank.ua/terms/pages/70/» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Проте, у порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. В звязку з цим, станом на 11.10.2016 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 11 771,58 гривень, з яких: - 3 952,74 грн. заборгованість за кредитом; - 2\~290,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3729,58 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; - 1000,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; - 798,50 грн. сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина - 250,00 грн. та процентна складова 548,65 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 11 771,58 гривень. В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не зявився. У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки у судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, повторно не зявилася. У поданій до суду заяві від 12.12.2016 року (а.с.60) відповідачка просила розглянути справу за її відсутності. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності відповідачки. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обовязок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК). Матеріалами справи встановлено, що 12.02.2008 року між позивачем та відповідачкою відповідно до вимог ст.ст. 634, 1054, 1055 ЦК України на підставі Заяви відповідачки від 12.02.2008 року (а.с.13), у якій вона підтвердила, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, укладено Кредитний договір №б/н (а.с.13, 14-47), згідно якого банк зобовязався надати відповідачці кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом (а.с.13). У п.п.2.1.1.12.2.1., п.п.2.1.1.12.6.1., п.п.2.1.1.7.6 «Умов і правил надання банківських послуг» сторони передбачили відповідальність позичальника у випадку порушень його зобовязань за договором, зокрема, штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (п.п.2.1.1.7.6). Свої договірні зобовязання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, що підтверджується підписаною відповідачкою Заявою від 12.02.2008 року (а.с.13), а також Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.02.2008 року станом на 11.10.2016 року (а.с.10-11). Разом з тим, свої договірні зобовязання за Кредитним договором №б/н від 12.02.2008 року відповідачка [PERSON] не виконує, оскільки, станом на 11.10.2016 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору, а саме: - 3\~952,74 грн. заборгованість за кредитом; - 2 290,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 729,58 грн. пені за прострочення зобовязання. Зазначені обставини підтверджуються Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.02.2008 року станом на 11.10.2016 року (а.с.10-1). Дані, які б свідчили про інше, у суду відсутні. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наявні правові підстави, передбачені законом та договором. Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідачки штрафів задоволенню не підлягають, а вимоги про стягнення пені, підлягають зменшенню та частковому задоволенню, з таких підстав. П.п.2.1.1.12.2.1., п.п.2.1.1.12.6.1., п.п.2.1.1.7.6 «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено відповідальність позичальника у випадку порушень його зобовязань за договором. Як вбачається зі змісту \~вказаних умов договору,\~\~підставою для відповідальності у виді сплати пені та штрафу є\~несвоєчасне виконання грошових зобовязань, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України\~\~у справі за № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року,\~\~цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі\~невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання\~\~обовязку новим, або у приєднані до\~\~невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника\~\~нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема,\~\~у випадках стягнення\~\~неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного\~\~зобовязання (частина друга\~ст. 549 ЦК України). Згідно положень\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності\~\~одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчать про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, за висновком Верховного Суду України, стягнення\~\~з відповідача нарахованої банком\~\~пені за кредитним договором, через застосування кредитором\~\~подвійної відповідальності за одне й теж порушення, є безпідставним, і таким, що суперечить положенням\~Конституції України. Приймаючи до уваги зазначену правову позицію Верховного Суду України щодо можливості застосування кредитором\~\~подвійної відповідальності за одне й теж порушення, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача 1 000,00 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. та 798,65 грн. штраф, за порушення строків проведення платежів, і вважає, що у задоволенні цієї частини позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до викладеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 972, 93 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору при подачі позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial