Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк», що являється правонаступником ТОВ «КБ «Дельта» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.09.2011 року між ТОВ «КБ «Дельта» та відповідачем було укладено кредитний договір №001-01501-210911, згідно з умовами якого ТОВ «КБ «Дельта» відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], випустив та надав платіжну картку, та відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язаний здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та суму пені, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. ТОВ «КБ «Дельта» свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 13.02.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 14 757,69 грн., тому позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю Духота І.В. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.09.2011 року між ТОВ «КБ «Дельта» та відповідачем було укладено кредитний договір №001-01501-210911, згідно з умовами якого ТОВ «КБ «Дельта» відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], випустив та надав платіжну картку, та відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. (а.с.6-8). Згідно п.1.2 статуту ПАТ «Дельта Банк», останній являється правонаступником ТОВ «КБ «Дельта» Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у зв'язку з вищенаведеним, позивач набув права вимоги по кредитному договору №001-01501-210911 від 21.09.2011 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2 кредитного договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. ТОВ «КБ «Дельта» зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вищевказаним кредитним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, останній повинний сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 13.02.2014 року, згідно довідки-розрахунку (а.с.19) становить 14 757,69 грн., з них: 7 240,69 грн. - тіло кредиту; 3 175,53 грн. - прострочене тіло кредиту; 4 341,47 грн. - заборгованість по комісіям. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобов'язань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №23287398 від 20.03.2014 року на суму 14,20 грн. (а.с.1) та платіжним дорученням №37901483 від 11.06.2013 року на суму 229,40 грн. (а.с.2), також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved