Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач, Приватне\~акціонерне товариство\~«Страхова компанія\~«ЕТАЛОН»,\~ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 98 000,00 грн. Позов мотивує тим, що 27.01.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу №АМ-2865385, об`єктом страхування в якому виступав автомобіль «Chevrolet Aveo» ВН8219НА. 29 листопада 2018 року о 12 год. 50 хв., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення (далі КпАП України). Внаслідок звернення [PERSON] , вказану подію було визнано страховим випадком та здійснено страхове відшкодування в розмірі 98 000,00 грн. Оскільки відповідач у встановлений строк не повідомив про настання страхового випадку, позивач звернувся до нього із претензію в порядку регресу, проте кошти сплачені останнім добровільно не було. У зв`язку із наведеним позивач звернувся із позовом до суду. В судове засідання представник позивача за викликом не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. А тому, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач і представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, зазначив, що дійсно 29 листопада 2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у\~ПАТ «Страхова\~компанія «ЕТАЛОН»\~автомобіля.\~відповідач [PERSON] купив\~автомобіль «Chevrolet\~Aveo»\~ [NUMBER] \~23\~березня 2018\~року і\~відразу оформив\~страховку у\~Товаристві з\~додатковою відповідальністю\~«Експрес страхування»,\~що підтверджується\~полісом АК/8374767\~від 24.03.2018\~року.\~Відповідач [PERSON] не\~був повідомлений\~продавцем про\~наявність страхового\~полісу позивача.\~Не будучі\~обізнаним про\~наявність ще\~одного страхового\~полісу,\~відповідач \~30.11.2018\~року,\~на другий\~день після\~ДТП,\~повідомив про\~страховий випадок\~Товариство з\~додатковою відповідальністю\~«Експрес страхування»,\~також цей\~поліс вказаний\~у протоколі\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ [NUMBER] .\~Вище зазначена\~обставина підтверджує\~відсутність умислу\~відповідача на\~неповідомлення позивача\~про настання\~страхового випадку\~протягом строку\~зазначеного в\~законі.\~Потерпіла звернулась\~до позивача\~із заявами\~про виплату\~страхового відшкодування, на підставі яких позивач здійснив відповідні виплати. Зазначає, що у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на час виникнення спірних правовідносин право на регрес у позивача виникає за сукупності умов не повідомлення та невжиття заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Проте остання умова нічим позивачем не підтверджується. Окрім цього зазначає, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, такий зафіксований правоохоронними органами, відповідач визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Сам позивач визнав всі обставини, здійснив виплату страхового відшкодування добровільно. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика не може бути підставою для стягнення збитків в порядку регресу. А тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як вбачається із полісу №АМ-2865385 від 27.01.2018 року, страхувальник ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» здійснив страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Aveo» [NUMBER] , договір страхування був укладений з попереднім власником автомобіля [PERSON] . Відповідач [PERSON] купив автомобіль «Chevrolet Aveo» [NUMBER] 23 березня 2018 року. 24.03.2018 року відповідач [PERSON] уклав договір цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Aveo» [NUMBER] з Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес страхування», що підтверджується полісом АК/8374767 від 24.03.2018 року. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2019 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.61\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України), обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується сторонами, заявою потерпілого [PERSON] , позивача повідомлено про пошкодження транспортних засобів та повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 29 листопада 2018 року. Із страхового\~акту №712-14545,\~слідує що\~ дорожньо-транспортна\~пригода,\~яка мала\~місце 29\~листопада 2018\~року визнана\~позивачем страховим\~випадком.\~На підставі\~розпорядження ПАТ\~«Страхова компанія\~«ЕТАЛОН» № 09-05-14545 від 04.06.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 98 000 грн. У відповідності до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в підтвердження позовних вимог посилається на положення підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Проте, виходячи з аналізу вказаної норми, у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33\~Закону №\~1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Зазначеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, такий зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, факт добровільної сплати страхового відшкодування стверджує про визнання такого позивачем, відповідач з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, оскільки не будучи обізнаним про наявність страхового договору з позивачем у попереднього власника, уклав договір цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Aveo» [NUMBER] з Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес страхування», яке і повідомив про страховий випадок у встановлений законом строк, що підтверджено суду документально. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Жодних даних про понесені збитки позивачем суду не представлено та не підтверджено доказами. Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі №463/5839/16-ц. Таким чином, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 98 000 грн., а тому слід з задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed