Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 березня 2006 року у розмірі 15 910, 36 гривень та судові витрати у розмірі 229,40 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за договором, станом на 03.11.2013 р. вона має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача Піскун О.С. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 16 березня 2006 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», уклав з відповідачем [PERSON] договір № б/н, відповідно до умов якого банк (позивач) надав позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 2 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку вкладу, який, відповідно до п. 3.13 Умов і правил надання банківських послуг, за відсутності заяви позичальника про відмову від продовження строку вкладу, автоматично продовжується. (а.с.6 зв., 7-10). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи заяву позичальника № б/н від 16.03.2006 р., погодилася з тим, що вона разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком укладений договір про надання банківських послуг, згідно умов якого вона зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими Умовами витратами платежами у встановленому Умовами та правилами надання банківських послуг розмірі та у визначений період. (а.с.6, 7-10). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 03.11.2013 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.03.2006 р. становить 15 910, 36 гривень і складається з: заборгованості за кредитом - 2 582,96 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12 093,57 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 733,83 грн. (а.с.4-5). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № б/н від 16.03.2006 р. [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені позивачем: 229 гривень 40 копійок судового збору, в порядку ст. 88 ЦК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved