Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач пояснила, що свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 485 від 04 серпня 2004 року відповідачі вказані батьками [PERSON] [INFO] . Разом із тим відповідачі усунулись від виховання дитини, яка з травня 2017 року проживає з позивачем, у зв?язку із чим просить позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути з них на користь дитини з кожного аліменти щомісяця по 1200 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, подала заяву про безумовне визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради проти позовних вимог не заперечує з посиланням на висновок органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01/21-1555 від 17 листопада 2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 485 від 04 серпня 2004 року відповідачі вказані батьками [PERSON] [INFO] . Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Відповідачі визнали доведеною обставину про те, що з травня 2017 року вони усунулись від виховання дитини, яка з урахуванням вказаного проживає разом з позивачем, що у відповідності до вимог ст.82 ч.1 ЦПК України. Висновком Ізмаїльської міської ради проти позовних вимог не заперечує з посиланням на висновок органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01/21-1555 від 17 листопада 2020 року визначено про доцільність позбавлення батьківських прав. Вказані обставини є такими, що у відповідності до вимог ст. 164 ч.1 п.2 СК України через ухилення відповідачів від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини, зумовлюють задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов?язку щодо утримання дитини. Вимогами ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідачі не заперечують проти розміру аліментів, що у свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині. У відповідності до вимог ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved