Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2015 року, але з листопада 2016 року припинили шлюбні відносини; -від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]; -вона вважає, що причиною розпаду сімї є конфлікти та сварки між ними; -в листопаді 2016 року відповідач покинув сімю та з чого часу вони проживають окремо; -їх сімя розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, звернулася з позовом до суду та просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.31/, згідно якої позовні вимоги підтримала, та просила розглянути справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був неодноразово повідомлений належним чином: шляхом направлення йому судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи у відповідності до ст.128 ЦПК України за місцем його реєстрації /а.с.23-27, 32-33, 37-38/, а також через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №231 (6100) від 7грудня 2017 року /а.с.39-40/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 20 липня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 6грудня [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.9/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.10/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причиною розпаду сімї є конфлікти та сварки між ними. Також позивач вказує, що вона переконана в тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, а тому вона просила не надавати строк на примирення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, позивач примиритися з відповідачем категорично не бажає, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Outcome: approved