Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ «КРЕДОБАНК», інтереси якого представляє ТДВ «Інтер-Ріск Україна», в особі головного юрисконсультанта [PERSON] звернувся до суду із позовної заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 21.03.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №4110126, згідно умов якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 997,45 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік, на строк до 16.03.2015 року. Відповідно до п. 1.14 договору повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на картковий рахунок. Згідно п. 1.28 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої до договору процентної ставки, вказаної в п. 1.13 договору але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором. Станом на 05.01.2016 року заборгованість за договором відповідач не погасила, її розмір становить 1815,58 гривень та складається з: 997,45 грн. заборгованості за кредитом; 362,50 заборгованості за відсотками; 29,12 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 426,51 пені. Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору нею виконані не були. Саме тому позивач просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за Договором №4110126 від 21.03.2014 року в розмірі 1812,58 гривень та судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З ч.2 ст.536 ЦК України вбачається, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 21.03.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір №4110126 про встановлення ліміту кредитування на строк до 16.03.2015. За умовами вказаного договору Банк для здійснення операцій з використання банківської платіжної картки встановив відповідачу ліміт кредитування в розмірі визначеному заявою про вибір/зміну умов обслуговування рахунку та встановлення ліміту кредитування, яка є невідємною частиною договору (а.с. 5). Відповідно до меморіального ордеру №1834518 (а.с. 7) відповідачу був встановлений ліміт кредитування в розмірі 997,45 грн. Згідно п.п. 1.3, 1.13 - 1.15 договору ліміт кредитування встановлюється на строк до 16.03.2015 року. За користування кредитом, отриманого в межах поточної суми ліміту кредитування, клієнт сплачує Банку проценти у розмірі 30% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Клієнт виконує свої зобовязання по поверненню кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений в п. 1.1 договору. Згідно п. 1.28 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої до договору процентної ставки, вказаної в п. 1.13 договору але не менше 1 грн. за кожний день прострочення (а.с.5-6). На даний час, відповідач [PERSON] умови договору не виконує, в результаті чого допустила заборгованість, що станом на 23.11.2015 року становить 1815,58 гривень та складається з: 997,45 грн. заборгованості за кредитом; 362,50 заборгованості за відсотками; 29,12 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 426,51 пені. Вказане вбачається з розрахунку (а.с. 8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 611, 612 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідач повідомлялася про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, про що на її адресу 12.08.2015 року надсилалася повідомлення вимога щодо стягнення заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування (а.с. 14), яку вона отримала (а.с. 15), однак станом на 05.01.2016 рокувимоги щодо повернення кредитних коштів згідно договору нею виконані не були. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотрималася умов передбачених договором. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором №4110126 про встановлення ліміту кредитування від 21.03.2014 року в розмірі 1815,58 гривень доведена та підлягає задоволенню. Згідно положень ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1378,00 (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми) гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved