overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області по актовому запису №98. Від спільного проживання у шлюбі мають чотирьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, не заперечувала проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки позивач та відповідач не бажають примиритися, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2011 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області по актовому запису №1. Від спільного проживання у шлюбі мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області по актовому запису №57. Від спільного проживання у шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що спільної сім'ї не має і ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала і просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області по актовому запису №6. Від спільного проживання у шлюбі мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та визначити з нею місце проживання дитини, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області по актовому запису №94. Від спільного проживання у шлюбі мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем і визначення місця проживання дочки з матір'ю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з його на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходів, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області по актовому запису №82. Від спільного проживання у шлюбі мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Він вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Крім того, батько дитини [PERSON] на даний час ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, в зв'язку з чим вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дочки у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.110, 112, 180-182, 191, 192 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.10, 11, 58, 59, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з його на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2013 року Канівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по актовому запису №56. Від спільного проживання у шлюбі мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Вона вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Крім того, батько дитини [PERSON] на даний час ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина, в зв'язку з чим вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його доходів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися, то є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення дитиною повноліття, а не в твердій грошовій сумі. На підставі ст.ст.110, 112, 180-182, 191, 192 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.10, 11, 58, 59, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з його на її користь аліменти у розмірі 1500 грн. у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 2006 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області по актовому запису №1. Від спільного проживання у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Він вважає, що сім'я практично розпалась і ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги частково змінила та просила розірвати шлюб з відповідачем, а позов щодо стягнення аліментів залишити без задоволення, в зв'язку з відмовою її від заявленого позову. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, оскільки сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем в зв'язку з тим, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе. Причиною припинення сімейних відносин позивач вказує те, що відповідачкою не велося домашнє господарство, небажання підтримувати дружні сімейні відносини з батьками позивача, намаганням негативного налаштування позивача проти його дитини від попереднього шлюбу. Сторони проживають окремо з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Примирення між ними неможливе. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 952. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спору про розділ майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не виникло. Причиною припинення сімейних відносин є те, що відповідачкою не велося домашнє господарство, небажання підтримувати дружні сімейні відносини з батьками позивача, намаганням негативного налаштування позивача проти його дитини від попереднього шлюбу. Сторони проживають окремо з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Примирення між ними неможливе. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вказаних обставинах суд вважає за необхідне розірвати шлюб.

Outcome: approved