Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Вказує про те, що він є членом сім`ї квартиронаймача житла (відповідача), який є його батьком, фактично з 2015 року без поважних причин не проживає в квартирі, де відсутні його особисті речі, в утриманні житла участі не приймає, що свідчить про обрання ним нового постійного місця проживання, яке позивачу не відоме. Своїми діями відповідач порушує права позивача, як користувача квартири, а також законні інтереси на отримання субсидії. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 59). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 39), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з`явився (а.с. 54-57), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 47). Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред 'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Відповідно до договору найму житлового приміщення від 01.04.1996 року відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 13-14). 08.05.1996 року відповідачу та членам його сім`ї - дружині [PERSON] та сину [PERSON] , було видано ордер на житлове приміщення, а саме на вищевказану квартиру, на підставі наказу № 53 від 26.02.1996 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача (а.с. 11). Як вбачається з довідки виконавчого комітету П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 11.04.2018 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідок ПЖКГ «Курганське» та КП ПСР «П`ятигірське» від 17.07.2019р . платежі за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , відкритим на [PERSON] , проводились через [PERSON] (а.с. 16, 17). Мати позивача [PERSON] розірвала шлюб із відповідачем та зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 21, 22). Згідно з довідкою виконавчого комітету П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 12.08.2019р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно до акту обстеження від 17.07.2019р. відповідач за вищевказаною зареєстрованою адресою місця проживання фактично не проживає понад чотири роки, місце знаходження його невідомо, особистих речей у квартирі немає, що підтверджено свідками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Матеріали справи свідчать про те, що спірна квартира не приватизована, на теперішній час у ній зареєстровані позивач та відповідач, останній є батьком позивача та з 2015 року в квартирі не проживає. Відомості про те, що [PERSON] цікавиться спірним житлом, збереженням з ним будь-якого зв`язку, або дані про те, що він звертався до правоохоронних органів або суду щодо захисту своїх прав та інтересів, починаючи з 2015 року, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про перешкоджання відповідачу у праві користування квартирою. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу реєстрації відповідача, повернута без вручення за закінченням встановленого строку зберігання. Наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачем понад 6 місяців, судом також не встановлено. Таким чином, відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у зазначеній квартирі тривалий час, значно більший ніж 6-ть місяців, а саме з 2015 року, яку залишив добровільно, до правоохоронних органів щодо захисту своїх прав чи інтересів або з позовом про усунення перешкод у користуванні спірним приміщенням (вселення) до суду не звертався, втратив зв`язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР втрачає право на користування цим житлом. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved