Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 22 листопада 2012 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком відповідний договір. В звязку з порушенням взятих на себе зобов?язань відповідач допустила заборгованість по даному договору, а тому, станом на 27 грудня 2017 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 11854, 36 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 1683, 15 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 267, 94 грн., 8862, 59 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 540, 68 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 05 лютого 2018 року отримала ухвалу суду, однак, станом на 28 лютого 2018 року відзиву на позовну заяву суду не надіслала. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 22 листопада 2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір про надання банком останній грошових коштів у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку, - виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених кредитним договором більш на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 27 грудня 2017 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 11854, 36 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 1683, 15 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 267, 94 грн., 8862, 59 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 540, 68 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2012 року у сумі 11854, 36 грн., а також понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved