Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2008 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є автомобіль «Тойота», державний номер № [NUMBER]. 26.06.2009 р. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. № [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2009 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпіла сторона звернулася до позивача з заявою про настання страхового випадку. 10.09.2009 р. позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15165,32 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач, посилаючись на ст. 1191 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 15 165,32 грн. в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім цього, пояснив, що на його думку строк позовної давності із зверненням до суду з позовної заявою про захист своїх порушених прав не пропущено. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову по суті подав заяву про застосування судом строку позовної давності. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2009 р. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», д.н.з. № [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2009 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.6). Відповідно до звіту № 175007 «Про оцінку автомобіля OPEL Astra OTGF69» від 30.07.2009 р.вартість матеріального збитку без ПДВ складає 15 675,32 грн. розмір матеріального збитку без ПДВ складає 15 675,32 грн. Відповідно до розпорядження про виплату страхового відшкодування від 10.09.2009 р., позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 15 650,32 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.09.2009 р. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався вже до відповідача із даним позовом. Проте, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2013 року позовну заяву ПАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.10.2013 р. ухвала Дарницького районного суду м. Києва залишена без змін. 25 листопада 2013 року позивач повторно звернувся до суду до відповідача з зазначеним вище позовом. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1,6 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Згідно ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до с.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні заперечуючи проти позову, представником відповідача подано заяву про застосування судом строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача не клопотав перед судом про поновлення пропущеного строку, як і не зазначив поважності причин його пропуску. Згідно з ч.3 п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009р. № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи, що страхове відшкодування було здійснено позивачем 10.09.2009 року, а з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 25.11.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed