Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач пред'явив позов до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття його з реєстрації за місцем проживання. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3026. Як виявилося після купівлі квартири, у ній зареєстрована невідома йому людина [PERSON]. 24.05.2016 року комунальним підприємством Самбірської міської ради «Житлово - експлуатаційний комбінат», складено акт про обстеження паспортного режиму квартири [ADDRESS], яким, з урахуванням свідчень свідків, встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає в квартирі, власником якої являється позивач, не несе жодних витрат по утриманню квартири та не сплачує плату за комунальні послуги (світло, газ, плату за утримання будинку та прибудинкової території, тощо). Домовитися про добровільне зняття з реєстрації не виявилося можливим, так як йому невідоме його місце проживання чи перебування, як і засоби зв'язку. На сьогоднішній день він має намір скористатися пільгами та оформити житлову субсидію, але дані державою соціальні гарантії розраховується, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб, яким нараховується плата за житлово- комунальні послуги, у зв'язку з цим виникла необхідність впорядкувати дані будинкової книги, так як реєстрація місця проживання відповідача у його квартирі створює для нього додаткові фінансові витрати на сплату комунальних послуг у великому розмірі та ускладнює матеріальне становище, створює перешкоди в повній мірі використовувати свої права як власника. А тому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні цією квартирою шляхом зняття [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в підтримання заявлених вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, що підтверджується оголошенням в газету. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пітвердила факт непроживання відповідачки у згаданій житловій квартирі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки відповідач не повідомив причини своєї неявки, суд визнав їх як неповажні та провів заочний розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, проти чого в судовому засіданні не заперечував представник позивачка. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3026. Відповідно до оглянутої в судовому засіданні будинкової книги на квартира [ADDRESS], у квартирі прописано [PERSON], [INFO], постійно. Будучи зареєстрованим у [ADDRESS], відповідач не проживав в ньому з дня реєстрації без поважних причин, перешкод в користуванні будинком ніхто йому не чинив. Позивач несе всі витрати по сплаті комунальних послуг, інших платежів. Така реєстрація відповідача у його квартирі створює перешкоди позивачу у користуванні житловою квартирою [ADDRESS] Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає у квартирі понад встановлений законом шестимісячний строк, квартирою не цікавиться, витрати по комунальних послугах не несе, а тому позовні вимоги про визнання його втратившим право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування права розпорядження своїм майном. Беручи до уваги, що реєстрація відповідача за адресою позивача створює перешкоди у користуванні та розпоряджанні його власністю, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні житловою квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved