Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

\~\~ Позивач, посилаючись на те, що діями відповідача [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20 листопада 2015 року в с. Тарасівка Троїцького району Луганської області по вул. Комсомольській , була заподіяна матеріальна шкода, у розмірі 13 000 гривень і моральна шкода у сумі 5,000 гривень, звернувся до суду з даним позовом про відшкодування вищевказаних сум. У судовому засіданні позивач [PERSON] змінив заявлені вимоги, просив стягнути на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 7567,57 гривень . В іншій частині позов підтримав і суду пояснив, що 20 листопада 2015 року приблизно о 22-00 годині він їхав додому по с. Тарасівка Троїцького району Луганської області на автомбілі АЗЛК -2140. Коли підїхав до дому зупинився і відчув удар у задній лівий бік машини , від чого його машина вїхала у ворота і збила їх. Коли він вийшов із машини то побачив, що його машину ударила машина ВАЗ -21051, якою керував відповідач [PERSON]В і який погодився із тим, що він заподіяв йому шкоду, про що у грудні 2015 року добровільно написав розписку, в якій зобовязався до 10 січня 2016 року вішкодувати заподіяну шкоду у розмірі 13\~000 гривень . Пояснив, що у звязку із тим, що вони домовились про добровільне відшкодування відповідачем шкоди, вони не звернулись до органів поліціїї та до страхових компаній, в яких застраховані автомобілі. Поліцію викликали після того, як він подав позовну заяву до суду, оскільки відповідач [PERSON] відмовився відшкодувати йому заподіяну шкоду. 12.02.2016 року за даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушенн відносно відповідача [PERSON] за статтею 124 КУпАП України. Пояснив, що до ДТП його автомобіль не був пошкоджений. Просив стягнути з відповідача [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди - 7567, 57 гривен, у відшкодування моральної шкоди- 5.000 гривен та понесені ним судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі і просила стягнути саме з відповідача [PERSON] суму заподіяного матеріального збитку, яка у відповідності із висновком автотоварознавчого дослідження становить 7567, 57 гривень, моральну шкоду в сумі 5,000 гривень та понесені позивачем судові витрати, які складаються з: судового збору, витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та витрат повязаних із явкою її довірителя до суду. На підтвердження витрат понесених її довірителем повязаних із явкою до суду надала фіскальні чеки за оплату бензину на загальну суму 872,22 гривень. Розмір моральної шкоди представник позивача обґрунтувала тим, що її довіритель отримав душевні хвилювання та психологічну травму повязану з тим , що через свою людяність у тому , що він пішов на зустріч [PERSON] і погодився на його пропозицію не викликати органи поліції до місця ДТП, що він сам відшкодує йому задану шкоду ,але завдяки безвідповідальним діям останнього вимушений був тривалий час у судовому порядку відстоювати своє право. Крім того пояснила, що в даному випадку саме відповідач [PERSON] повинен відшкодувати заподіяну [PERSON] шкоду , оскільки відповідач [PERSON] « Європейський союз» у відповідності із законом не зобовязаний відшкодовувати [PERSON] заподіяну [PERSON] шкоду, так як відповідач [PERSON] визнавши себе винним у ДТП відразу на місці ДТП , та склавши згодом про це відповідну розписку не звернувся протягом 3-х робочих днів до страхової компанії із письмовим повідомленням про ДТП , а тому саме він повинен відповідати за заподіяну шкоду. Представник відповідача [PERSON]В позовні вимоги не визнав у повному обсязі і суду пояснив, що на другий день після ДТП його довіритель та позивач [PERSON] домовились про те, що сума заподіяної шкоди автомобілю [PERSON] становить 5.000 гривень. Але потім [PERSON] почав завишати суму до 13\~000 гривень і понудив його довірителя скласти про це у грудні 2015 року розписку. Пояснив, що його довіритель не погоджувався і не згоден з такою сумою збитку. З сумою матеріальних збитків, яка встановлена автотоварознавчою експертизою ні він, ні його довіритель також не згодні, оскільки була пошкоджена лише задня частина автомобіля [PERSON], а згідно з експертизою була досліджена і передня і задня частина автомобілю , про що надано відповідний висновок. Пояснив, що вважає, що за завдану шкоду [PERSON] повинна відповідати страхова компанія, а не його довіритель , оскільки у відповідності до вимог статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач був зобовязаний у разі настання ДТП повідомити страхову компанію про страховий випадок , а відповідно до статті 1194 ЦК України , особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою « страховим відшкодуванням» , у звязку з чим [PERSON] не може бути відповідачем по вказаній справі, так як майнова шкода заподіяна [PERSON] не перевищує страхового ліміту , який визначений у страховому полісі від 21.04.2015 року [PERSON] « Європейський страховий союз» за шкоду заподіяну майну в сумі - 50\~000 гривень. Крім того пояснив, що заявлена позивачем моральна шкода ніякими доказами не підтверджена, а тому задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] « Європейський страховий союз» не направив до суду свого представника , надав заяву про розгляд справи у відсутність представника та письмові заперечення на позов, в яких позовні вимоги щодо нього не визнав і просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу « ВАЗ-21051» , д/н [NUMBER] застрахована в [PERSON] «Європейський страховий союз» . Згідно п.33.1.4. статті 33 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно - правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності повідомлення про ДТП , а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. З письмовими повідомленнями про ДТП 20.11.2015 року ні позивач, ні відповідач до [PERSON] «Європейський страховий союз» не звертались. Тому у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обовязку письмового надання страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно - правої відповідальності повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Допитаний в суді свідок [PERSON] суду пояснив, що 20.11.2015 року він приїхав до с. Тарасівка Троїцького районну Луганської області пограти у волейбол . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] також грали в волейбол, вони приїхали на своїх автомобілях. Після гри у волейбол усі домовились зустрітися в с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області. Після чого [PERSON] разом із [PERSON] поїхали на своїх автомобілях до [PERSON], щоб він залишив автомобіль вдома. Коли вони приїхали разом до с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області на автомобілі [PERSON] , то він побачив що на автомобілі [PERSON] була вмятина на лівому боці , було помяте крило та разбита фара. [PERSON] розповів , що він своїм автомобілем ударив автомобіль [PERSON] , який підїхав до своїх воріт і збив ці ворота від чого був пошкоджений автомобіль [PERSON] , що він є винуватим у цьому і що вони домовились із [PERSON] , що він відшкодує йому добровільно завдані збитки і навіть сам зробить машину, так як скажуть спеціалісти. Пояснив, що він до ДТП бачив автомобіль [PERSON], він був не пошкоджений. А на наступний день після ДТП приїхавши додому до [PERSON]С побачив лише задню частину автомобіля , оскільки передньою частиною автомобіль був у гаражі . Задня частина автомобілю була помята . Також він бачив ворота , які лежали на землі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що восени 2015 року приблизно о 20-00 годині вона із чоловіком були у хаті і почули грохіт , коли вийшли на подвіря то вона побачила , що на землі лежали ворота , стояла їх машина помята зпереду та ззаду, а син [PERSON], стояв з якимось хлопцем і про щось розмовляли. Пояснила , що до цього випадку машина була ціла, не пошкоджена. Аналогічні покази надав суду свідок [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що восени 2015 року , приблизно о 08-00 годині ранку вона разом із своїм чоловіком приїхала до своїх батьків . Коли підїжджали до двору то побачили, що ворота лежали на землі, а автомобіль який належить її батьку [PERSON] і яким володів останній час її брат [PERSON] був помятий попереду та ззаду. Зі слів матері їй відомо, що увечері вони з батьком почули грохіт, а коли вийшли то побачили що ворота лежать на землі, автомобіль був помятий, а син [PERSON] розмовляв з якимось хлопцем. Пояснила, що увечері [PERSON] приїздив до неї додому приблизно о 17- 18 годині перед тренуванням з волейболу, машина була без будь-яких пошкоджень, а на наступний день вже була розбита. Аналогічні пояснення надав суду свідок [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача [PERSON], показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2015 року в с. Тарасівка Троїцького району Луганської області по вул. Комсомольській з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений належний [PERSON] автомобіль [NUMBER], яким керував позивач [PERSON]. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди була встановлена Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 12 лютого 2016 року , згідно якої [PERSON] за фактом ДТП, що мало місце 20.11.2015 року в с. Тарасівка Троїцького району Луганської області по вул.. Комсомольській було визнано винним за ст. 124 КпАП України і накладено адміністративне стягнення в сумі 340,00 гривень. Відповідно до полісу № АI /4983484 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль [NUMBER] був застрахований. Страхувальник [PERSON], а страховик [PERSON] «Європейський страховий союз» . Строк дії страхування з 22.04.2015 року до 21.04.2016 року. Відповідно до полісу № АЕ /5600724 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль [NUMBER] був застрахований. Страхувальник [PERSON] , а страховик СК « Домінанта» . Строк дії страхування з 31.08.2015 року до 30.08.2016 року. Згідно із розпискою від 04 грудня 2015 року наданою [PERSON] , останній зобовязався сплатити [PERSON] за ДТП , яке відбулося 20.11.2015 року, суму в розмірі 13.000 гривень . Згідно з копією посвідчення водія на імя [PERSON] останній має право на керування транспортними засобами категорії A,B, C . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 01/03/16 від 15.03.2016 року, вартість ремонту (матеріального збитку) з урахуванням експлуатаційного зносу замінених деталей, завданої господарю автомобіля марки : М., модель : 2140, тип:легковий, реєстраційний номерний знак: И 7986 ВГ складає 7567 грн. 57 копійок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності зі ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або зміст якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 33.1.4. статті 33 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно- правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) , водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Згідно зп. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ( далі Постанова Пленуму), особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно з п.13 Постанови Пленуму, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396\~ЦК\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених\~пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України\~(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму , оскільки відповідно до статті 3\~Закону № 1961-IV\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194\~ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Оцінивши надані суду докази у їх сукупності суд з достатньою впевненістю приходить до висновку про те, що в результаті винних дій відповідача [PERSON] , який порушив правила дорожнього руху, позивачу [PERSON] було спричинено майнову шкоду у розмірі - 7567,57 гривень та моральну шкоду. Твердження представника відповідача [PERSON] з приводу того, що відповідальність за заподіяну [PERSON] шкоду внаслідок ДТП , яке сталось 20.11.2015 року повинна нести страхова компанія спростовується вищенаведеним . Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що в результаті ДТП було пошкоджено лише задню частину автомобілю [NUMBER], яким керував позивач [PERSON] спростовуються дослідженою у судовому засіданні схемою ДТП, яка додана до адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124 КУпАП за правопорушення , яке відбулося 20.11.2015 року у с. Тарасівка Троїцького району Луганської області на вул.. Комсомольській , яку власноруч склав [PERSON] і з якої вбачається, що автомобіль під керуванням [PERSON] від удару його в задню частину автомобілем під керуванням [PERSON] передньою частиною врізався у паркан та показаннями свідків , підстав недовіряти яким у суду не має. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суду виходить з наступного. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв'язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім'ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв'язку із знищенням або пошкодженням його майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.\~ \~Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року\~з подальшими змінами і доповненнями « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що\~\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об'єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.\~\~При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості. Таким чином суд бере до уваги, що позивачу [PERSON] діями відповідача [PERSON] нанесена моральна шкода, яка полягає у\~\~душевних і психічних стражданнях, які отримав [PERSON] у зв'язку з пошкодженням автомобілю в результаті ДТП. При цьому суд приймає характер і об'єм душевних і психічних страждань [PERSON] і вважає що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (пять тисяч) гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 ( одна тисяча) гривень. Позивачем [PERSON] були понесені судові витрати по сплаті судового збору та за проведення автотоварознавчої експертизи, які підлягають стягненню з відповідача на його користь. Надані позивачем [PERSON] фіскальні чеки про сплату вартості бензину на суми : 199,99 грн, 199,83 грн, 213,70 грн, 213,70 грн, загальною сумою - 827,22 гривень на підтвердження судових витрат , повязаних з його явкою до суду не можуть бути взяти до уваги, оскільки вони не містять даних ким вони були придбані та не можуть бути підтвердженням того, що витрати понесені саме [PERSON] Суд також враховує те, що позивачем не було сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди, який у відповідності зі ст. 4 Закону України « Про судовий збір» він мав сплатити у розмірі - 551 гривня 20 копійок. Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена частково, а саме на 20% то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір несплачений позивачем при подачі позову за вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 110, 24 грн (551,20 грн*20%= 110,24 грн), а з позивача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави несплачений ним судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 440,96 грн (551,20 грн-110,24 грн = 440,96 грн) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial