Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

позивач просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право на користування будинком, розташованим за адресою: м.Ватутіне, вул.Корольова,1а, Черкаської області та зобовязати управління ДМС в Черкаській області зняти з реєстрації гр.[PERSON] посилаючись на те, що вона є власником будинку, який розташований за адресою: м.Ватутіне, вул.Корольова,1а, Черкаської області. Разом з нею в будинку проживають її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до домової книги, в її будинку по вул.Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області зареєстрований, але не проживає більше трьох років, колишній чоловік [PERSON]. Шлюб між ними розірвано рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.06.2012 року. 18.06.2015 року [PERSON]М звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з позовною заявою про розподіл майна подружжя, предметом якого став будинок за вищевказаною адресою. 13.07.2015 року, між нею та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений Договір розподілу майна подружжя, за умовами якого п. 1.1. «розподілено: [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність, належну [PERSON], ? частину у праві спільної сумісної власності на вказаний будинок (вул. Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області), а вказаний будинок залишається в особистій приватній власності [PERSON]. Розділом 3, п. 3.1. Договору, визначено, що сторони домовились про те, що розподіл майна здійснюється з передачею [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Розділом 4, п. 4.2. Договору, визначено, що [PERSON] зобовязується знятися з реєстрації місця проживання осіб, які зареєстровані в будинку по вул.Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області, здійснити всі фактичні дії для передачі будинку. Відповідачем залишились невиконаними зобовязання взяті на себе за умовами Договору розподілу майна подружжя, а саме [PERSON] по сьогоднішній день не знявся з реєстраційного обліку, чим допустив порушення її права на вільне володіння користування та розпорядження своєю власністю. З моменту розірвання шлюбу між нею та відповідачем, останній виїхав з належного позивачу будинку, та не проживає за зареєстрованою адресою, але будучи записаним в домовій книзі, покладає на неї додатковий тягар по сплаті комунальних платежів, що враховуючи наявність двох дітей на її утриманні, спричиняє значне матеріальне навантаження, тобто відповідач фактично порушує її право на вільне користування своїм житловим приміщенням. Починаючи з 22.06.2012 року, часу з якого відповідач вибув з будинку №1а по вул.Корольова, м.Ватутіне, Черкаської області, він втратив право користування зазначеним майном та може бути знятий з реєстраційного обліку за рішенням суду. Крім того, за Договором про розподіл майна подружжя від 13.07.2015 року відповідач отримав у власність інше житло за адресою: [ADDRESS] та зобовязався добровільно знятись з реєстраційного обліку за адресою: вул.Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області при цьому не виконавши своє зобовязання. На пропозиції виписатись з помешкання, [PERSON] відповідає відмовою. А тому за таких обставин вона і змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в засідання суду не зявився, подав до суду електронне повідомлення в якому просить суд дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача в засідання суду не зявився, подав до суду заяву в якій просить суд дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник третої особи в засідання суду не зявився, подав до суду заяву в якій просить суд дану справу розглянути у його відсутності. Заслухавши позивача, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та представника третьої особи, заслухавши свідка [PERSON], а також вивчивши матеріали справи суд вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач [PERSON] є власником будинку розташованого за адресою: м.Ватутіне, вул.Корольова,1а, Черкаської області, що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.10.2005 року та Витягом з Державного реєстру правочинів № 1654469 від 26.10.2005 року (а.с.10-11). Разом з позивачем в будинку проживають її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до домової книги, в її будинку по вул.Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області зареєстрований, але не проживає більше трьох років, колишній чоловік позивача [PERSON], про що свідчить копія домової книги (а.с.18-20). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.06.2012 року (а.с.9). 18.06.2015 року [PERSON]М звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з позовною заявою про розподіл майна подружжя, предметом якого став будинок позивача за вищевказаною адресою, що підтверджується Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 16.07.2015 року (а.с.23). 13.07.2015 року, між позивачем та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений Договір розподілу майна подружжя, (а.с.21-22) за умовами якого п. 1.1. «розподілено: [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність, належну [PERSON], ? частину у праві спільної сумісної власності на вказаний будинок (вул. Корольова,1а, м. Ватутіне Черкаської області), а вказаний будинок залишається в особистій приватній власності [PERSON] Розділом 3, п. 3.1. Договору, визначено, що сторони домовились про те, що розподіл майна здійснюється з передачею [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Розділом 4, п. 4.2. Договору, визначено, що [PERSON] зобовязується знятися з реєстрації місця проживання осіб, які зареєстровані в будинку по вул.Корольова,1а, м.Ватутіне, Черкаської області, здійснити всі фактичні дії для передачі будинку. З моменту розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, останній виїхав з належного позивачу будинку, та не проживає за зареєстрованою адресою, але будучи записаним в домовій книзі, покладає на позивача додатковий тягар по сплаті комунальних платежів, що враховуючи наявність двох дітей на її утриманні, спричиняє значне матеріальне навантаження, тобто відповідач фактично порушує право позивача на вільне користування своїм житловим приміщенням. Факт тривалого не проживання в будинку [PERSON] стверджується актом депутата Ватутінської ради від 27.07.2015 року (а.с.24), а також даний факт в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON]. Відповідно до ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.71ЖК України передбачено строк протягом якого за особою зберігається житлове приміщення, такий строк становить шість місяців, після спливу цього терміну, відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. При цьому ст.71 ЖК України передбачає вичерпаний перелік підстав залишення за собою право користування житловим приміщенням у визначений строк. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування жилим приміщенням. В частині позовних вимог щодо зобовязати Управління ДМС в Черкаській області зняти з реєстрації гр.[PERSON] суд вважає позивачу слід відмовити, оскільки суд не має права втручатися в дискреційні повноваження субєкта владних повноважень та перебирати на себе функції Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. А тому враховуючи, що відповідач більше трьох років відсутній за місцем реєстрації, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Ватутіне, вул.Корольова,1а, Черкаської області та повинен бути знятий з реєстраційного обліку. На підставі вищенаведеного та Конституції України, Закону України «Про власність», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.71, 72, 150 ЖК України та

Outcome: partial