Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на гараж літ. «Г-1», загальною площею 66,00кв.м., що розташований по вул. Сосновій № 63/3 в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у період 2008 року побудував вищевказаний капітальний гараж разом з дружиною (Відповідачем по справі). В 2015 році Позивач звернувся до ТОВ «АРХІТЕКТУРН0-ПРОЕКТНЕ БЮРО «АТРІУМ» для отримання технічних висновків, згідно якого експлуатація будівлі гаражу за цільовим призначенням можлива. В звязку з вищевикладеними обставинами Позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.36). Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, але надала заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю та проти позовних вимог Позивача не заперечує (а.с.37). Представник третьої особи в судове не зявився, надавши заяву, з якої вбачається, що Пісочинська селищна рада просить справу розглядати за відсутністю представника селищної ради вказавши наступне, що Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області отримала та ознайомилася із позовною заявою [PERSON] про визнання права власності на гараж, який розташований за адресою: вул. Соснова, 63/3 в сел. Пісочин Харківського району Харківської області та в звязку з відсутністю спору з боку селищної ради щодо визнання права власності на гараж на імя Позивача, задоволенням чи відмовою в задоволенні позову інтереси селищної ради порушені не будуть (а.с.38). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], спільно з [PERSON] в 2008 році було збудовано гараж загальною площею 66,00кв.м., на який Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектне бюро «АТРІУМ» було виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 012-10/15) кваліфікаційний сертифікат АЕ № 001561 (а.с.5-10). З метою підтвердження обєкту будівельним нормам, Позивачем було замовлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектне бюро «АТРІУМ» виготовлено «Технічний звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаражу площею 66,00кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Соснова, 63/3. Виготовлений технічний звіт відповідає вимогам Наказу Мінрегіонбуду № 91 про порядок введення в експлуатацію самовільно збудованих обєктів І-ІІ категорії складності та гараж відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам України та встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.11-17). Земельна ділянка по вул. Соснова, 63/3 в сел. Пісочин, на якій розташовано гараж, може використовуватися для розміщення гаражу. Так, відповідно до містобудівного обґрунтування, щодо розташування індивідуальної гаражної забудови виготовленого КП «Архітектурне бюро Харківського району», можлива забудова індивідуальних гаражів. Дане містобудівне обґрунтування погоджено з КП ВКГ Харківського району, ПАТ «Харківгаз», ПАТ «Харківобленеро» (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 91 від 24.06.2011р., для введення в експлуатацію самовільно побудованого обєкту необхідно виготовити звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій спеціалізованою організацією. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій гаражу за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Соснова, 63/3, означений гараж літ. «Г-1» відповідає державним будівельним нормам, знаходиться в задовільному стані та його подальша експлуатація за цільовим призначенням можлива. Частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, повязаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що гараж зведений Позивачем за власні кошти і з власних будівельних матеріалів, дане будівництво не порушує права та інтереси інших осіб, а також відповідає державним будівельним та санітарним нормам, власник земельної ділянки не заперечує проти оформлення права власності на вищевказаний індивідуальний гараж, суд вважає, що за ним може бути визнане право власності на зазначений гараж. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved