Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що неповнолітній [PERSON], 16.08.2015 року, викрав з її будинку ноутбук, який привів у неробочий стан, по даному факту була порушена кримінальна справа, [PERSON] вироком Радомишльського районного суду від 13.11.2015 року був визнаний винним за ч.3 ст.185 КК України і йому було призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік, однак на даний час ні [PERSON] ні його матір матеріальну ні моральну шкоду їй не відшкодували, просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач та її представник, позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнали частково, погодились виплатити шкоду але в меншому розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих підстав. При розгляді справи, у відповідності до ст.11 ЦПК України суд виходить із засад змагальності, з врахуванням наданих сторонами доказів та меж розгляду справи. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Радомишльського районного суду від 13 листопада 2015 року, неповнолітній [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Даним злочином позивачу [PERSON] саме діями [PERSON] завдана матеріальна шкода встановлена судом в сумі 3500 гривень. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Так, позивач просить стягнути завдану їй шкоду із законного представника неповнолітнього [PERSON]Р - [PERSON] і вважає такі вимоги частково обґрунтованими. Разом з тим, сума матеріальної шкоди, яку позивач оцінила у 5935 грв., на думку суду, є необґрунтованою, оскільки матеріальні збитки завдані позивачу встановлені вироком суду від 13.11.2015 року,і матеріальна шкода складає 3500 грн. Тому саме ця сума має бути відшкодована відповідачами з урахуванням вини [PERSON]Р.з [PERSON]. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково. Також суд враховує, що позивачу [PERSON] було спричинено і моральну шкоду, вона перенесла психічні та моральні страждання, була позбавлена свого права на використання своїм ноутбуком, а тому суд стягує з законного представника неповнолітнього відповідача [PERSON] - [PERSON], спричинену позивачу моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial