Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач з моменту реєстрації за вказаною адресою з 3.06.2014року у будинку не проживає, допомоги по господарству не надає, не сплачує комунальні платежі, і взагалі не має ніякого відношення до належного їй будинку; вона є власником будинку, і наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує її права власника. Відповідач в судове засідання не явився повторно, був повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, оскільки його дійсне місце знаходження невідоме, через оголошення в пресі. Відповідач ніяких заяв не подав. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.ю169, ст.224 ЦПК України. Третя особа просила розглядати справу у відсутності представника. З наданих доказів встановлено: Право власності позивача на будинок будинком [ADDRESS] підтверджено Договором дарування від 21.11.2003р., витягом з реєстру речових прав н нерухоме майно. Також позивачка є власником земельної ділянки, на якій розташовано вказаний будинок. Таким чином, будинок знаходиться у особистій власності позивача. Відповідач права власності на даний будинок чи частку у ньому не мав і не має. Письмового договору найму жилого приміщення між сторонами не укладалось. Згідно довідки ВАДР і довідки з місця проживання відповідач зареєстрований на постійне місце проживання за вказаною адресою з червня 2014 року. Крім відповідача, в даному будинку зареєстровані позивач, дочка, син, троє племінників, сестра, онука і дока племінника. Відповідач не є членом сім,ї позивача. Згідно актів обстеження житлових умов від 4.10.2016р. , складених депутатом селищної ради за зверненням позивача, підписаними свідками - сусідами [PERSON] і [PERSON], в даному будинку позивачки відповідач не проживає з моменту реєстрації з 3.06.2014р., не з,являється за даною адресою, його місце перебування не відоме. Таким чином, суд встановив такі факти: Позивач є власником будинку; відповідач був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою даного будинку, але фактично відповідач в даному будинку не проживає і не користується даною квартирою як своїм житлом тривалий час, з червня 2014року, тобто більше одного року; не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу. Згідно ст.405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком позивачки. Крім того, не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачем права користування жилим приміщенням - будинком позивачки. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved