Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач пояснила, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 1991 року підтверджене її право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] , де власником іншої частки є відповідач. З урахуванням висновку експерта за №38/56-2017 від 26 листопада 2018 року просить провести виділ належної їй частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] без стягнення компенсації на її користь та встановити порядок користування земельною ділянкою. Окрім вказаного просить стягнути судові витрати, які складаються із судового збору 640 грн., оплати експерту 6000 грн., за правничу допомогу 3000 грн. та 146 грн. за оплату для ознайомлення з матеріалами в МБТІ, що складає загальну суму 9786 грн. Відповідач в судове засідання не з?явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомила. Представник відповідача безумовно визнав проведення розподілу за висновком експерта за №38/56-2017 від 26 листопада 2018 року. Разом із тим заперечує проти стягнення 3000 грн. за надання правничої допомоги. Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією підтверджено, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 1991 року підтверджене право власності позивача на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] , де власником іншої частки є відповідач. Зміна назви вулиці проведена за розпорядженням №75р Ізмаїльського міського голови від 19 лютого 2016 року. З урахуванням вказаного між сторонами існує право спільної часткової власності, у зв?язку із чим, зважаючи на право сторін відповідно до вимог ст. 364 ч.1 ЦК України в якості співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та на наявність приміщень, що підтверджене технічною документацією, визнаються доведеними позовні вимоги в частині виділу належної сторонам частки. Висновком експерта за №38/56-2017 від 26 листопада 2018 року визначено, що належні сторонам частки у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] вже є вираженими правовстановлюючими документами, а саме: у безпосередньому володінні та користуванні [PERSON] перебувають приміщення, позначені в плані: №№2-1 - коридор площею 4,7 кв. м., 2-2 - кухня площею 7,1 кв. м., 2-3 - житлова кімната площею 11,3 кв. м., загальною площею 23,1 кв. м., у тому числі жилої 11,3 кв. м., а також вбиральня літ. «В»; у безпосередньому володінні та користуванні [PERSON] перебувають приміщення, позначені в кв. м., 1-2 - кухня площею 7,5 кв. м., 1 м., 1-4 - житлова кімната площею 16,2 і тому числі жилої 31,3 кв. м.. Таким чином питання щодо поділу будівель і споруд у складі домоволодіння по [ADDRESS] не потребує вирішення, оскільки вже є вирішеним. З огляду на конфігурацію земельної ділянки та розташування в її межах належних сторонам будівель, на розгляд суду надається варіант встановлення порядку користування запропонованих, до виділу сторонам будівель і споруд на розгляд суду надається варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою при домоволодінні по [ADDRESS] , за яким пропонується: виділити у безпосереднє користування [PERSON] частину земельної площею 0,0217 га з виходом (виїздом) на [ADDRESS] Савицького, межі якої визначаються наведеними у таблиці №1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку №1. виділити у безпосереднє користування [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0217 га з виходом (виїздом) на [ADDRESS], межі якої визначаються наведеними у таблиці №4 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку №1. Вказані обставини є такими, що відповідно до вимог ст.346 ч.1 п.1 ЦК України зумовлюють припинення спільної часткової власності між сторонами. Окрім вказаного, відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З урахуванням вказаного чинним законодавством передбачено, що: 1) від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права; 2) достатнім є підтвердження лише кількості часу, витраченого фахівцем в галузі права, а не обґрунтування, яка саме кількість часу була витрачена фахівцем у галузі права на здійснення тих чи інших дій. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 у справі №816/2096/17. Враховуючи висновки, зроблені Верховним Судом у вказаній справи, можна вважати, що виставлений рахунок з описом наданих послуг та зазначенням вартості кожної з них окремо, який оплачений клієнтом, є належним та допустимим доказом надання професійної правничої допомоги. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати на загальну суму 9786 грн.

Outcome: approved