Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до відповідачів фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) [PERSON], [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказав, що 19.12.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», уклав з відповідачем ФОП [PERSON] кредитний договір №010/15-38/003. Згідно договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 89805 грн. 76 коп. строком до 18 грудня 2014 року, а відповідач зобов'язався сплачувати 16% річних за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до затвердженого графіку. 15 квітня 2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №010/15-38/003/1 до кредитного договору, згідно з умовами якої за користування кредитом позичальник з дати підписання додаткової угоди сплачує проценти, що розраховуються на основі процентної ставки 19% річних. Для забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань, банком було укладено з [PERSON] договір поруки №010/15-38/003 від 19 грудня 2007 року, згідно з умовами якого поручитель зобов'язалася відповідати перед банком за зобов'язаннями позичальника. Банк свої зобов'язання перед позичальником щодо видачі кредиту виконав належним чином. Відповідач ФОП [PERSON] умови укладеного кредитного договору порушив, у встановлені строки кредит та проценти за користування кредитом не повертав, внаслідок чого, з урахуванням пені, виникла заборгованість станом на 28.05.2014 року в сумі 15976 грн. 36 коп. Позивач прохає стягнути солідарно з ФОП [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15976,36 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, пояснивши, що на момент розгляду справи в суді ФОП [PERSON] провів часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Прохає стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 03 березня 2015 року в сумі 5951,28 грн., до складу якої входять: заборгованість за кредитом в сумі 3186,19 грн., заборгованість за відсотками в сумі 136,98 грн., пеня в сумі 2628,11 грн. Відповідач ФОП [PERSON] в судовому засіданні заявлені зменшені позовні вимоги визнав повністю, зобов'язався погасити наявну заборгованість за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила.. Суду пояснила, що вона не знала про підвищення процентів за кредитним договором і згоду на таке підвищення не давала, підпис на додатковій угоді до договору поруки про згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя у зв'язку зі збільшенням процентної ставки за кредитним договором, їй не належить. При цьому, від проведення почеркознавчої експертизи для встановлення належності їй підпису на додатковій угоді до договору поруки, [PERSON] відмовилась. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що 19 грудня 2007 року позивач - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON], уклали між собою кредитний договір №010/15-38/003 на суму 89805 грн. 76 коп. строком по 18 грудня 2014 року зі сплатою 16% річних за користування кредитом. Кредит в сумі 87700 грн. був призначений для придбання обладнання, а кредит в сумі 2105,76 грн. був призначений для сплати страхових платежів. При цьому відповідно до п.3.7 договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення основної заборгованості за кредитом у строки, встановлені графіком погашення кредитної заборгованості рівними щомісячними платежами, починаючи з першого місяця користування кредитом. Згідно вказаним графіком сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту складає 1040 грн. Пунктом 10.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період існування заборгованості, за кожний день прострочення. /а.с. 5-14, 21-23/ На підставі укладеного договору [PERSON] отримав від банку грошові кошти в сумі 89805 грн. 76 коп. 15 квітня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ФОП [PERSON] було укладено додаткову угоду №010/15-38/003/1 до вищевказаного кредитного договору. Згідно з умовами додаткової угоди процентну ставку за користування кредитом було збільшено до 19% річних. /а.с.15-16/ Крім того, 15 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №010/15-38/003. Згідно з умовами укладеного договору [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ФОП [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 19 грудня 2007 року та нести з ним солідарну відповідальність. /а.с. 19-20, 24-25/ При цьому, 10 липня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки, згідної з якою поручитель надала згоду на збільшення процентної ставки за кредитним договором і у зв'язку з цим погодилась зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя. /а.с.56/ Відповідач ФОП [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, вчасно та в повному обсязі погашення платежів за кредитним договором не проводив, у зв'язку з чим станом на 03.03.2015 року склалася заборгованість в сумі 5951 грн. 28 коп., до складу якої входять: заборгованість по кредиту - 3186 грн. 19 коп.; заборгованість за відсотками - 136 грн. 98 коп.; пеня - 2628 грн. 11 коп. /а.с. 49-55/ Відповідачі погашення заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку не проводять, хоча банк звертався до них з відповідними письмовими вимогами. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», є його правонаступником /а.с. 29-31/, а тому є належним позивачем по справі. Враховуючи вищевикладене, те що відповідачі в добровільному порядку не погашають заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), які також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved