Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач просить задовільнити позов посилаючись на наступне. Позивачу згідно Державного акту на право приватної власності на землю КР № 009487, виданого 27.11.2000 року на праві приватної власності належить земельна ділянка [NUMBER] площею 8,3 гектарів, розташована на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі Відповідач) 06 жовтня 2010 року було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки терміном на 5 років., зареєстрованого 09.12.2011 року. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4- 6, 12,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);акт приймання-передачі об'єкта оренди. Позивач вважає, що договір оренди землі укладений з численними порушеннями чинного законодавства України, а саме: в договорі оренди землі земельної ділянки не зазначено кадастровий номер земельної ділянки;в п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки вказана не вірно; також відсутня у договорі інформація про істотну умову договору оренди щодо передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.; також договір містить багато дописок та виправлень, які не яким чином не завірені;відсутня в договорі печатка відділу Держкомзеву у Долинському районі. У зв'язку з вказаним вважає, що недодержано вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» щодо істотних умов договору оренди землі. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримала, просила на підставах викладених у позові, визнати договір недійсним. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, на підставах викладених у письмовому заперечені, вважає договір таким що відповідає вимогам закону. Належним чином повідомлені треті особи: Відділ Державного агентства земельних ресурсів України в Долинському районі Кіровоградської області , Реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області у судове засідання не зявились. Відділ Державного агентства земельних ресурсів України в Долинському районі Кіровоградської області надіслав пояснення згідно яких вважає договір таким, що відповідає вимогам закону. Заслухавши сторони та дослідивши докази суд встановив наступне. Копією державного акту ІІ-КР № 009487, виданого 27.11.2000 року підтверджується право приватної власності позивача на земельну ділянку площею 8,3 га. Актом про передачу та прийом ділянки доданим до договору без № та дати підтверджено передачу ділянки від позивача відповідачу. Довідкою № 652 від 13 жовтня 2010 року підтверджено кількісні та якісні характеристики та кадастровий номер земельної ділянки. Згідно Висновку відділу Держкомзему у Долинському районі без № та дати спірний договір відповідає вимогам закону та підлягає реєстрації. Згідно договору оренди земельної ділянки від 06 жовтня 2010, зареєстрованого відділом Держкомзему у Долинському районі 9 грудня 2011, позивач надав відповідачу ділянку у оренду строком на 5 років. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені цим Кодексом. Відповідно з ч.І ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені цим Кодексом. Суд встановлено, що в договорі оренди земельної ділянки визначені всі істотні умови, зокрема щодо об'єкта оренди. Межі земельної ділянки її кадастровий номер встановлені в натурі та технічної зафіксовані в документах доданих до договору: державному акті на право приватної власності на землю, довідці про про характеристики земельної ділянки, які є чинними і ніким із сторін не оспорені, тому відсутні підстав для визнання договору оренди землі недійним з підстав, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі». При цьому на момент укладання договору 06.10.2010 законом не ставилась вимога про зазначення кадастрового номеру. Суд сприймає доводи позивача, щодо неналежної форми зазначення умови, передачі ділянки в заставу чи внесення до статутного фонду, а саме позначення цієї умови шляхом дописки тексту чорнилом без додаткового засвідчення підписами сторін. Проте, наявність у спірному договорі викладеної таким чином положення щодо умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, - не призвело до порушення прав сторін. Згідно п. 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 26 договору визначено, що на ділянку не встановлено обмежень та інших прав третіх осіб, договором визначено права та обов'язки орендаря, зі змісту яких вбачається, що передача у заставу земельної ділянки або внесення до статутного фонду не передбачається. Крім цього судом враховано, що як на момент укладання договору так і на момент судового розгляду п.п. 14,15 перехідних положень Земельного кодексу встановлено мораторій на внесення земельних ділянок до статутного фонду чи їх відчудження, а отже діючим законодавством заборонено внесення земельної ділянки статутного фонду чи її застава (як спосіб відчуження). З огляду на вказане визначення у договорі оренди будь яких інших умов з цього приводу мало б наслідком визнання такого договору недійсним, про що прямо вказується у п.15 перехідних положень Земельного кодексу України. Таким чином, судом встановлено, що спірний договір укладено за типовою формою , затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, умови договору викладені на засадах розумності та справедливості та відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі» та Земельному кодексу України. Посилання позивача на помилковість грошової оцінки земельної ділянки та відповідно невірно обрахований розмір орендної плати не є підставою для визнання договору недійсним, а може бути підставою для вимог про зміну умов, розірвання договору, які проте позивачем не заявлені. Таким чином, в судовому засіданні встановлено правомірність користування відповідачем земельною ділянкою протягом дії договору оренди. Позивачем не підтверджено підстави визнання договору недійсним, визначені ст.203, 215 ЦК України , ст. 15 ЗУ «Про оренду землі». Підстави для скасування реєстрації договору у порядку цивільного судочинства у судовому засіданні не доведенні, що не позбавляє позивача права доводити неправомірність дій органу реєстрації у порядку адміністративного судочинства. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем в ході судового розгляду у справі не було надано доказів які б підтверджували наявність достатніх обставини для визнання договору оренди землі недійсними, порушень його прав, а тому підстав для задоволення позову - не знаходить. Згідно ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed