Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач просить визнати квартиру за адресою [ADDRESS] його особистою приватною власністю. В обґрунтування позову вказав, що у період з 1991 р. по 1997 р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбу, однак з 1994 р. вони спільно не проживали, їхній шлюб фактично припинився. Вказав, що у 1994 р. створив нову сім`ю з [PERSON] , у якій в 1995 р. народилася дочка, а у 1996 р., взявши кошти в борг, він придбав спірну квартиру. Зазначив, що у 2019 р. мав намір продати це майно, проте отримав відмову у нотаріуса, оскільки за законом така квартира була придбана у шлюбі з відповідачкою й на продаж цього майна необхідна її згода. Також зазначив, що відповідачка не визнає його одноособове право власності на дану квартиру. Покликаючись на ч. 2 ст. 28 КЗпШС просить позов задовольнити. Відповідачка у відзиві просила відмовити у задоволенні позову, стверджуючи, що спірна квартира має статус спільної сумісної власності подружжя. Третя особа у письмових поясненнях зазначила, що позов є обґрунтованим. Вказала, що спірну квартиру було придбано й зареєстровано на ім`я позивача у період його шлюбу з відповідачкою, хоча останні разом не проживали. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка у судові засідання 16.03.2020, 10.07.2020, 21.09.2020, 05.10.2020 рр. не з`явилася, заявляючи при цьому клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином. Таке клопотання судом було відхилене, а справа розглянута у відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, свою позицію виклала у письмових поясненнях. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази, суд прийшов до такого висновку. Лист відповідачки, що датований 12.02.1994 р., вказує на наявність конфлікту та фактичне припинення їхнього з позивачем шлюбу (а.с. 24). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивач та третя особа (а.с. 12). 18.12.1996 р. позивача та третя особа отримала у позику від [PERSON] 2000 дол. США на придбання квартири (а.с. 19). Вказані обставини підтвердив свідок [PERSON] , який суду пояснив, що у грудні 1996 р. позичав позивачу й третій особі 2000 дол. США для придбання квартири у м. Червонограді. 26.12.1996 р. на підставі договору купівлі-продажу позивач придбав квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 9, 14). 30.12.1997 р. Богунський районний суд міста Житомира ухвалив рішення у справі № 2-55 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов задовольнив. Як вказано у мотивувальній частині цього судового рішення, судом було встановлено, що [PERSON] створив іншу сім`ю (а.с. 10). 16.12.1998 р. зареєстровано шлюб позивача та третьої особи (а.с. 13). 28.02.2019 р. приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І.С. винесла постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії посвідченні договору купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , оскільки це мано набуте позивачем у період шлюбу, відтак є спільною сумісною власністю подружжя, тому на його відчуження потрібна згода відповідачки (а.с. 8). Протягом березня-травня 2019 р. сторони вживали заходів позасудового вирішення спору, однак не досягли згоди з приводу права власності позивача на спірну квартиру (а.с. 20-22). Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивача. Вказала, що останній з 1993 р. не жив разом з відповідачкою. Зазначила, що [PERSON] з дочкою в 1993 р. виїхала з м. Червонограда. У тому ж 1993 р. [PERSON] познайомився зі своєю другою дружиною [PERSON] , а у 1996 р. у них народилася донька. Вказала, що в 1995 р. [PERSON] та [PERSON] купили для своєї сім`ї квартиру у м. Червонограді. Кошти на її придбання позичали у [PERSON] , брата [PERSON] . Обставини справи й наявні докази вказують на те, що на початку 1994 р. фактично був припинений шлюб позивача та відповідачки і сторони проживали роздільно до офіційного розлучення у 1997 р. До спірних правовідносин, що виникли до набрання чинності СК України, застосовуються положення КпШС 1969 року, а саме норма ч. 2 ст. 28 цього Кодексу, відповідно до якої суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Відповідно до обставин справи та вказаної норми права, суд трактує придбання спірної квартири майном, що нажите позивачем під час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу з відповідачкою. Відтак дана квартира є його особистою власністю. Аргументи, наведені відповідачкою у відзиві, спростовані доказами, що надані позивачем, які безсумнівно підтверджують факт роздільного проживання та фактичне припинення шлюбу до моменту набуття позивачем у власність спірної квартири. За таких обставин і міркувань позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати позивача складаються з судового збору у сумі 2302,57 (а.с. 1, 34). За правилами ст. 141 ЦПК України такі судові витрати покладаються на відповідачку.

Outcome: approved