overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому зазначив про те, що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з Відповідачкою немає. В судовому засіданні Позивач не з»явився, в поданій до суду заяві пояснив про те, що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2004 року. Незважаючи на досить тривалий час перебування у шлюбі, протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, спільного бюджету не ведуть,більше одного року подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також зазначив про те, що від даного шлюбу у них з Відповідачкою спільних неповнолітніх та малолітніх дітей немає. Відповідачка в судовому засіданні не з»явилася,про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причину неявки до суду не повідомила, заяв не надіслала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності,приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06травня 2004 року Виконкомом Борщівської с/ради Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON],1954р.н. та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Гзило) [PERSON], [INFO], відповідний актовий запис за №2, після його реєстрації дружина взяла «прізвище» чоловіка «СИДОРЕНКО» (Повторне Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 161284 від 10.01.2018 року,а.с.6). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Судом також встановлено, що сторони по справі більше одного року подружні відносини не підтримують, проживають окремо,спільного бюджету та господарства не ведуть, будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спроби до примирення вчиняли,однак не примирилися,до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання створити нові сім»ї. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, шлюб не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому зазначив про те, що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з Відповідачкою немає. В судовому засіданні Позивач не з»явився,в поданій до суду заяві пояснив про те, що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2006 року. Незважаючи на досить тривалий час перебування у шлюбі, протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, спільного бюджету не ведуть,близько півроку подружні відносини не підтримують,спільного господарства не ведуть,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також зазначив про те,що від даного шлюбу у них з Відповідачкою спільних неповнолітніх та малолітніх дітей немає. Відповідачка в судовому засіданні не з»явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила,заяв не надіслала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2006 року Виконкомом Осичківської с/ради Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], 1979р.н. та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Савицька) [PERSON], [INFO], відповідний актовий запис за №3, після його реєстрації дружина взяла «прізвище» чоловіка «ЛУНГУ» (Повторне Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 165511 від 02.02.2018 року). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Судом також встановлено, що сторони по справі близько півроку подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, будь-які сімейні відносини між собою не підтримують, спроби до примирення вчиняли, однак не примирилися,до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання створити нові сім»ї. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе,шлюб не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з»явився,надіслав письмову заяву,просив справу розгляну без нього,позовні вимоги підтримав при цьому в поданій до суду позовній заяві зазначив про те,що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з листопада 2000 року. Незважаючи на тривалий час перебування у шлюбі,протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, близько півроку проживають окремо, сторони фактично утворили інші сім»ї, тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснив, що від даного шлюбу у них з відповідачкою спільних неповнолітніх дітей немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з»явилася,надіслала письмову заяву,просила справу розглянути без неї,з позовними вимогами погодилася,також вважає,що їх сім»я збережена бути не може. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2000 року Сєверодонецьким міським відділом РАЦС Луганської області був зареєстрований шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] і після його реєстрації дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON],актовий запис за №576 (свідоцтво про шлюб: [NUMBER] від 17 листопада 2000 року). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Також встановлено судом,що сторони по справі близько півроку проживають окремо, будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спроб до примирення не вчиняли,не зверталися з клопотанням до суду про надання строку для можливого примирення,мають бажання в подальшому створити нові сім»ї. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач,посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, спільну неповнолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю дитини так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав при цьому пояснив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, близько півроку подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому він вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснив, що від даного шлюбу і спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина - син [PERSON],[INFO],якого просив для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами погодилася, вважає також, що їх сім»я не може бути збережена,вона існує формально,а тому просила суд їх шлюб з позивачем розірвати,після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що 04 червня 2005 року відділом РАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб,актовий запис за №115(Свідоцтво про шлюб - серії [NUMBER] від 04 червня 2005 року) між [PERSON],[INFO] та [PERSON], 1984р.н., після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина - син [PERSON],[INFO] Сторони по справі близько півроку будь-які сімейні відносини не підтримують, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, спільну неповнолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю дитини так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав при цьому пояснив, що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2014 року. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, близько року подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому він вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснив, що від даного шлюбу і спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина син [PERSON] ,01.01.2015р.н., якого просив для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. Також просив не приймати рішення про стягнення з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір так як з нею залишається дитина. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами погодилася, вважає також, що їх сім»я не може бути збережена, вона існує формально,а тому просила суд їх шлюб з позивачем розірвати, дитину залишити з нею,після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище «ЦЕЛОВАНСЬКА». Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року відділом РАЦС Радомишльського РУЮ в Житомирській області був зареєстрований шлюб, відповідний актовий запис за №140(Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП за №115270 від 10 жовтня 2014 року) між [PERSON], [INFO] та [PERSON](дошлюбне прізвище Целованська) [PERSON], 1998р.н., після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «СІРОШ». Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина - син [PERSON], 01.01.2015р.н. Сторони по справі близько одного року будь-які сімейні відносини не підтримують, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач,посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, спільну неповнолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю дитини так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав при цьому пояснив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2008 року. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, близько півроку подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому він вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснив, що від даного шлюбу і спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина - син [PERSON],13.10.2008р.н.,якого просив для подальшого виховання та утримання залишити з матір»ю так як спору про її місце проживання у них з відповідачкою немає. Також просив не приймати рішення про стягнення з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір так як з нею залишається дитина. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами погодилася, вважає також, що їх сім»я не може бути збережена,вона існує формально,а тому просила суд їх шлюб з позивачем розірвати,після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - «Самойленко». Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що 17 травня 2008 року виконкомом Котівської с/ради Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб,актовий запис за №3(Повторне Свідоцтво про шлюб - серії 1-ТП за №124842 від 21 липня 2015 року) між [PERSON],[INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Лівончик) [PERSON],1990р.н.,після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - «САМОЙЛЕНКО». Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина - син [PERSON],13.10.2008р.н. Сторони по справі близько півроку будь-які сімейні відносини не підтримують, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ю. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має, тому просив суд визнати за ним, право власності на жилий будинок № 61 з господарськими спорудами, що розташований по вул. 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області; В судове засідання представник позивача за письмовою довіреністю [PERSON]І зявився, позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила суд визнати за позивачем після смерті [PERSON], який помер 17 січня 2011 року у віці 80 років в м. Радомишль Житомирської області, право власності на житловий будинок № 61 з господарськими спорудами, що розташований по вул. 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області. Представник Радомишльської м/ради в судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідив¬ши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 18.10.1986 року в м. Радомишль Житомирської області . [PERSON], помер 17 січня 2011 року у віці 80 років в м. Радомишль Житомирської області. Також встановлено, що 26.02.2010 року за №382 приватним нотаріусом [PERSON] був посвідчений заповіт згідно якого [PERSON] заповів все своє майно, деб воно не було і з чого б воно не складалося та все те,що буде належати йому на день смерті [PERSON] та [PERSON]. З інформації про право власності на нерухоме майно Житомир¬ського обласного бюро технічної інвентаризації, вбачається, що вартість житлового будинку № 61 по вул. 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області, складає 24500 грн У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки,носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Приймаючи до уваги викладене та те, що позивач надав докази, які свідчать про право власності спадкодавця, як власника будинку згідно виписок погосподарських книг с/ради та те,що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -після смерті [PERSON] Цецілії Петрівни, що настала 26 жовтня 2010 року, залишилося спадкове майно у виглядi житлового будинку №3 по вулиці Маяковського в с.Бороняво Хустського району Закарпатської області; -[PERSON] після своєї смерті заповіту не залишила; -він, як син, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері - [PERSON]; -він проживав разом з батьками, за їх життя на виділеній ним земельній ділянці вони побудували вищевказаний спадковий будинок, але правовстановлюючі документи на нього не оформили; -він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті своєї матері - [PERSON], але виявилося, що він не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ; -фактично спадщину після смерті своєї матері він прийняв, звернувся до суду з позовом та просить: визнати за ним право власності на будинок, що знаходиться за адресою: с.Бороняво Хустського району Закарпатської області, вулиця Маяковського, будинок №3, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Цецілії Петрівни, яка померла 26.10.2010 року. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву /а.с.38/, згідно якої свій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Боронявської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.23/, згідно якої заявлений позов визнав, проти його задоволення не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника відповідача. Представник 3-ої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.24-26/, згідно якої заявлений позов визнав, проти його задоволення не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника 3-ої особи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та представників відповідача і 3-ї особи, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем та 3-ю особою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -після смерті [PERSON], що настала 12 липня 2015 року, залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку №86 по вулиці Жукова у с.Горінчево Хустського району Закарпатської області; -при житті - 12 червня 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Горінчівської сільської ради, згідно якого все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті, і на що згідно з законом вона матиме право, вона заповідала [PERSON]; -у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] він, як єдиний спадкоємець, не звертався у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини, оскільки вважав, що він спільно проживав з нею до дня її смерті, вів спільне господарство і вважав, що фактично прийняв спадщину; -у теперішній час він звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за померлою матірю, але йому було відмовлено в цьому та розяснено, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і йому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі такої заяви, звернувся до суду з позовом та просить: продовжити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, що залишилося після померлої 12липня 2015 року його матері - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до суду заяву /а.с.23/, згідно якої заявлений позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Горінчівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.22/, згідно якої заявлений позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved