Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 13885,73 грн. заборгованості по кредитному договору № б/н від 03 жовтня 2011 року. В підтвердження позову посилається на те, що 03 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28 січня 2018 року має заборгованість 13885,73 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав, відзиву не направив, тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 03 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; п. 2.1.1.2.4. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком; п. 2.1.1.7.6. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі, якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає області в зазначені банком терміни; п. 2.1.1.12.6. На боргові зобовязання за клієнтом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13; п.2.1.1.5.5 Позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором; п.2.1.1.12.6.1. У разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту; п. 1.1.7.11. Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк; п. 1.1.5.20. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань за цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобовязаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, внаслідок чого станом на 28 січня 2018 року має заборгованість 13885,73 грн., яка складається з наступного: 473,52 грн. - заборгованість за кредитом; 4078,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8195,96 - заборгованість з пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 637,42 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд дійшов до наступного. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 1.1.5.20. Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин вимога позивача про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 12748,31 грн., яка складається з наступного: 473,52 грн. - заборгованість за кредитом; 4078,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8195,96 - заборгованість з пені. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Протягом розгляду справи позивач сплатив судові витрати у сумі 1762,00 грн. Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 13885,73 грн., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 12748,31 грн., тобто 91,81 % (12748,31 х 100 : 13885,73). За таких обставин з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1617,69 грн. судового збору (1762 х 91,81 %).

Outcome: partial