Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з неї на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 12 січня 2017 року до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник позивача вважав, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідач пояснила, що позов не визнає оскільки позивач не надає їй можливості бачитися із дитиною, а вона не ухиляється від покладеного на неї обовязку по утриманню дитини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно пояснень сторін такі перебувають у цивільному шлюбі із 2009 року, від якого мають дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 квітня 2012 року, яке видане Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.5). Як вбачається із довідки від 12 січня 2017 року №13 Голов'ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області [PERSON], 3 квітня 2012 року дійсно проживає разом зі свою батьком, [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки в ході розгляду встановлено, що дитина, [PERSON] перебуває на повному утриманні батька [PERSON], а мати [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, за таких обставин аліменти підлягають стягнення в судовому порядку із відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved