Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач подав до суду з вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що з 1968 року працював на посаді начальника цеха ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат». 20 травня 2013 року позивач звільнився, але на день звільнення адміністрація ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з ним не розрахувалась, у звязку з чим у відповідача перед ним до теперішнього часу наявна заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 18685,88 грн. У звязку з чим на теперішній час позивач змушений предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 18685,88 грн. та середній заробіток в порядку ст. 117 КЗпП України в сумі 75670,03 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог передбачених ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені ним позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 18 червня 1968 року до 20 травня 2013 року позивач [PERSON] працював у ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», про що свідчать відповідні записи зроблені в трудовій книжці [PERSON] заведеній 04 січня 1971 року. Однак, на день звільнення адміністрація ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з ним не розрахувалась, у звязку з чим у відповідача перед ним наявна заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 18685,88 грн., яка була визначена в позові позивачем і проти стягнення якої відповідач заперечень не подав. Дана заборгованість не сплачена відповідачем до теперішнього часу. При цьому, згідно довідки виданої ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» 12 липня 2016 року № 4/34/25-5-354, середньомісячна заробітна плата позивача складає 1999,82 грн. Крім цього, відповіднодо вимог ст. 117 КЗпП України, у відповідача «Херсонський бавовняний комбінат» перед позивачем [PERSON] виникла заборгованість по виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 травня 2013 рокупо 19 липня 2016 року (796 дні) в сумі 75670,03 грн., про що в свою чергу свідчить відповідний розрахунок здійснений позивачем в своїй позовній заяві. Відповідно до першого та другого речення ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно положень ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований у звязку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн.

Outcome: approved