Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» (далі ПАТ «Страхова компанія «Перша»), звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в сумі 17\~139,06 грн., посилаючись на те, що 30 липня 2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті чого пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Окрім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «ВАЗ-21099» зазнав механічних пошкоджень, вартість яких згідно ремонтної калькуляції № YT-18-1892 від 27.08.2018 становить 27 806 грн. 96 коп. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.10.2018 по справі № 594/1074/18, якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, встановлено факт порушення відповідачем підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановоу КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, щознижують увагу та швидкість реакції. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та відповідачем було укладено договір-поліс № АК/8128608 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.01.2018. Позивачем проведено розрахунок та виплату страхового відшкодування [PERSON] , який експлуатує пошкоджений транспортний засіб «ВАЗ-21099» на підставі довіреності від 12.01.2016 року, а отже позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 17139 грн 06 коп. Оскільки особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортній пригоді є [PERSON] , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то він є особою, відповідальною за вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року по справі № 594/1074/18 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою,а кримінальне провадження щодо нього закрито. \~ \~ \~ \~Зі змісту вищевказаної ухвали суду встановлено, що згідно обвинувального акту кримінального провадження, внесеного 31 липня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12018210050000215, [PERSON] обвинувачується в тому, що 30 липня 2018 року близько 21 год. 30хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Шульганівка в с. Ланівці Борщівського району в сторону автодороги Тернопіль-Скалат-Гусятин-Борщів-Жванець, в порушення вимог пунктів 1.5 ч.1, 2.3 б)д), 2.9 а), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого пасажир такого [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини діафаза правої плечової кістки із зміщенням, що відноситься до категорії середньої тяжкості, як таке, що супроводжувалося довготривалим розладом здоров`я. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає, що вина відповідача у пошкоджені застрахованого автомобіля встановлена судовим рішенням та не підлягає додатковому доказуванню. Також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та відповідачем було укладено договір-поліс № АК/8128608 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 січня 2018 року, згідно умов якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. \~ \~ \~ \~31 липня 2018 року [PERSON] , який експлуатує пошкоджений під час ДТП транспортний засіб «ВАЗ-21099», державний номерний знак [NUMBER] , на підставі довіреності від 12 січня 2016 року, звернувся до позивача із повідомленням про настання страхового випадку та 12 грудня 2018 року із заявою на виплату страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~На підставі ремонтної калькуляції № УТ-18-1892 від 27 серпня 2018 року, протоколу огляду транспортного засобу від 27 серпня 2018 року, страхового акту ЦВ2715439 від 17 грудня 2018 року та розрахунку страхового відшкодування позивачем було проведено розрахунок та виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 17139,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7037 від 27 грудня 2018 року. Також під час розгляду справи встановлено та не підлягає додатковому дослідженню те, що відповідач [PERSON] на момент ДТП, керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Дані обставини були встановлені в ухвалі Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2018 року по справі № 594/1074/18, зі змісту якої встановлено, що відповідач [PERSON] 30 липня 2018 року близько 21 год. 30хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак [NUMBER] , порушив, зокрема, вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України. Так,\~ п.2.9\~а Правил\~ дорожнього\~руху України\~водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до положень п. 38.1.1 а) ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», cтраховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду у разі, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки. В силу ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 17 139 (сімнадцять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 06 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved