Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати на її користь щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Відповідач є батьком [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 153928, що видане 22.01.2010 р. Факту батьківства він не заперечує. На даний час дочка [PERSON] знаходиться на її утриманні. Вона навчається платно на денному відділенні медичного факультету Ужгородського національного університету, про що свідчить Договір про платне навчання від 11 серпня 2010 р., стипендію по місцю навчання не отримує. Власного доходу, постійної чи тимчасової роботи дочка не має. На даний час відповідач зрідка надає допомогу на утримання та навчання дитини у невеликих сумах, що зовсім не відповідають потребам дочки та є мізерними у порівнянні з витратами, які у звязку із навчанням та утриманням дочки несу я. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у такому випадку має той із батьків, з ким проживає дочка, син. Позивачка вважаю, що відповідач повинен і має можливість надавати їй грошову допомогу на утримання і навчання дочки у твердій грошовій сумі по 1 200 гривень щомісячно, а в звязку з тим, що дочка проживає зі нею, а відповідач не у повному обсязі бере участі в матеріальному забезпеченні утримання і навчання дочки, вона вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Стверджує, що проживаю в будинку батьків, які мають похилий вік, часто хворіють, а тому їй доводиться час від часу матеріально допомагати батькам, та за свої кошти підтримувати і вести господарство, так-як інших дітей у батьків немає. Відповідач є працездатною особою, має тимчасові заробітки та нерегулярні і мінливі доходи, з яких на утримання та навчання дочки достатніх коштів не виділяє. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, та неконтрольований дохід, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі» Тому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на дитину до досягнення нею віку двадцять три роки. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заперечення в якому позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень, справу просить розглянути у його відсутності, а туму суд на підставі ст..169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивачки щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Відповідач є батьком [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 153928, що видане 22.01.2010 р.. На даний час їх донька [PERSON] досягла повноліття, однак, продовжує навчатись платно на денному відділенні медичного факультету Ужгородського національного університету, стипендію по місцю навчання не отримує і закінчуватиме навчання 30 червня 2015 року. Оплата за один навчальний рік складає 12660 гривень, що стверджується довідкою про навчання № 55 від 20.02.2013 року, про що свідчить договір про платне навчання від 11 серпня 2010 р. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст..200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Сімя позивачки пострибує матеріальної допомоги. Отже, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON], [INFO] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину до досягнення нею віку двадцять три роки.

Outcome: partial