Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 29 586 грн. 67 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 квітня 20058 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № РL0XRX10290403, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 3 240 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору,т погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Позивач зазначає, що відповідач, [PERSON], порушила свої зобовязання за договором кредиту, у звязку із чим станом на 30 березня 2016 рік [PERSON] має заборгованість в розмірі 29 586 грн. 67 коп. Представник позивача, ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 16 квітня 2008 року шляхом підписання відповідачем заяви разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір РL0XRX10290403, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 3 240 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», у звязку із чим останнє стало правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується статутом ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до підписаної заяви, [PERSON] підтвердила, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 30 березня 2016 рік становить 29 586 грн. 67 коп., що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 1 817 грн. 77 коп., заборгованості по відсоткам розмірі 32 грн. 13 коп., заборгованості з комісії в розмірі 174 грн. 96 коп., заборгованості з пені в розмірі 25\~676 грн. 73 коп., фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн., відсоткової складової штрафу від суми заборгованості в розмірі 1\~385 грн. 08 коп. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 378 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved