Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], з нею, відібрати дітей у батька [PERSON], та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання цих дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та вказала, що в 2015 році відвезла дітей батьку в Кирилівку, де він проживає, на відпочинок, після якого батько відмовився повертати їй дітей. Діти з того часу проживали з батьком, була жива його матір, яка і доглядала за дітьми, але на даний час вона померла, тому позивач хоче повернути дітей. Зараз позивач створила іншу сім»ю, народила в [INFO] дитину, проживає з чоловіком у половині приватного будинку. Відповідач у судові засідання неодноразово не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час засідань повідомлявся судом належним чином, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району - проти позову заперечує, оскільки, згідно висновку органу опіки та піклування від 08.06.2017 року, доцільно визначити місце проживання дітей саме з батьком. Представник третьої особи - служби у справах дітей Якимівської районної державної адміністрацї Запорізької області, у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач з 2007 року по 2012 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей./а.с.6/. Згідно довідки з реєстраційної служби від 12.12.2016 року, неповнолітні [PERSON] та [PERSON]О, зареєстровані за місцем реєстрації матері за адресою [ADDRESS]. Там же зареєстрована молодша дитина позивачки [PERSON]./а.с.7/. Позивач суду пояснила, що на даний час вона разом з родиною - чоловіком та сином -проживає за іншою адресою./а.с.36/. Згідно довідки виконкому Кирилівської селищної ради №71 від 17.01.2017 року [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] та на його утриманні перебувають малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], та які проживають разом із батьком./а.с.75/. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та витягом з реєстру платників єдиного податку. /а.с.79-80/. Згідно характеристики Кирилівської загальноосвітньої школи-садка «Золота рибка», [PERSON] мешкає в смт.Кирилівка, його малолітні діти [PERSON] та [PERSON] відвідують зазначену школу: [PERSON] - другий клас школи, а [PERSON] - дитячий садок. Сім»я неповна, матеріально-житлові умови проживання та матеріальне становище задовільні, діти приходять до школи охайні, але [PERSON] часто непідготовлений до уроків, психологічно нестабільний, батько вихованням сина займається, але мало./а.с.78/. Згідно виписки з рішення Кирилівської селищної ради №53 від 20.05.2016 року, звільнено від оплати за харчування у школі-саду «Золота рибка» малозабезпечену сім»ю [PERSON] та [PERSON]./а.с.81/. Згідно характеристики на [PERSON] з ЗОШ «Золота рибка», дитина виховується у неповній сім»ї, батько недостатньо приділяє уваги вихованню дитини, при цьому [PERSON] має все необхідне для життя та відвідування садка, він позитивно характеризується./а.с.82/. Згідно акту органу опіки та піклування при Кирилівській селищній раді від 26.04.2017 року, досліджені матеріально-побутові умови [PERSON], встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком в [ADDRESS], будинок у належному стані з п»яти кімнат, є земельна ділянка./а.с.83/. Також, суду надана копія заяви позивачки [PERSON]. від 15.08.2013 року, у якій вона просила службу у справах дітей по Хортицькому районі м.Запоріжжя у зв»язку з відсутністю можливості внесення грошового внеску у фонд дитячого садку та зайнятістю на роботі оформити дітей тимчасово у дитячий будинок «Сонечко». /а.с.84/. При цьому, згідно довідки ЗОСБД «Сонечко» від 17.10.2013 року, малолітні [PERSON] та [PERSON] у будинку дитини «Сонечко» не перебувають./а.с.85/. Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2006 року, яке набрало законної сили, [PERSON]. була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO]./а.с.86/. Ухвалами Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2013 року та від 16.09.2014 року позови [PERSON] до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав були залишені без розгляду у зв»язку з неявкою позивача. /а.с.87,88/. Службою у справах дітей Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області була надана заява [PERSON] [INFO] від 06.06.2017 року про те, що він бажає проживати із батьком [PERSON], а також проведена бесіда з малолітнім [PERSON], який висловив бажання проживати з батьком./а.с.89-90/. Згідно довідки Кирилівської селищної ради №451 від 10.05.2017 року, [PERSON] з заявою про перешкоди з боку батька у її побаченнях із дітьми не зверталась./а.с.91 оборот/. Згідно характеристики голови квартального комітету №110 від 12.05.2017 року. позивач разом з чоловіком та малолітнім сином мешкає в [ADDRESS] скарг від сусідів не надходило. Згідно акту обстеження органу опіки та піклування Кирилівської селищної ради від 26.04.2017 року, [PERSON] разом з дітьми Федром та Олексієм проживають у приватному будинку, матеріально-побутові умови нормальні. З висновку органу опіки та піклування - районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району від 08.06.2017 року, вбачається, що проведено бесіди з матір»ю дітей та обстежено її побутові умови, а також витребувано з органу опіки та піклування Кирилівської селищної ради документи щодо батька [PERSON], та встановлено, що згідно характеристики голови квартального комітету №110 від 12.05.2017 року, позивач [PERSON] разом з чоловіком та малолітнім сином [PERSON] [INFO] мешкає в [ADDRESS] скарг від сусідів не надходило. Згідно акту обстеження [ADDRESS] встановлено, що будинок є чотирикімнатним, має санвузол, газо-, водо- та електропостачання, дві кімнати не облаштовані для проживання, позивач з сім»єю займає одну кімнату, а в другій кімнаті розташоване двоповерхове дитяче ліжко, є меблі, воднагрівач, ремонт, для дітей облаштоване місце для відпочинку та розвитку, при цьому половина будинку належить першій дружині чоловіка позивачки. З наведеного органі опіки та піклування дійшов висновку про те, що визначення місця проживання малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON]./а.с.92-96/. Вислухавши позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції закріплено правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч її бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За положеннями ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Така правова позиція була висловлена у постанові Верховного суду України в справі № 6-2445 цс16 від 14.12.2016 року, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При цьому, згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, судам роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. У ч.8 ст.7 СК України закріплено правило щодо регулювання сімейних відносин з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку суду надані докази, які підтверджують те, що з [INFO] малолітні діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] - проживають разом з батьком за його місцем проживання у смт. Кирилівка, мають усталений побут, відвідують [PERSON] - школу, а [PERSON] дитячий садок, батько має нормальні матеріально-побутові умови для проживання та розвитку дітей, у цілому позитивно характеризується. При цьому, органами опіки та піклування з»ясована думка [PERSON] та [PERSON] щодо місця проживання, які побажали проживати з батьком, тобто встановлена прихильність дітей саме до батька. Також, суд враховує те, що з [INFO] по день подачі цього позову до суду позивач не зверталась ні в органи опіки, ні в інші установи щодо повернення дітей, або про перешкоди з боку батька у її побаченнях з дітьми, або її участі у їх вихованні, чого сама позивач не оспорює. Позивач не надала суду доказів таких обставин, які б свідчили про необхідність розлучення малолітніх синів із батьком, та про створення матір»ю, яка проживає з другим чоловіком та їх спільною дитиною [INFO] у житлі, яке їй не належить, значно кращих умов ніж батьком; жодних доказів, які б свідчили про недбале або жорстоке ставлення батька до дітей, його негативний вплив на їх особистості. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач відібрав у неї дітей та не повертав на її вимоги, та того, що вона об»єктивно позбавлена можливості брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними. У відповідності до ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. В даному випадку, поставивши питання про відібрання малолітніх дітей від батька [PERSON], позивач не надала суду жодних доказів того, що батько дітей самочинно, без згоди позивачки, змінив місце проживання дітей, в тому числі способом викрадення, навпаки, вона сама привезла дітей батьку в смт.Кирилівка, і на протязі двох років після цього не зверталась з питання повернення дітей, в тому числі до правоохоронних органів, органу опіки чи до суду, зазначала, що з [INFO] по лютий 2016 року догляд за дітьми здійснювала мати відповідача, що негативно характеризує її ставлення до виконання своїх батьківських обов»язків. Відповідно до ст.180-184 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина. В даному випадку неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з позивачкою не проживають. Таким чином, враховуючи наведені обставини, а саме прихильність дітей до батька, тривале, [PERSON] - з шестирічного віку, а [PERSON] - з чотирирічного віку, їх проживання з батьком, перебування їх у колективах школи та дитячого садку в смт.Кирилівка, усталений побут та думку малолітніх [PERSON] та [PERSON] про їх бажання проживати з батьком, що суд визнає виключними обставинами при вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дітей та найважливішими для дотримання принципу найкращих інтересів дітей в даному випадку, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дітей з батьком, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей з нею, а також про відібрання дітей та стягнення аліментів з відповідача, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed