Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - Паламарчука В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA №16-001628-01 від 19.09.2012 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 126279,46 грн. Ухвалою судді від Апеляційного суду м. Києва від 25.09.2017 року матеріали за позовом ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено до Деснянського районного суду м. Києва для забезпечення розгляду даної справи. 03.10.2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Деснянського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2017 справу за єдиним унікальним №754/12878/17 передано для розгляду судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. Ухвалою судді від 04.10.2017 року відмовлено ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору та позовну заяву ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. Ухвалою судді від 12.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відзив на позовну заяву, будь-які заяви/клопотання відповідача до суду не надійшли. Протокольною ухвалою суду від 20.09.2018 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Завадська О.В. не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], зареєстрований та проживає в Автономній Республіці Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом опублікування оголошення в пресі, а також розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA №16-001628-01 від 19.09.2012 року (далі - Договір) відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних. Відповідно до 2.1.1 Договору, Банк відкриває Держателю картковий рахунок [NUMBER] в гривнях та випускає кредитну карту типу VISA GOLD, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання Карти. Згідно з п. 2.1.2 Договору, Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених Договором, а Держатель зобов'язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строк та в порядку, що передбачені цим Договором (а.с. 9-12). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 3.3.1 Договору, Держатель зобов'язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобов'язань, але не менше суми мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1 цього Договору та повністю погасити боргові зобов'язання при скасуванні банком кредитного ліміту. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 29.08.2017 року у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 126279,46 грн., з яких: - 22606,49 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; - 48027,95 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту); - 18584,79 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення прострочених процентів по кредиту; - 11603,82 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за несанкціонований овердрафт (переліміт). - 5100 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (константа); - 19749,44 грн. - заборгованість за простроченими процентами; - 606,97 грн.- заборгованість за поточними процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 18.05.2018 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір про відступлення права вимоги №21 (далі - Договір відступлення). Згідно Договору відступлення, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», включно і до [PERSON] (а.с. 115-117). У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Як доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1894,19 грн. На підставі ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved