Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» в особі представника Гагаріна О.Д. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 78957,48 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сплачена потерпілому, як страхове відшкодування. Також просить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн . Позов обґрунтовано тим, що 09.06.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд Фієста», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу марки «Міцубісі», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в подальшому постановою суду був визнаний винуватим у ДТП, де зазнали пошкоджень обидва транспортні засоби. Позивач на підставі Звіту № 0906 від 22.06.2017 та Звіту №0906-1 від 30.06.2017, яким оцінено пошкодження автомобіля «Форд Фієста», державний номер [NUMBER] , склав страховий акт та розрахунок до нього, висначив страхове відшкодування в розмірі 178957,48 грн та 11.07.2017 виплативцю суму власнику пошкодженого транспортного засобу. Оскільки, цивільно-правова відповідальність за експлуатацію транспортного засобу марки «Міцубісі», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», то остання за зверненням позивача в порядку регресу сплатила в межах страхового ліміту 100000 грн, а решту 78957,48 грн позивач просить стягнути в порядку регресу з відповідача [PERSON] . Відповідач позов не визнав та у відзиві вказав, що оцінювач матеріальних збитків пошкодженого транспортного засобу не провів попереднє дефектування всіх складових автомобіля в умовах СТО, як передбачено Методикою оцінки КТЗ та вказав у Звіті № 0906-1 лише деталі, які на його думку, є справними, а інші, дефектні просто не врахував, що штучно завищило розмір страхового відшкодування, яке визначено різницею між дійсною вартістю автомобіля на момент ДТП та сумою працездатних деталей, що залишились після пошкодження. Ухвалою суду від 30.07.2020 за клопотанням відповідача було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої суд доручив ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз». Однак, експертиза не була проведена, оскільки відповідач не оплатив її вартість та пояснив, що з огляду на суму заявлених позовних вимог виставлений експертом рахунок є надто великим для нього, як відповідача. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася та направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] навів аргументи викладені у відзиві, що вказують на сумнівність та неналежність Звіту № 0906-1 від 30.06.2017 щодо визначеної суми 32757,88 грн як вартості працездатних складових автомобіля «Форд Фієста», державний номер [NUMBER] після його пошкодження. За таких обставин просив в задоволенні позову відмовити по причині не доведення позивачем розміру матеріального збитку внаслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу. Залучена судом до участі у справі як третя особа ПІІ «ВІП-РЕНТ» - власник транспортного засобу «Форд Фієста», державний номер [NUMBER] в судове засідання свого представника не направила, заяв по суті спору не подавала, з самостійними вимогами до відповідача чи позивача у цій справі не зверталась. Заслухавши аргументи представника відповідача, дослідивши зміст заяв по суті спору, в тому числі позовної заяви, а також подані письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 09.08.2017 по справі № 367/4045/17 09.06.2017 о 17:50 год. на перехресті вулиць Університетська та Матросова в м. Ірпінь [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , при повороті ліворуч не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїжджій частині, призначеній для руху в цьому напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford», номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу (а.с.5). Постанова суду набрала законної сили 22.08.2017. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного [NUMBER] від 05.12.2014 власником автомобіля «FORD FIESTA», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , являється Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ». (а.с.6,7). 07.12.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та ПІІ «ВІП-РЕНТ» (страхувальник) уклали Генеральний договір № 28-0199-2700\\16-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку. Згідно Додатку №1 до цього Генерального договору у списку застрахованих транспортних засобів значиться автомобіль «FORD FIESTA», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Строк дії договору до 08.12.2017, страхова сума по страхуванню КАСКО - 211 712,36 грн, вигодонабувач - ПІІ «ВІП-Рент» (а.с.8-10). 13.06.2017 ПІІ «ВІП-РЕНТ» (страхувальник) подав до ПАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванн.я У заяві міститься повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 09.06.2017, в якій було пошкоджено автомобіль марки «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Також страхувальник у заяві вказує, що застрахованим транспортним засобом під час події керувала [PERSON] . Іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди був автомобіль марки «Mitsubishi Colt», номерний знак [NUMBER] (а.с.11). ТОВ «Асистанська компанія Українська служба допомоги (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 202/15 від 16.03.2015) за замовлення ПАТ СК «Українська Страхова Група» з залученням кваліфікованого оцінювача [PERSON] здійснила огляд та оцінку автомобіля «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] , а також оцінку вартості працездатних складових цього транспортного засобу після ДТП, про що складено Звіт № 0906 від 22.06.2017 та Звіт№ 0906-1 від 30.06.2017 (а.с.17-58). Відповідно до Звіту № 0906 від 22.06.2017 ринкова вартість автомобіля «FORD FIESTA», держномер [NUMBER] на момент пошкодження складає 209559,00 грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 296549,54 грн, що перевищує вартість автомобіля. До звіту додано ремонтну калькуляцію, аркуш перевірки даних та наведена формула, за якою визначена вартість відновлюваного ремонту (а.с.28). У протоколі огляду транспортного засобу від 22.06.2017, який склав оцінювач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , міститься опис пошкоджень автомобіля та визначено тип ремонтної операції щодо кожної деталі (а.с.44). Відповідно до Звіту № 0906-1 від 30.06.2017 працездатними та ліквідними прийнято складові зазначені в Додатку 1 до цього звіту . Решта складових визнано неліквідними або вони потребують додаткового дефектування, перевірки та аналізу для визначення їх технічного стану та ліквідності. В підсумку вартість працездатних складових автомобіля «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] , придатних для подальшої експлуатації визначено в сумі 32754,88 грн (а.с.50-53). Згідно страхового акту № СТОКА-3803 від 11.07.2017 та розрахунку до нього ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі Звіту №0906 та З_віту №0906-1 визначила розмір страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] , який складає 178957,48 грн (а.с.14,15). Цей розмір є неправильним та вочевидь завищеним, оскільки судом виявлена помилка при розрахунку суми страхового відшкодування. Так, позивач як вихідну величину при розрахунку взяв вартість транспортного засобу на момент настання страхового випадку (момент ДТП) - 211 712, 36 грн, а не 209 559,00 грн, як зазначено у Звіті № 0906 (а.с.28). Згідно платіжного доручення № 13106 від 11.07.2017 ПАТ «СК «УСГ» виплатила ПІІ «ВІП-Рент» страхове відшкодування матеріальних збитків в розмірі 178957,48 грн (а.с.16). Сторони визнають, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Міцубісі», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] згідно полісу №АК/5230464 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ліміт страхування - 100 000,00 грн. 09.02.2018 позивач направив [PERSON] регресну вимогу за № 29026 про сплату заборгованості в розмірі 78957,48 грн, яка визначена різницю між фактичною сумою страхової виплати власнику пошкодженого транспортного засобу (178957,48 грн) та отриманою від його страховика в порядку регресу сумою в межах страхового ліміту (100000,00 грн) - а.с.12. На таку регресну вимогу [PERSON] направив позивачу лист-відповідь віх.№ 57172 від 14.05.2018, в якому грошову суму 78957,48 грн, визначену як його заборгованість перед ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», вважає не обґрунтованою по причині заниження оцінювачем транспортного засобу «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] суми вартості працездатних складників автомобіля у Звіті №0906-1 та неврахування всіх справних деталей,що залишились після пошкодження транспортного засобу, не проведення дефектування вцілілих деталей автомобіля на предмет їх справності в умовах СТО, як передбачено Методикою КТЗ. Та просить роз`яснення по цим питанням (а.с. 13). Отже, між сторонами існує спір щодо розміру збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді, які винна в ДТП особа повинна сплатити потерпілому. Правовідносини сторін у цій справі виникли з деліктного зобов`язання та регулюються загальними положеннями зобов`язального права та положеннями про відшкодування шкоди Цивільного кодексу України, а також законодавством про страхування. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та мають ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч.2,3ст.509ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала ув`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У цій справі новим кредитором в зобов`язанні по відшкодуванню майнової шкоди виступає позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яке виконало перед потерпілим (первісним кредитором) обов`язок боржника - відповідача [PERSON] по відшкодуванню майнової шкоди. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до абз.1 п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Перевіряючи аргументи відповідача щодо завищеного розміру майнової шкоди, завданої потерпілому внаслідок пошкодження в ДТП транспортного засобу, судом встановлено, що такі вони заслуговують на увагу. Так, відповідно до пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 4.2 вказаної Методики, виходячи з мети оцінки здійснюються всі процедури в межах методів оцінки, визначених цією Методикою. У звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ, серед іншого має бути зазначено: повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки (п.4.4 Методики). Згідно з п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. За правилами п. 5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Пунктом 7.20 передбачено, що вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Вказаних вимог Методики оцінювачем ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» при проведенні дослідження та складанні Звіту про оцінку автомобіля «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] дотримано не в повній мірі. Зокрема, у Звіті № 0906-1 про оцінку вартості працездатних складових частин автомобіля оцінювач прямо зазначає, що придатними та ліквідними він прийняв частину складових згідно Додатку 1 до цього звіту. При цьому, ліквідність та технічний стан частини складових він не визначив, вказавши, що таке потребує додаткового дефектування, перевірки та аналізу (а.с.52). Дослідивши протокол огляду транспортного засобу від 22.06.2017, встановлено, що в кінці його тексту зазначено, що він складений на підставі зовнішнього огляду автомобіля, без участі заінтересованих осіб, в тому числі і відповідача, як боржника у зобов`язанні по відшкодуванню шкоди, що з огляду на мету дослідження суперечить інтересам відповідача (а.с44). Крім того, місцем огляду транспортного засобу в протоколі вказано лише адреса, без зазначення конкретного спеціалізованого для даної моделі КТЗ підприємства автосервісу, а про технічне діагностування та дефектування деталей та складових пошкодженого автомобіля нічого не вказано, що є грубим порушенням п. 7.20 Методики. Отже, виходячи з аналізу протоколу зовнішнього огляду транспортного засобу від 22.06.2017, складеного оцінювачем [PERSON] , затвердженого ТОВ «АК «Українська служба допомоги», а також зі змісту Звіту № 0906-1 від 30.06.2017, суд робить висновок, що належний технічний огляд транспортного засобу «FORD FIESTA», державний номер [NUMBER] оцінювачем не проводився, а отже висновки, викладені у Звітах є неспроможними при вирішенні даного спору сторін. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач у даному спорі має обов`язок довести розмір стягнення (майнової шкоди). Натомість, будучи обізнаним з позицією відповідача та його аргументами щодо невизнання розміру матеріальних збитків, визначеного суб`єктом оціночної діяльності при дослідженні транспортного засобу, позивач не надав заперечень на відзив та не виявив бажання брати участь в судовому засіданні аби довести обґрунтованість своїх позовних вимог, а також переконливість, належність та допустимість поданих доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок не доведення позивачем розміру майнових збитків, про стягнення яких він просить. Судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову відшкодуванню не підлягає в силу положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed