Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якого солідарно стягнути з Відповідачів заборгованість в сумі 12298,57грн. за кредитним договором № 68356/01 від 08.06.2011р. та умов Додаткової угоди № 1 до договору від 08.11.2013р. Згідно вищевказаного кредитного договору Публічне акціонерне товариство «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» надав [PERSON] (надалі Відповідач-1) кредит у вигляді овердрафту. Банк в свою чергу зобов'язався здійснювати списання коштів з карткового рахунку Позичальника в межах ліміту 7100,00грн. виконав, а Позичальник зобов'язався повернути заборгованість за кредитом у терміни, встановлені Графіком платежів, але не пізніше 07.11.2014р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі на визначених Угодою умовах. У порушення зазначених вимог Відповідач-1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість станом на 23.07.2015р. у розмірі 12298,57грн. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором між Банком та [PERSON] (надалі за текстом Відповідач-2) 05.03.2014р. було укладено Договір поруки № 68356/01/01, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався відповідати перед АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» у повному обсязі за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором. У відповідності до п.1.3 Договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право виконання зобов'язань за Кредитним договором, як від Боржника з Поручителем разом, так і від будь-кого з них окремо. [PERSON] (Відповідач-1) в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, але надав до суду письмові заперечення, згідно яких вказав, що між ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко 12.08.2010р. було укладено Договір № 10VVR 000278 для отримання заробітної плати. У зв'язку з крутним фінансовим становищем в Україні та на підприємстві, були затримки по виплаті заробітної плати до десяти місяців, в зв'язку з чим Відповідач-1 не заперечував факт укладання вищевказаного кредитного договору у формі овердрафту, що дозволяло Банку відраховувати платежі по кредиту, а потім залишок заробітної плати зараховувати на його картку. Також, Відповідач-1 вказав, що будь-яких повідомлень, ані поштою, а ні телефоном щодо заборгованості від Банку не отримував (а.с.45-47). [PERSON] (Відповідач-2) в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час, день та місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією, але надала до суду письмові заперечення, згідно яких заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказавши на ті ж самі обставини, що і Відповідач-1 (а.с.54). Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.40-41). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглянувши дану цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за кредитним договором № 68356/01 від 08.06.2011р. та умов Додаткової угоди № 1 до договору від 08.11.2013р. укладеним між Публічним акціонерним товариством «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та [PERSON] (надалі Відповідач-1), останньому було надано кредит у вигляді овердрафту. (а.с.6-7, 8, 9, 10, 11, 12, 13). Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк в свою чергу зобов'язався здійснювати списання коштів з карткового рахунку Позичальника в межах ліміту 7100,00грн. виконав, Позичальник зобов'язався повернути заборгованість за кредитом у терміни, встановлені Графіком платежів, але не пізніше 07.11.2014р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі на визначених Угодою умовах не виконав. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором між Банком та [PERSON] (надалі за текстом Відповідач-2) 05.03.2014р. було укладено Договір поруки № 68356/01/01, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» у повному обсязі відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором (а.с.26). У відповідності до п.1.3 Договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право виконання зобов'язань за Кредитним договором, як від Боржника з Поручителем разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Цією ж статтею встановлено, що обов'язок солідарних боржників припиняється також виконанням солідарного обов'язку в повному обсязі одним з боржників. У порушення умов кредитного договору Відповідач-1 зобов'язання по сплаті кредиту не виконав та має заборгованість станом на 23.07.2015р. у розмірі 12298,57грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 7326,75грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 2085,62грн.; пеня за простроченою заборгованістю за кредитом - 2393,98грн.; пеня за простроченою заборгованістю за відсотками - 492,22грн., що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.18, 19, 20-23). Тому необхідно стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 68356/01 від 08.06.2011р. та умов Додаткової угоди № 1 до договору від 08.11.2013р. у сумі 12298,57грн. Суд не може взяти до уваги заперечення Відповідачів, оскільки викладені ними обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи та останніми у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не було надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Оскільки, зазначена позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації банку, що підтверджується відповідною довіреністю, то відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору в розмірі 243,60грн. з Відповідачів на користь Держави, відповідно з кожного.

Outcome: approved