Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № ПК 86/07-13 від 21.08.2007 року [PERSON] отримав від ВАТ «КБ «Надра», яке у теперішній час перейменовано у ПАТ «КБ «Надра», кредит у розмірі 36070 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,62% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 21 серпня 2012 року, з метою придбання легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі 210930-20, ріку випуску 2006, чорного кольору заводського номеру кузова VIN-Y6D21093060019931, кузов хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Сєвєродонецьким РЕП МРЕВ при УДАІ УМВ України в Луганській області 18.08.2007 року, і який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ВВС 042818, виданого Сєвєродонецьким РЕП МРЕВ при УДАІ УМВ України в Луганській області 18 серпня 2007 року. Для своєчасного та повного виконання своїх зобовязань [PERSON], з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № ПК 86/07-13/2 від 21 серпня 2007 року та з [PERSON] № 86/07-13/3 від 21.08.2007 року, за умовами яких вони виступають поручителями [PERSON] перед ТОВ «КБ «Надра» та несуть солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що [PERSON] Однак відповідач не виконав в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно відсотки та заборгованість по кредиту згідно графіку його повернення, тому заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ «КБ «Надра» станом на 20.12.2013 року склала 88424,39 грн., яка складається з 35780,01 грн. заборгованості за кредитом, 38883,27 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10154,11 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 3607 грн. штраф, яку просять солідарно стягнути з відповідачів на їх користь. Позивач ПАТ «КБ «Надра» про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, про причину неявки в судове засідання не повідомили, про день час та місце слухання справи були сповіщені належним чином, однак заяви про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідачів у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Представник позивача проти даного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, згідно заяви просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає у звязку з пропуском позивачем строку звернення до поручителя. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору № ПК 86/07-13 від 21.08.2007 року між позивачем ТОВ «КБ «Надра», яке у теперішній час має назву ПАТ «КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 36070 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,62% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 20 серпня 2012 року. Мета кредитування придбання легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі 210930-20, ріку випуску 2006, чорного кольору заводського номеру кузова VIN-Y6D21093060019931, кузов хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований Сєвєродонецьким РЕП МРЕВ при УДАІ УМВ України в Луганській області 18.08.2007 року та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ВВС 042818, виданого Сєвєродонецьким РЕП МРЕВ при УДАІ УМВ України в Луганській області 18 серпня 2007 року. Згідно умов договору відповідач [PERSON] повинен був повернути наданий йому кредит, сплачуючи щомісячні платежі згідно встановленого графіку його повернення. Відповідно до копії договору поруки № ПК 86/07-13/2 від 21 серпня 2007 року та № 86/07-13/3 від 21 серпня 2007 року відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких вони виступають поручителями [PERSON] перед ТОВ «КБ «Надра» та несуть солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що [PERSON] З позовної заяви та графіку розрахунку за договором, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач [PERSON] здійснював сплату наданого йому кредиту не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої станом на 20.12.2013 року склала 88424,39 грн., яка складається з 35780,01 грн. заборгованості за кредитом, 38883,27 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10154,11 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та штраф 3607 грн. Суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача [PERSON] боргу за кредитним договором ПК 86/07-13 від 21.08.2007 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як видно з матеріалів справи договір № ПК 86/07-13 від 21.08.2007 року між позивачем ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено на строк до 21 серпня 2012 року, але позивач не скористався своїм правом дострокового стягнення з поручителів - відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором, крім того не надав суду доказів звернення до поручителів [PERSON] та [PERSON] з вимогами про погашення боргу або предявлення до них позову протягом встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою до поручителів [PERSON] та [PERSON] лише 31.01.2014 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, 21 серпня 2012 року, тому позовні вимоги позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Надані позивачем суду копії досудових вимог від 28.01.2014 року, надісланих на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд не бере до уваги, оскільки доказів їх направлення поштою та вручення їх відповідачам не надано, тобто дійсного їх повідомлення про необхідність погашення заборгованості. Крім того, дані вимоги не можуть бути доказами про звернення позивача до поручителів з вимогою протягом передбаченого ст. 559 ЦК України строку, так як вони надіслані відповідачам [PERSON] та [PERSON] поза цими строками, тобто вже після спливу шестимісячного строку з дня настання вимоги за договором. Стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у 884,24 грн., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: partial