Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/6646/82/99463, згідно пункту 1.1.1 якого Позивач зобов'язаний надати відповідачу кредит у розмірі - 10000,00 доларів США строком по 04.02.2018 р., а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 14% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку (Додаток до Кредитного договору). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Банк та Позичальник, досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та 25 червня 2010 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/6646/82/99463/1 до Кредитного договору № 014/6646/82/99463 від 04.02.2008 р.(надалі - Додаткова угода). Згідно умов Додаткової угоди, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором Банком було укладено із [PERSON] Договір поруки № 014/6646/82/99463 від 04 лютого 2008 р., згідно п.п.3.1,4.1 якого Поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» виконав свої зобов'язання щодо видачі коштів по кредиту позичальнику за Кредитним договором належним чином, в той же час останній свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, у встановлені строки кредит не повертав, а тому станом на 15 серпня 2013 року утворилася прострочена зоборгованість за кредитом у розмірі - 505,16 грн. (екв. в іноземній валюті - 63,20 доларів США). Всупереч ст.536 Цивільного Кодексу України та умовам Кредитного договору відповідач не сплачує проценти за користування кредитом, а тому станом на 15 серпня 2013 року має заборгованість за процентами у розмірі - 6 634,91 грн. (екв. в іноземній валюті - 830,09 доларів США). У п.16.3 Кредитного договору встановлено: «За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення». Станом на 15 серпня 2013 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків Відповідачу-1 нарахована пеня в розмірі - 5 773,90 грн. (екв. в іноземній валюті - 722,37 доларів США). Статтею 9 Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом ( в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до Кредитного договору. Станом на 15 серпня 2013 року достроковому стягненню по кредиту підлягає 74 402,44 гривень (екв. в іноземній валюті - 9 308,45 доларів США). Позивачем були направлені відповідачам письмові вимоги про дострокове погашення грошових зобов'язань за Кредитним договором, але останні вимоги про погашення кредиту не виконали, а тому загальна сума заборгованості відповідачів перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» за Кредитним договором станом на 15 серпня 2013 року складає - 86 811,25 гривень (екв. в іноземній валюті - 10 860,91 доларів США). Просить стягти з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість у вказаній сумі, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Не заперечував, що після 15.08.2013 (дати, на яку обраховано суму заборгованості) відповідачем було сплачено в рахунок погашення заборгованості 736 доларів США, що еквівалентно 5880,64 грн по курсу 7.99 грн за дол..США, що діяв на момент подачі позову. У зв'язку з цим сума заборгованості відповідачів може бути зменшена на вказану суму. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» визнав частково. Визнав суму заборгованості перед банком та пояснив, що в зв'язку з значним подорожчанням валюти, у якій отримано кредит, та тяжким матеріальним становищем (інші кредитні зобов'язання ) не мав та не має змоги виконувати свої зобов'язання перед позивачем. Просив застосувати до вимог позивача про стягнення пені строки позовної давності. Відповідач [PERSON] не погодилася з позовними вимогами, пояснила, що кредит був отриманий з [PERSON] як подружжям на придбання спільного житла. Насьогодні вона з відповідачем [PERSON] шлюб розірвала та не проживає у вказаному житлі. Як зазначено у ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено: 04 лютого 2008 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/6646/82/99463, згідно пункту 1.1.1 якого позивач зобов'язаний надати відповідачу кредит у розмірі - 10000,00 доларів США строком по 04.02.2018, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 14% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку (Додаток до Кредитного договору) (а.с.6-16). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та 25 червня 2010 року, а в подальшому 25 липня 2011 року між Банком та Позичальником були укладені Додаткові угоди № 014/6646/82/99463/1 до Кредитного договору № 014/6646/82/99463 від 04.02.2008 р.(17-27). Згідно умов Додаткової угоди, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Свої зобов'язання за кредитним договором № 014/6646/82/99463 від 04 лютого 2008 року позивач виконав належним чином, зокрема, видав відповідачу [PERSON]грошові кошти у розмірі 10 000 дол. США, що підтверджує меморіальний валютний ордер № 04KF87043 від 06.02.2008 (а.с.89). Взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач [PERSON] за договором від 04 лютого 2008 року належним чином не виконував. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 15 серпня 2013 року за відповідачем утворилася прострочена зоборгованість за кредитом у розмірі - 505,16 грн. (екв. в іноземній валюті - 63,20 доларів США) та заборгованість за процентами у розмірі - 6 634,91 грн. (екв. в іноземній валюті - 830,09 доларів США) (а.с.40-43). Розрахунок заборгованості (по кредиту та по відсотках за користування кредитом) перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» відповідач [PERSON] не оспорював. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 9 укладеного сторонами кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до Кредитного договору. Тому, станом на 15 серпня 2013 року достроковому стягненню по кредиту підлягає 74 402,44 гривень (екв. в іноземній валюті - 9 308,45 доларів США). Проте, в ході судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] після 15.08.2013 (дати, на яку обраховано суму заборгованості) сплатив на погашення кредитної заборгованості 736 доларів США, що еквівалентно 5880,64 грн (а.с.86). У зв'язку з цим, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів підлягає зменшенню на вказану суму. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У п.16.3 Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання будь-яких грошовмх зобовЙязань за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Станом на 15 серпня 2013 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальнику нарахована пеня в розмірі - 5 773,90 грн. (екв. в іноземній валюті - 722,37 доларів США). Проте, у ході судового розгляду встановлено, що до суду позивач звернувся з пропуском строку позовної давності відносно частини заявлених вимог про стягнення пені. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. При зверненні до суду банк надав розрахунок заборгованості станом на 15.08.2013 року (а.с.40-43). Пеня нарахована банком з 07.12.2010 року по 15.08.2013 року та склала 5773,90 грн. Разом з цим, суд бере до уваги, що з позовом банк звернувся 12.09.2013 року, що поза межами наданого розрахунку, а тому період нарахування пені необхідно рахувати в межах одного року перед зверненням до суду з позовом, тобто, з 12.09.2012 року по 12.09.2013 року. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів сума пені за період з 12.09.2012 року по 12.09.2013 року, що складає 5 485, 29 грн. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/6646/82/99463 від 4 лютого 2008 року банком було укладено із [PERSON] договір поруки № 014/6646/82/99463 від 04 лютого 2008, згідно п.п.3.1,4.1 якого Поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі (а.с.28-30). Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Приписами статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, заперечення відповідача [PERSON] проти позову є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. 18.02.2013 року позивачем було направлено на адресу позичальника та поручителя вимоги з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом, процентам та пені за кредитним договором.(а.с. 35-38,44,45). Однак заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку позичальником та поручителем не погашена. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору № 014/6646/82/99463 від 4 лютого 2008 року, а відповідач [PERSON] як поручитель несе відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, а тому заборгованість за кредитом у сумі 80 642 грн підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з викладеним, на користь позивача з відповідачів повинні бути присуджені понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 806,47 грн, по 403, 23 грн з кожного.

Outcome: partial