Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 15237,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.04.2017 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АК/6183413, забезпечений транспорт Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] . 01.01.2018 року о 02 год. 45 хв. в м. Вінниці по вул. Миколаївській, 22, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно поліса АК/6183413. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області № 127/532/18 від 06.02.2018 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено потерпілій особі виплату страхового відшкодування в розмірі 15237,60 грн. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування завданої майнової шкоди. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2020 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 23.12.2020 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. При цьому, ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу. Також на офіційному веб-сайті судової влади було розміщено повідомлення про розгляд справи. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надав. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.01.2018 року о 02 год. 45 хв. в м. Вінниці по вул. Миколаївській, 22, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно поліса АК/6183413. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області № 127/532/18 від 06.02.2018 року [PERSON] було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до страхового акту № 180000153029 від 12.04.2018 року, розрахунку суми страхового відшкодування, загальна сума страхового відшкодування становить - 15237,60 грн. (а.с. 13). 16.04.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 15237,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3Р027625 (а. с. 12). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved