Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач, ПАТ «Львівобленерго», звернулося в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, покликаючись на те, що 22.04.2017р. в с. Діброва Сокальського району по вул. Травнева, внаслідок наїзду трактора пошкоджено залізобетонну опору та проводи лінії електропередавання (опора №21ПЛ-04,кВ Л-1 від ЩТП 346 типу СВ-9,5). Зазначає, що заподіяв шкоду відповідач [PERSON], про що свідчить результат перевірки [PERSON] Червоноградського ВП ГУНП України у Львівській області. Шкоду спричинено відповідачем джерелом підвищеної небезпеки. Розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу визначається наказом Міністерства палива та енергетики «Про затвердження та введення в дію нормативних документів «[PERSON] часу на ремонт і технічне обслуговування електричних мереж» №265 від 01.07.2010р. та згідно проведеного розрахунку позивачу завдано збитків на загальну суму 7659,60грн., які ним в добровільному порядку не відшкодовано. Просить стягнути із відповідача 7659,60грн. заподіяних збитків, а також 1600грн. сплаченого судового збору. У запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] вказав, що жодних матеріалів перевірки поліції, що вказують на пошкодження ним залізобетонної опори та проводів позивачем не надано. Також звертає увагу, що позивач зазначив про спричинення шкоди джерелом підвищеної небезпеки, а саме трактором, однак не зазначив ні реєстраційного номера, ні марки трактора, чи його власника. Вказує, що до позовної заяви долучено відповідь [PERSON] Червоноградського ВП ГУНП України у Львівській області у якій зазначено, що відповідача ніби притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 139 КУпАП. Проте відповідного рішення суду немає. Зазначає, що позов ґрунтується лише на припущеннях позивача та не вмотивований належними доказами. Просить у задоволенні позову відмовити. У письмових поясненнях на заперечення, представник позивача зокрема зазначив, що листом [PERSON] від 05.05.2017р. повідомлено, що заподіяв шкоду [PERSON], а також роз»яснено право на звернення до суду для відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, в обґрунтування зіслалася на доводи що викладені у позовній заяві. Додатково повідомила, що факт спричинення відповідачем шкоди є доведений перевіркою, що здійснена [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив факт спричинення відповідачем позивачу шкоди, а саме пошкодження залізобетонної опори. В обґрунтування зіслався, що постановою районного суду від 09.11.2017р. закрито провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 139 КУпАП. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступних висновків. Дослідженим листом начальника [PERSON] від 05.05.2017р. за №795в/65/01-2017, на ім»я начальника [PERSON] РЕМ, встановлено, що за результатами звернення від 25.04.2017р. по факту пошкодження залізобетонної опори в с. Діброва Сокальського району [PERSON], останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 139 КУпАП. Також розясненої право на звернення із цивільним позовом про відшкодування збитків. Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017р., складеного [PERSON] РЕМ, а саме робіт по заміні збитої опори в с. Діброва по вул. Травнева Сокальського району, встановлено, що загальна вартість збитків становить 7659,60грн. Відповідно до постанови Сокальського районного суду від 09.11.2017р. в справі №454/1200/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 139 КУпАП, встановлено, що провадження в справі закрито у звязку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім цього, із змісту мотивувальної частини постанови встановлено, що в діях [PERSON] відсутні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП. Вини своєї [PERSON] в судовому засіданні не визнав. Судом не встановленого жодних доказів вини саме [PERSON] у вчиненні даного правопорушення і в судовому засіданні таких доказів не здобуто. Крім цього, із досліджених матеріалів справи №454/1200/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 139 КУпАП встановлено, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 03.03.2018р., він зазначив у графі «пояснення»: «я у с. Діброва опору не пошкоджував, з протоколом не згідний». Також у матеріалах справи відсутні докази щодо пошкодження майна позивача саме [PERSON] Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, висновки суду про не доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, а саме щодо пошкодження 22.04.2017р. в с. Карів Сокальського району залізобетонної опори та проводів належних позивачу, що містяться в постанові районного суду від 09.11.2017р. доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи не підлягають. Крім цього, в ході розгляду справи позивачем не надано суду доказів щодо спричинення саме відповідачем [PERSON] збитків. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в ході розгляду справи, позивачем не надано суду належних доказів щодо спричинення саме відповідачем [PERSON] збитків та його вини у цьому, відтак, у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача 7659,60грн. заподіяних збитків, суд відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed