Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 1959 року працював на ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд». Однак, при його звільненні 09 серпня 2011 року за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідач не провів з ним розрахунок по заборгованості із заробітної плати в сумі 27288,49 грн. У зв'язку з чим на теперішній час позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за нарахованою, але не виплаченою йому заробітною платою в сумі 27288,49 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені ним позовні вимоги про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати підтримує. Представник відповідача - ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог передбачених ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник відповідача - виконуючий обов'язки директора ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» Філатов Ю.В. також звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що в період з 20 липня 1972 року до 09 серпня 2011 року позивач [PERSON] працював на ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд», про що свідчать відповідні записи зроблені в трудовій книжці заведеній на ім'я позивача 06 серпня 1957 року. Однак, при його звільненні 09 серпня 2011 року за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідач не провів з позивачем розрахунок по заборгованості із заробітної плати, яка станом на 01 вересня 2014 року становить 27288,49 грн., про що свідчить відповідна довідка № 05-146 видана ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» 01 вересня 2014 року. Відповідно до першого та другого речення ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за нарахованою, але не виплаченою заробітною платою, в сумі 27288,49 грн. обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved