Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 31.10.2012 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит в розмірі 300,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав належним чином свої обовязки за кредитним договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами за умовами кредитного договору, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 23343,75 грн., до складу якої входять 326,97 грн. заборгованості за кредитом, 17289,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4139,74 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1087,80 грн. штрафу (процентна складова). Прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23343,75 грн. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю направив на адресу суду листа з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча судом вживались всі необхідні заходи для повідомлення її про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка на імя відповідача надсилались судом за адресою його реєстрації, яка також зазначена в позовній заяві, однак повернулась до суду без вручення. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання або місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали між собою кредитний договір б/н від 31.10.2012 року про надання кредиту шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода» погашення процентів по кредиту проводиться щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня базова процентна ставка за договором 30%, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту, а також пеня 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, яка нараховується один раз на місяць за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Відповідно до п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. /а.с.5-32/ Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обовязки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконував. Станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 23343,75 грн. До складу заборгованості входять 23343,75 грн., до складу якої входять 326,97 грн. заборгованості за кредитом, 17289,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4139,74 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1087,80 грн. штрафу (процентна складова). /а.с.5/ Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити.

Outcome: approved