Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач, Повне товариство «Універсальний ломбард» «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з фізичної особи [PERSON] на користь Повного товариства «Універсальний ломбард «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і компанія» заборгованість в розмірі 170 240,05 (сто сімдесят тисяч двісті сорок гривень 05 копійок), з яких: стягнення безпідставно отриманих коштів - 140 000,00 грн; 3% річних - 6 789,04 грн; інфляційні збитки - 23 451,01 грн; судові витрати покласти на відповідача та стягнути з фізичної особи [PERSON] на користь Повного товариства «Універсальний ломбард «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і компанія» сплачений судовий збір в розмірі 2 553,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 2017 року Повне товариство «Універсальний ломбард «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» від [PERSON] було отримано пропозицію щодо укладення договору про надання фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року (кредитний договір). Дана пропозиція була прийнята позивачем та надано відповідачу два примірники договору № 17/ФК від 10 липня 2017 року, підписані позивачем, для подальшого підписання з боку відповідача. Окрім того, на виконання прийнятої пропозиції та умов договору фінансового кредиту № 17/ФК від 10.07.2019 року, позивачем платіжним дорученням № 141 від 12 липня 2017 року перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 140 000,00 грн. з призначенням платежу: «Перерахування траншу згідно договору фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року без ПДВ. Однак, відповідачем не були виконані свої зобов`язання як щодо підписання кредитного договору, так і не були вчинено дій щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 140 000,00 грн, які були перераховані позивачем на виконання умов кредитного договору. З метою отримання від відповідача належного виконання як в частині повернення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 140 000,00 грн, так і в частині сплати 3% річних та інфляційних збитків, а також з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, позивачем 11 червня 2018 року було направлено на адресу відповідача відповідну вимогу про негайну оплату на користь позивача 157 690,94 грн. Однак, вказана вимога від 11 червня 2018 року відповідачем не виконана, заборгованість перед позивачем не погашена. Таким чином за період з 11 липня 2017 року по 22.02.2019 року стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 170 240,05 грн, з яких: повернення безпідставно отриманих коштів - 140 000,00 грн; 3% річних - 6 789,00 грн; інфляційні збитки - 23 451,01 грн. Окремо позивач звертає увагу на той факт, що в проекті договору про надання фінансового кредиту та заставу № 17/ФК вказана загальна сума кредитування (ліміт кредитного договору, в той же час позивачем, який вже приступив до виконання своїх зобов`язань за ще не підписаним договором, було надано відповідачу частину коштів (транш) відповідно до звичаїв ділового обороту з відповідачем. Подальша видача грошових коштів в межах загальної суми кредитування за вказаним договором була пов`язана з фактом повернення відповідачем підписаного оригіналу договору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року позовну заяву Повного товариства «Універсальний ломбард «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали. 13 травня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 22 травня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 31 травня 2019 року, про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року постановлено визнано неподаною та повернуто скаржнику. Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2017 року Повним товариством «Універсальний ломбард «Грошович`ок» ТОВ «Фінансова допомога» і Компанія» від [PERSON] було отримано пропозицію щодо укладення договору про надання фінансового кредиту та застави № 17/ФК, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сума фінансового кредиту становить 290000,00 грн. Строк користування фінансовим кредитом 31 день. Дата повернення фінансового кредиту 10 серпня 2017 року. На виконання прийнятої пропозиції та умов договору фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року Повним товариством «Універсальний ломбард «Грошович`ок» на рахунок [PERSON] було перераховано 140000,00 грн. траншу згідно договору фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 141 від 12 липня 2017 року. Оскільки [PERSON] не виконала свої зобов`язання як щодо підписання кредитного договору, так і не повернула отриманих грошових коштів у розмірі 140000,00 грн., 11 червня 2018 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено вимогу про сплату на користь Повного товариства «Універсальний ломбард «Грошович`ок» ТОВ «Фінансова допомога» і Компанія» 140000,00 грн., 3% річних у розмірі 3831,78 грн., інфляційні збитки у розмірі 13859,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів у розмірі 140000,00 грн. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором договору фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року належним чином не виконала. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] , відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем станом на 22 лютого 2019 року становить 170 240,05 грн., з яких: 140000,00 грн. - заборгованість по основній сумі боргу, 6789,04 грн. - 3% річних; 23451,01 грн. - інфляційні втрати. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала свої зобов`язання за договором фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року, а грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів, а тому суд приймає до уваги наданий позивачами розрахунок індексу інфляції та трьох відсотків річних. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення 6789,04 грн. трьох процентів річних від простроченої суми за договором фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року за період з 12.07.2017 р. по 22.02.2019 р. виходячи з наступного розрахунку: 140000,00 грн. сума боргу *3%/100%/365*591 днів прострочення. Крім того, з відповідача підлягає до стягнення 23451,01 грн. інфляційних втрат від простроченої суми за договором фінансового кредиту № 17/ФК від 10 липня 2017 року за період з 12.07.2017 р. по 22.02.2019 р. виходячи з наступного розрахунку: 140000,00 грн. сума боргу *1,17 (індекс інфляції за період з липня 2017 року по лютий 2019 року)/100% - 140000,00 грн. суми боргу. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Повного товариства «Універсальний ломбард» «Грошович`Ок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2553,61 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved