Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що так як в останній час їхнього спільного проживання стосунки між ними погіршились, між ними почали виникати сварки та скандали. Через ці скандали вони почали проживати окремо. Окремо вони проживають з травня 2008 року, фактично не спілкуються. Відповідач живе за місцем проживання батьків. Вони спільного господарства не ведуть, побутові та особисті проблеми вирішують окремо, тобто їхній шлюб існує формально. В такому разі вона вважає, що подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу - недоцільне. В судове засіданні позивач не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, не погоджується на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не погоджується на примирення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області 28 серпня 1993 року, серії [NUMBER] (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 28.08.1993 року, актовий запис № 16. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв позивачем та відповідачем вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 121,80 грн.

Outcome: approved