Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 09 червня 2008 року між ним та відповідачем було укладено у простій письмовій формі кредитний договір AВ2XRС20750001, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит в сумі 12760 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 01 жовтня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 48264,41 грн. Тому позивач змушений предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 48264,41 грн. та судові витрати понесені ним при предявленні позову у звязку зі сплатою судового збору в сумі 1218 грн. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4, 9-10 ст. 74 ЦПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи» від 21 січня 2015 року № 41-р, про що свідчить оголошення у пресі, а саме у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр» № 201 (5575) від 29 жовтня 2015 року та у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Наддніпрянська правда» № 84 (22660) від 28 жовтня 2015 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 09 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено у простій письмовій формі кредитний договір AВ2XRС20750001, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 12760 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 01 жовтня 2015 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 48264,41 грн., про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості за договором складений представником позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремасплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved