Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2014 у розмірі 14282,28 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2014 [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, зокрема, про договір приєднання. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідач своїх зобовязань за договором не виконала та станом на 19.03.2017 має заборгованість на загальну суму 14282,28 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності у суд не надійшло. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 20.02.2014 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privarbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг». Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач порушила умови вказаного кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і станом на 19.03.2017 року сума її заборгованості перед позивачем становить 14282 грн. 28 коп., яка складається з такого: 499,09 гривень - заборгованість за кредитом, 9726,89 гривень - заборгованість за процентами, 2900 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень штраф (фіксована частина) та 656,30 гривень штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 20.02.2014 р. станом на 19.03.2017, наданим позивачем. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суму оплаченого судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved