Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач ПАТ СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу до відповідачки [PERSON] посилаючись на те, що між ним та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АМ/3740133, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] . Вказує, що 01.02.2019 року в с. Зелений Гай Новоселицького району Чернівецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , в результаті якої пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач залишив місце пригоди. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих травм загинув [PERSON] , що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження СВ ГУНП в Чернівецькій області від 21.05.2019 року. Окрім того, згідно постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №720/1260/19 від 27.06.2019 року було встановлено, що відповідач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.02.2019 року, самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10. ПДР України. Відповідно до п. 27.3. Закону Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. На виконання вимог Закону та зобов`язань за полісом, АТ «СК «Ю.БІ.АЙ.КООП», виплатило страхове відшкодування, яке передбаченого п. 27.3 Закону родичам загиблого [PERSON] у розмірі 50076 грн. (по 25038 грн. моральної шкоди доньці та дружині загиблого). Позивач стверджує, що причиною виникнення регресної вимоги з відшкодування понесених майнових збитків, стало зафіксоване та доведене допущення відповідачкою грубої поведінки на дорозі, а саме: залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідач [PERSON] на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50076 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, однак до його початку представник позивача надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення та розгляду справи у його відсутності, а від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2019 року в с. Зелений Гай Новоселицького району Чернівецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , в результаті якої пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Крім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач залишив місце пригоди. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих травм загинув [PERSON] , що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження СВ ГУНП в Чернівецькій області від 21.05.2019 року. Окрім того, згідно постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №720/1260/19 від 27.06.2019 року було встановлено, що відповідач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.02.2019 року, самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10. ПДР України. Судом встановлено, що 12.04.2018 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АМ/3740133 (а.с.25), предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] . Розмір франшизи 1000,00 грн. Відповідно до ст.982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Як вбачається з копії платіжних доручень № 14746 та №14747 від 15.10.2019 року (а.с.7,9) ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» перерахувало [PERSON] та [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі по 25038 грн., за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених Правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Відповідно до п.п.«в» п.38.1. ст.38 3акону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: ... якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно ствердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 12.11.2019 року позивачем ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» надіслано відповідачу майнову претензію про добровільне відшкодування в порядку регресу понесених майнових збитків (а.с.26-27), однак вимоги претензії відповідачем не виконано, майнові збитки не відшкодовано. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би спростовував заявлені позовні вимоги. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50076,00 грн., задовольнивши позовні вимоги. Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідач [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17754 (а.с.5). На підставі викладеного відповідно до вимог ст.ст.2, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.982 ЦК України,

Outcome: approved