Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просив стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року в розмрі 301\~779 грн. 98 коп., зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 14.10.2008 року між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МВ-417/2008, за умовами якого Банк зобовязувався надати позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 137\~034 грн. 00 коп. на термін до 11.10.2012 року, в обмін на зобовязання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 17.07.2015 року має заборгованість в розмірі 801\~986, 56 грн., яка складається з наступного: 124\~669, 32 грн. заборгованість за кредитом; 359\~953, 67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 317\~363, 57 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, при цьому, від зазначеного розміру заборгованості слід відняти суму в розмірі 514\~815, 15 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.07.2012 року, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.08.2010 року, різниця становить 287\~171, 41 грн., а також штрафи відповідно до умов Договору: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 14\~358 грн. 57 коп. Також зазначив, що в забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором, між ним (позивачем) та [PERSON] було укладено договір поруки. Крім того, на адресу позичальника та поручителя банк направив вимоги із зазначенням невиконаних зобовязань, які (вимоги) залишено без задоволення. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України подав заяву за вх.№ ЕП566/16Вх від 29.02.2016 року про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, судом повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання: [INFO]; [ADDRESS] відповідно, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання на адресу суду не надходили, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Крім того, судом відзначається, що відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо ця особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Зваживши доводи, викладені в позові, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №МВ-417/2008 року, за умовами якого у рамках програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, Банк зобовязується надати Позичальникові кредит в межах суми, зазначеної в п.1.2 даного Договору, на термін і на умовах, передбачених у даному Договорі, а Позичальник зобовязується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно з цим Договором в повному обсязі (п.1.1 Договору). Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту становить 137\~034 грн. 00 коп. термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1 до даного Договору), але не пізніше 11 жовтня 2012 року. Кредит надається за рахунок ресурсів банку на споживчі цілі (п.п.1.3, 1.4, 1.5 Договору). За користування кредитом у період дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.3, 2.2.3, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 цього Договору, а також графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який наведений в Додатку №1 до даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки в розмірі 25, 5% річних. Відповідно до п.4.2 Договору при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 53% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Зобовязання по даному кредитному договору виконуються в наступній послідовності: 1. Витрати банку, повязані з виконанням договору ( по заставі, витрати на оплату послуг адвокатів); 2. Неустойка (штраф, пеня); 3. Прострочена винагорода; 4. Винагорода; 5. Прострочені відсотки; 6. Відсотки; 7. Прострочений кредит; 8. Кредит, якщо інше не передбачено п.8.5 договору (п.4.8 Договору). При непогашенні кредиту в термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків, винагороди, а також п.п.2.3.3 4.12 цього Договору, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.4.3 договору з дня виникнення простроченої заборгованості (п.4.9 Договору). Відповідно до п.4.10 Договору нарахування відсотків по кредиту здійснюється на дату сплати відсотків, відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невідємним додатком до даного Договору. При цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитним ресурсами, виходячи з кількості днів у році 360 днів. Крім того, відповідно до п.6.1 договору при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0, 067 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Відповідно до п.6.6 договору при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. 00 коп. + 5% відсотків від суми позову. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14 жовтня 2008 року року,14 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір поруки №МВ-417-01/2008 року, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором від 14.10.2008 року №МВ-417/2008, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 137\~034, 00 грн., в обмін на зобовязання боржника повернути кредит в строк до 11.10.2012 року, сплачувати за його користування 25,5% відсотків річних, а у порядку порушення строків повернення кредиту сплачувати 53 % відсотків річних в дату сплати процентів, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодувати збитки. У порядку та строки, встановлені у кредитному договорі. Відповідно до п.п.2, 3, 4 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів; поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений; у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом також встановлено, що в порушення умов кредитного договору та ст.ст.526, 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, а саме: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у звязку з чим станом на 17 липня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором №МВ- 417 від 14.10.2008 року становить 801\~986 грн. 56 коп., з якої заборгованість за кредитом в розмірі 124\~669, 32 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 359\~953, 67 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 317\~363, 57 грн., а також штрафи відповідно до п.6.6 кредитного договору: 250 грн. 00 коп. фіксована частина та 14\~358 грн. 57 коп. процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 17.07.2015 року. Також судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 19.08.2010 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року в сумі 168\~273 грн. 22 коп. звернути стягнення на автомобіль «Богдан» А09211 рік випуску 2005 тип ТЗ: автобус , реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2012 року, яке набрало законної сили 31.07.2012 року, стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно н користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 336\~541, 93 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на зазначене, виходячи з загального розміру заборгованості за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року, яка станом на 17.07.2015 року становить 801\~986, 56 грн. та враховуючи суму за кредитом, яка задоволена за судовими рішеннями, які набрали законної сили, що становить 514\~815, 15 грн., різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 287\~171, 41 грн. + 250, 00 грн. (штраф (фіксована частина) +14\~358, 57 (штраф (процентна складова (5% відсотків від суми позову), а всього 301\~779, 98 грн. Як розяснив в п.17 Постанови Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені в ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Відповідно до п.7.1 кредитного договору договір набирає чинності з моменту підписання даного договору обома сторонами і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за даним договором. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦУ України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України обовязком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України). Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п.11 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Крім того, відповідно до п.п.5, 6 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь обовязку, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного (них) обовязку (ів); поручитель зобовязаний виконати обовязок (ки), зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. Судом також встановлено, що позивач направляв на адресу позичальника та поручителя відповідне повідомлення за вих.№30.1.0.0/2 від 20.08.2015 року про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року та необхідність її погашення, яке (повідомлення) залишено відповідачами без задоволення. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги наявність судових рішень від09 серпня 2010 року та від 20 липня 2012 року, які набрали законної сили, про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року, які не виконано солідарними боржниками [PERSON], [PERSON], а також те, що правовідносини сторін за зазначеним кредитним договором не припинилися, при цьому поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання за договором поруки №МВ-417-1/2008 від 14.10.2008 року відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року, на підставі чого суд вважає, що заявлені позивачем матеріально-правові вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №МВ-417/2008 від 14.10.2008 року в розмірі 301\~779, 98 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 546, 549, ст. ст.553, 554, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved