Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 13.04.2018 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.04.2010 відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду шляхом підписання заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 31.03.2018 виникла заборгованість у сумі 79 741,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 2 444,90 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 69 577,83 грн; заборгованості за пенею та комісією 3 445,39 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн; штраф (процентна складова) 3 773,41 грн. Цю суму заборгованості прохає стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с.4, 43/. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, підтвердила факт укладення нею договору на отримання кредиту на платіжну картку в сумі 2 000 грн, а також пояснила, що термін картки закінчився у кінці 2017 року, до цього вона нею не користувалася, тобто не сплачувала заборгованість з 2016 року. На даний час в неї немає можливості погасити заборгованість. Суд з урахуванням думки відповідача вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності представника позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до договору б/н від 21.04.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.9-34/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.04.2010, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.03.2018 остання має заборгованість у розмірі 79 741,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2 444,90 грн; заборгованості за процентами 69 577,83 грн; в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 55,65 грн; несплачені проценти на прострочену заборгованість - 69 522,18 грн; комісія в т.ч. нарахована комісія - 3 445,39 грн; заборгованість по судовим штрафам - 4 273,41 грн /а.с.6-8/. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, у відповідності до ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. Відповідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої обовязки за кредитним договором, що є підставою для стягнення з нього заборгованості у судовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1 762,00 грн /а.с.1/.

Outcome: approved