Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Фідобанк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» Білої І.В., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про усунення перешкод у розпорядженні майном шляхом скасування арешту, третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до рішення правління Національного банку України від 18.07.2016 року №14 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 19.07.2016р. №1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду Коваленку О.В. делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Фідобанк» строком з 20.07.2016 року по 19.07.2018 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.10.2019 року №2732 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК» призначено Білу І. В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15.06.2020 року №1124 продовжено строк процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та строки повноважень уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Білої І.В. У власності ПАТ «Фідобанк» перебуває нерухоме майно - нежитлова будівля загальною площею 72,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , отримана у власність на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24.09.2015 року виданого на підставі акта про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.08.2015 року Під час підготовки до продажу вищезазначеного нерухомого майна в межах ліквідаційної процедури банку, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження (арешт) нерухомого майна № 9751624. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, від 21.04.2010 року ВДВС Вільногірського МУЮ. Це, в свою чергу перешкоджає ПАТ «Фідобанк» вільно розпоряджатися належним йому майном та проведенню ліквідаційної процедури у спосіб визначений Законом № 4452-УІ. Арештоване майно, у зв`язку з непродажем його на прилюдних торгах, було передано у власність ПАТ «Фідобанк» шляхом заліку частини вимог. Відтак, у зв`язку з необхідністю припинення порушення прав ПАТ «Фідобанк» розпорядження належним йому майном у спосіб визначений Законом № 4452-УІ, та забезпечення проведення ліквідаційної процедури в цілому, в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» тому виникла необхідність звернення до суду. Ухвалою від 09.12.2020 року, відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. У визначений в ухвалі строк відповідачкою відзив не подано. Сторони про справі, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавали. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив розглядати справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи згоду позивача, наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності за № 764 від 24.09.2015 року, нерухоме майно - нежитлова будівля загальною площею 72,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , виданого на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.08.2015 року належить ПАТ «Фідобанк» (а.с. 7). Згідно інформаційної довідки № 213947581 від 25.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на зазначене вище нерухоме майно Банку накладені арешти в межах виконавчого провадження б/н від 21.04.2010 року (а.с. 5-6). Відповідно до рішення Правління НБУ від 18.07.2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банка», рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.10.2019 року № 2732 про зміну уповноваженої особи Фонду ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК», та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 15.06.2020року № 1124 про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» (а.с. 8-11). Отже, ПАТ «ФІДОБАНК» є власником спірного нерухомого майна, на яке накладено арешти у виконавчому провадженні, де боржником був не банк, а фізична особа [PERSON] , тому наявність таких арештів обмежує банк, як власника цього майна у здійснені його права власності. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, вказаною нормою встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з вищевикладеного, оскільки в рамках виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] , а не позивач, арешт накладено на майно, яке на теперішній час належить позивачу, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача, як власника майна - наявні підстави для скасування арешту. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved