Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2000 року, але на даний час фактично припинили шлюбні відносини; -від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 18жовтня [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]; -вона вважає, що причинами розпаду сімї є постійні сварки та скандали між ними; -на неодноразові прохання змінити поведінку відповідач не реагує; -відповідач не забезпечує та не приймає участі у вихованні їх дітей, -їх сімя розпалась остаточно, подальше спільне проживання є неможливим, звернулася з позовом до суду та просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати; стягнути з відповідача її користь суму сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.22/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, у тому числі особисто /а.с.17,20-21/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. 1 грудня 2017 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 16 листопада 2000 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про одруження /а.с.12/ та свідоцтвом про народження /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причинами розпаду сімї є постійні сварки та скандали між ними. Також позивач вказує, що шлюб між ними носить формальний характер, збереження його недоцільне. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач примиритися з відповідачем категорично не бажає, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітніх дітей сторони не заявляють. Згідно квитанції №1052940133 від 29 серпня 2017 року /а.с.2/- позивач при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved