Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 15.06.2007 року банк та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №CVSNGA00000063. Згідно укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40050,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 14.06.2017 року. Відповідно до умов договору відповідач повинен щомісячно в період сплати, надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Крім того вказують в позові на те, що в рахунок забезпечення зобов'язання, 15.06.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №CVSNGA00000063, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитними договором та у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань бере на себе зобов'язання погасити заборгованість. В позові вказує на те, що відповідачі неналежним чином виконують взяті на себе зобов'язання і у зв'язку з чим, станом на 27.10.2014 рік за ними утворилась заборгованість в сумі 39477,92 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 27706,53 долара США, заборгованості по відсотках в сумі 4049,99 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 864,00 доларів США, пені за несвоєчасно сплачений кредит - 4959,11 доларів США, та штрафів відповідно до договору в сумі 1898,29 доларів США. Просять стягнути солідарно з відповідачів на їхню користь заборгованість за кредитним договором №CVSNGA00000063 від 15.06.2014 року в сумі 39377,92 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року еквівалентно 511239,02 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити. Крім того не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причину їх неявки та не подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи про що свідчить оголошення в газетах «Свобода Слова» №3 від 22.01.2015 року та «Урядовий кур'єр» №12 від 23.01.2015 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №CVSNGA00000063 від 15.06.2007 року укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 40050,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 14.06.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору відповідач повинен щомісячно в період сплати, надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Згідно п. 5.4 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, у зв'язку з чим банк буде змушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Встановлено, що 15.06.2007 року в рахунок забезпечення зобов'язання, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №CVSNGA00000063, згідно якого вона добровільно взяла на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати за відповідача [PERSON], відповідно умов кредитного договору. З розрахунку видно, що заборгованість відповідачів перед банком за кредитним договором становить гроші в сумі 39477,92 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 27706,53 долара США, заборгованості по відсотках в сумі 4049,99 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 864,00 доларів США, пені за несвоєчасно сплачений кредит - 4959,11 доларів США, та штрафів відповідно до договору в сумі 1898,29 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року еквівалентно 511239,02 грн. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання повністю від позичальника та поручителя, як разом так і окремо від кожного. Згідно ст.615 п.2 України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно вимог ст.ст.549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до висновків, що відповідачі не належним чином виконують взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого за ними утворилась заборгованість. Тому суд вважає, що слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором №CVSNGA00000063 від 15.06.2007 року в розмірі 39477,92 доларів США, що станом на 27.10.2014 року еквівалентно 511239,02 грн. Крім того, у відшкодування судових витрат з сплати судового збору, та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 4224,00 грн. (3654,00 грн. судового збору та 570 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів).

Outcome: approved