Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 2, 60 умовних кадастрових гектарів, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний №1698 від 28.12.1999 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті проживала в с. Жорнів Дубенського району Рівненської області. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв своєчасно шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. До маси спадкового майна увійшла земельна ділянка розміром 2, 60 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого спадкодавцем державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний №1698 від 28.12.1999 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Оригінал вказаного державного акта втрачений. Про його наявність він дізнався від працівників сільської ради. При зверненні в нотаріальну контору оформити право на земельну частку (пай), від нього зажадали оригінал правовстановлюючого документа, однак за його відсутності він позбавлений можливості через нотаріальну контору оформити свої спадкові права, а тому змушений вернутись до суду. Позивач просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві. Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Сатиївської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 17). Дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO]померла[PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4), мати позивача (а.с.5). Згідно довідок Дубенського відділу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 0-17-0.22-165/106-18 від 20.04.2018 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,60 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний №1698 від 28.12.1999 року (а.с. 9,10). Оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний №1698 від 28.12.1999 року втрачений, про що розміщено оголошення у місцевій газеті (а.с. 11). Як зазначено у довідці № 03-15/948 від 16.04.2018, виданої Сатиївською сільською радою, [PERSON], яка померла [INFO], була постійною жителькою [ADDRESS]. Разом з нею проживав без реєстрації син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с. 8). Згідно висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. № 140/01-16 від 24.04.2018, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивачу не видано у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 12). Спадкова справа після смерті [PERSON]не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 52822630 від 01.08.2018 та повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори № 758/01-16 від 01.08.2018 (а.с. 21-23). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може. Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 2, 60 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний №1698 від 28.12.1999 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнає, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved