overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона являється власником будинку №317 в с.Н.Бистрий Хустського району Закарпатської області; -за даним будинком рахується земельна ділянка, розміром 0,1549га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої: с.Н.Бистрий, 317; -20.11.2015 року їй видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 2125386200:01:001:0015, але зареєструвати її вона не може, оскільки ця ділянка не входить в генеральний план забудови с. Н.Бистрий, звернулася до суду з позовом та просить: визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,1549га, кадастровий номер 2125386200:01:001:0015, розташовану в с.Нижній Бистрий, 317, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У попереднє судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. У попереднє судове засідання представник відповідача не зявився, надавши до суду заяву, згідно якого позов визнав, проти його задоволення не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що її батьки були власниками земельних частко(паїв) КСП «Світанок»: мати [PERSON] (дошлюбне призвіще Власенко) [PERSON] померла 29.07.2001 року а батько [PERSON] помер 07.04.2003 року, після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок(паї), але оформити спадщину в установленому законом порядку вона не може, у звязку з тим, що батьки своїх спадкових прав оформити не встигли, вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилась, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, просить позовні вимоги задовольнити. Представник Кичкирівської сільської Ради Радомишльського району Житомирської області, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно мати позивача [PERSON] була власником Сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4.29 в умовних кадастрових гектарах, а батько позивача - [PERSON] був власником Сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4.29 в умовних кадастрових гектарах. У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які представник позивача як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що її батько - [PERSON] помер [INFO], після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок та майнового паю, мати позивача відмовилась від спадщини на користь позивача. В даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини, але документи на землю виготовлені з порушеннями, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги позивача визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2.1969 га та майнового паю. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька прийняла тільки позивачка шляхом користування земельними ділянками. Як роз'яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що її мати - [PERSON] була власником земельних ділянок на території Вишевицької сільської ради, отримала Державні акти на землю, але в Державних актах невірно вказані анкетні дані її матері, на даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Представник Вишевицької обєднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.02.2005 року, мати позивача отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0.2500 га, 0.1130 га, площею 0.0352 га, та площею 2.12 га, яка складається з 4 земельних ділянок на території Вишевицької сільської ради. Прізвище матері позивача в актах вказане як «Терентєва». Як видно зі свідоцтва про народження, вірним прізвищем матері позивача є - «ТЕРЕНТЬЄВА», тому суд встановлює даний факт. Також судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом користування земельними ділянками. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини,яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що її мати [PERSON] померла 26.08.2006 року. Після її смерті залишилась спадщина у виді земельних паїв. В даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини,однак у Сертифікаті невірно вказані анкетні дані матері, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Представник відповідача, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача при житті отримала Сертифікат на земельну часку (пай) серії ЖТ №0044779. В даному свідоцтві було невірно вказане по-батькові матері позивача. Як видно з довідки сільської ради [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа, тому суд встановлює даний факт. У відповідності до ст.256 ч.2 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після матері позивач прийняла шляхом користування земельними ділянками. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини,яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що його дружина - [PERSON] померла 09.09.2012 року, після її смерті залишилась спадщина у вигляді майнового паю, в даний час у позивача виникла необхідність у прийнятті спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва на право власності, т.я. сертифікат має розбіжності у тексті. В судове засідання позивач не зявився, про день та час слухання справи був належними чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи був належними чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дружина позивача [PERSON] була власником майнового паю АТ ЗТ «Агрофірма Вишевичі». Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті дружини прийняв тільки позивач. Як розяснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що його мати - [PERSON] зробила заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, мати померла 21.03.2003 року, після її смерті залишилась спадщина у вигляді Сертифікату на право на земельну ділянку (пай), в даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини, однак у Сертифікаті невірно вказані анкетні дані його матері,тому він змушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі, просить позовні вимоги позивача задовольнити. Представник Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 21.03.2003 року. За життя вона отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай), в якому невірно були вказані її анкетні дані. Згідно свідоцтва про смерть, правильними анкетними даними матері позивача «Гребельна Цезарина Людвиківна», тому суд встановлює даний факт. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом користування земельними ділянками. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини,яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що його мати - [PERSON] померла 27.08.1996 року. При житті вона отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай), в якому невірно вказані анкетні дані його матері, на даний час виникла необхідність у прийнятті спадщини, тому він змушений звернутись до суду. В судове засідання сторони не зявились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, надіслали до суду заяву в якій просять слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження позивача імя його матері вказано «ПАЛАЖКА», а у свідоцтві про її смерть прізвище вказане «ПЕЛАГІЯ». Як видно з довідки Пилиповицької сільської ради [PERSON] вона ж [PERSON] була рідною матірю [PERSON], тому суд встановлює даний факт. Також судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом користування земельними ділянками. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ч.1 ЦК України,внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що йому належить на праві власності квартира, за адресою: [ADDRESS] за зазначеною адресою зареєстрований відповідач, але з 24.07.1997р. за даною адресою він не проживає у зв'язку з тим, що відповідача не можливо добровільно зняти з реєстрації місця проживання, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не явився надав суду заяву про слухання справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав. Представник третьої особи - Артемівський районний відділ у м. Луганську управління державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Судом постановлено слухати справу заочно. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню по наступним підставам: Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS] (а.с.3,13). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] як вбачається з відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМСУ на а.с.9. З акту з місця мешкання на а.с. 4 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не проживає з 24.07.1997р. по теперішній час. Відповідно до законодавства ст.71 ЖК України якщо наймач квартири або член його родини не проживає у квартирі понад шість місяців без поважної причини, то він втрачає право користування житловою площею даної квартири. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є підстави для задоволення позову оскільки відповідач [PERSON] за місцем реєстрації - [ADDRESS] з 24.07.1997р. по теперішній час не проживає, а тому повинен бути визнаний таким що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного й

Outcome: approved