Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.09.2015 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 7489,17 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ ПриватБанк умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.11.2019 року має заборгованість в розмірі 21562,92 грн., яка складається з наступного: 6590,15 грн. - заборгованість за кредитом; 4846,84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10125,93 грн. заборгованість за пенею; Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов та заперечень на нього. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В ст. 275 ЦПК України визначені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Від позивача АТ КБ «ПриватБанк» з поданням позовної заяви надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Інших заяв, клопотань сторони суду не надали. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії суд не здійснював. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, справа розглядається за правилами спрощеного провадження. 2 вересня 2015 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованість та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п.п. 1.1.2, 1.1.3 заборгованість по кредитному договору №1 з дати підписання додаткової угоди становить 7934,17 грн. Датою кінцевого погашення заборгованості є 30.09.2017 року. Відповідно до п.п. 1.1.1 Генеральної угоди сторони узгодили зменшення розміру заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди, а саме відсотки на 288,21 грн., комісію на 113,79 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 543,25 грн. Відповідно до п.1.3.1 Додаткової угоди сторони погодили, що строк повернення кредиту є 2-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (2-й день), вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 945,25 грн. Статтею 634 ЦК України встановлено що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за генеральною угодою не виконав. \~ \~ \~ \~У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.11.2019 року має заборгованість в розмірі 21562,92 грн., яка складається з наступного: 6590,15 грн. - заборгованість за кредитом; 4846,84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10125,93 грн. заборгованість за пенею. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом, за нарахованими відсотками за користування кредитом та суми заборгованості за пенею та комісією у розмірі 21562,92 грн. законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. \~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved