Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 10.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав належним чином свої обовязки за кредитним договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами за умовами кредитного договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість в сумі 19 051 грн 25 коп., до складу якої входять 1 611 грн 81 коп. заборгованості за кредитом, 12 856 грн 05 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 200 грн 00 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн 00 коп. штрафу (фіксована частина), 883 грн 39 коп. штрафу (процентна складова). Прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 19 051 грн 25 коп. та судові витрати. Відповідно до актового запису про смерть №39 від 17.12.2013 року, що надійшов на адресу суду з органу ДРАЦС по Лубенському району Лубенського МРУЮ у Полтавській області, [PERSON], [INFO], помер 15.12.2013 року. /а.с.56/ Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року за клопотанням позивача по справі залучено в якості відповідача правонаступника померлого [PERSON] [PERSON]. /а.с.72/ Представник позивача в судове засідання не зявився, направивши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі не направляла, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ст.224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.01.2013 року шляхом подачі заяви [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до п. п. 1.1.1.45., 1.1.1.46., 2.1.1.5.5., 2.1.1.7.6., 1.1.7.12. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку Кредит (Кредитна лінія, Кредитний Ліміт) розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності і повернення. Кредитна карта платіжна карта з встановленим кредитним лімітом. Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн 0 коп. + 5 % від суми заборгованості. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. 10.01.2013 року відповідач оформив платіжну картку, відповідно до тарифів якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості. 15.12.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №39, виданого органом ДРАЦС. /а.с.56/ Після смерті [PERSON] залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1, 4 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Водночас, суд не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Так, з наданого розрахунку вбачається, що банк проводив нарахування процентів за користування кредитом, комісію та пеню за пропуск платежів після дати смерті позичальника, тобто після 15 грудня 2013 року, і до 29.02.2016 року включно. Однак, нарахування вказаних платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст.608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобовязання. Крім того, згідно п.32 ППВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. За таких обставин, зі спадкоємця слід стягнути лише суму кредиту, яка залишилась непогашеною внаслідок смерті спадкодавця. Відповідно до ст.ст.1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Вищебулатецької сільської ради від 16.06.2016 року №406/02-28 останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] було вул.Кругла, 1 в с.Н.Булатець Лубенського району Полтавської області. На час смерті [PERSON] з ним були зареєстровані та проживали: мати [PERSON], сестра [PERSON], племінник [PERSON]. Згідно відповіді нотаріуса Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 10.05.2016 року спадкова справа по [PERSON] не відкривалась. /а.с.60, 61/ Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, на момент його смерті з ним була зареєстрована та проживала його мати [PERSON], яка належить до спадкоємців першої черги та не подавала заяву про відмову від спадщини, вона може вважатися такою, що прийняла спадщину, тобто є правонаступником після померлого. За таких обставин, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до сестри померлого - [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Крім того, позивач не повідомив суду, чи звертався він до спадкоємця померлого позичальника з вимогою погасити кредитну заборгованість. Згідно умов кредитного договору укладеного між банком та спадкодавцем (п.1.1.7.12) договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Враховуючи те, що кредитний договір був укладений 10.01.2013 року, а позичальник помер 15.12.2013 року, то проінформувати банк про припинення строку дії договору він не міг, а тому наступна автоматична пролонгація договору з померлою особою є неприпустимою. За таких обставин, суд вважає, що строк вимоги за кредитним договором - 10.01.2014 року (зі спливом 12 місяців). Саме від цієї дати, у відповідності до положення ст.1281 ЦК України, слід обчислювати річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, відомості про те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» протягом року, починаючи з 01 січня 2014 року, предявив вимоги до спадкоємця, відсутні. Пропуск встановленого ч.3 ст.1281 ЦК України річного строку (який є преклюзивним) припиняє права кредитора щодо предявлення вимоги до спадкоємців позичальника. Встановлені ст.1281 ЦК України строки не призупиняються, не перериваються і не поновлюються, оскільки за своєю суттю не є строками позовної давності. Крім того, відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови кредитування додані до позовної заяви, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем вони не підписувались. Такий висновок відповідає правовій позиції ВСУ, викладеній в постанові №6-240цс14. Таким чином, банком не надано належних доказів того, на яких умовах укладався кредитний договір та не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed