Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач подала до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова вказаний позов в якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем та зареєстрований 06.01.2012 року Роганською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №01. Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилалася на те, що шлюбно-сімейні стосунки з чоловіком припинені, оскільки вони стали напруженими та з відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Неспокійна атмосфера у родині не сприяла налагодженню подружніх відносин. Збереження шлюбу неможливе, мешкають вони з відповідачем окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначила, що позов підтримує, вказала, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2019 року, мешкають вони з відповідачем окремо з 20.06.2019 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з 2019 року, мешкають вони з позиваем окремо з 20.06.2019 року, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу не можливе. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.01.2012 року, зареєстрованому Роганською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі сторони дітей не мають. Як встановлено судом, шлюбно-сімейні стосунки подружжя не підтримує з 2019 року, спільне господарство не веде, мешкає окремо з 20.06.2019 року. Відповідно стаття 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно п.10 Постанови Пленіму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved