Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої внучки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що матір дитини померла, а відповідач припинив підтримувати будь-які відносини з дитиною, не цікавиться її життям, участь у вихованні доньки не бере, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому після смерті своєї доньки, внучка проживає з нею та перебуває на її утриманні та вихованні. 14.12.2018 р. представник відповідача подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач умисно не ухилявся від своїх обов`язків по вихованню доньки, неодноразово намагався встановити контакт з дочкою, але в цьому спочатку перешкоджала матір, а тепер баба дитини. Також стверджує, що відповідач надавав кошти на утримання дитини, однак нестабільно та в невеликому розмірі, передавав подарунки, а отже не ухилявся від виконання своїх обов`язків в частині утримання дитини. Вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дитини і свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а тому відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав з наведених у позові підстав. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи свою позицію аргументами й доводами, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав, що викладені у відзиві. Вказав, що позивачка перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дочкою. Вважає, що відповідач не вчиняв умисних дій щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради просила позов задовольнити. Вислухавши учасників справи, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва серії [NUMBER] позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] уклала шлюб з відповідачем 15.06.2002 р., взявши його прізвище. [INFO] у цьому шлюбі народилася донька [PERSON] , що підтверджується випискою з акту про народження, складеною органами Італійської Республіки. Вказані відомості належним чином апостильовані. Як видно з пояснень сторін, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з характеристиками директора та класного керівника ЧНВК № 3 від 22.11.2018 р., вихованням [PERSON] займалась мама [PERSON] і бабуся. Після смерті матері, [PERSON] проживає з бабусею. Починаючи з кінця 2012 р. [PERSON] припинив спілкування з [PERSON] та дитиною. Відповідач повністю усунув себе від спілкування з донькою та від виконання своїх батьківських обов`язків. На даний момент дитина проживає з бабою та всім забезпечена для повноцінного росту. Як видно з рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10. 2016 р., яке набрало законної сили 07.02.2017 р., у справі № 459/2306/13-ц частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1 300,000 грн. щомісячно, а згодом рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.10. 2017 р., яке набрало законної сили 20.03.2018 р., у справі № 459/1283/7 розмір аліментів був збільшений до 2 000,000 грн. щомісячно. Як видно з довідок від 22.11.2018 р., позивачка знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію у разі втрати годувальника. Рішеннями виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 31.01.2019 р. № 10 та 21.03.2019 р. «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та призначення позивачки опікуном дитини. Неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що відповідач коштів їй не надсилав, за останні 7 років бачилась з ним лише один раз. Вказала, що бабуся не перешкоджала їхньому спілкуванню. Додала, що бажає, щоб її опікуном була бабуся, а тому просила, щоб батька позбавили батьківських прав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює психологом у школі, де навчається неповнолітня [PERSON] . Вказала, що вихованням дитини займається позивачка, зауважень до останньої не має. Зазначила, що жодного разу не бачила батька, дитиною займається лише бабуся. Згідно ст. 60 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька і не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з ним чи отримання донькою доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, її волю, яка була висловлена у судовому засіданні, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у користь позивачки у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved