Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 09 лютого 2007 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов'язання за кредитним договором, станом на 20.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 11206 грн. 88 коп., в тому числі: 2710 грн. 09 коп. - заборгованість за кредитом, 7486 грн. 94 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 509 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова), а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 11206 грн. 88 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач дійсно отримувала кредит, однак повністю сплатила його. Термін дії картки закінчився 09.02.2008 року. Нову картку вона не отримувала. Просила відмовити в задоволенні позову так як сплив термін позовної давності. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи зі слідуючого. З кредитного договору від 09.02.2007 року, видно, що сторони уклали кредитний договір згідно якого відповідачу надано строковий кредит в сумі 750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін закінчення дії договору 09.02.2008 року (а.с. 9). Згідно наданого розрахунку станом на 20.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 11206 грн. 88 коп., в тому числі: 2710 грн. 09 коп. - заборгованість за кредитом, 7486 грн. 94 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 509 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). З позовною заявою позивач звернувся до суду 01 липня 2014 року. Картка видана відповідачу [PERSON] 09.02.2007 року. Відповідно п. 1.2. умов і правил надання банківських послуг дані умови регулюють відносини між Банком і Клієнтом з відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших послуг, зазначених у заяві. Пунктом 9.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно п. 9.6. при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі достатньому для оплати послуг банку, для продовження дії карти і при ненадходженні грошових коштів протягом 3-х місяців з моменту закінчення строку дії карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується Банком за перебігом вказаного в цьому пункті строку -щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленої тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку на картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається. З аналізу вказаних пунктів в сукупності вбачається, що п. 9.12 передбачає автоматичне пролонгування не терміну дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти, визначеного у заяві, а лише умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом відносно відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Між тим умови продовження строку дії карти визначені у розділі 3 правил користування платіжною карткою. Зокрема передбачено, що строк дії картки зазначений на лицьовому боці картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня місяця. По закінченню строку дії термін дії відповідної картки продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Строк дії картки миттєвого випуску продовженню не підлягає. Позивачем не надано суду доказів та відомостей про номер картки, яку видану відповідачу, а також відомості про її продовження. Картка, яка видана відповідачу 09.02.2007 року строком на 12 місяців, закінчила свою дію 09.02.2008 року (а.с. 9 ). Крім того, згідно наданого суду кредитного договору, укладеного між сторонами, відповідачу надано строковий кредит в сумі 750 грн., а згідно позовної заяви позивач зазначає, що надано кредит в сумі 3000 грн. У зв`язку із ненадходженням письмової заяви [PERSON] про закриття картрахунку, Банк з урахуванням невикористаного залишку мав у відповідності до п. 3.1.3 розділу 3 «Користування карткою» право продовжити карту [PERSON] на новий строк. Але при цьому згідно п. 3.1.5 розділу 3 правил користування платіжною картою замовні клієнтом картки, в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані клієнтом зберігаються у банку для видачі клієнту: цільові (зарплатні, пенсійні, соціальні) - протягом 3-х місяців; корпоративні, особисті платіжні (дебетні, кредитні, дебетно-кредитні) - протягом 6-ти місяців. Матеріалами справи встановлено, що протягом встановленого строку з 09 лютого 2008 року до 09 серпня 2008р. [PERSON] не отримувала картку з продовженим строком дії, не поповнювала картрахунок через інші картки (в тому числі Інтернет - карткою). Відповідно до умов договору строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії платіжної картки. При таких обставинах 6-ти місячний строк зберігання картки сплинув 09 серпня 2008 року. Даний строк є граничним строком дії кредитного ліміту, який дорівнює строку дії картки, після чого у разі неповернення його клієнтом, Банк може протягом строку позовної давності звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Таким чином, початок строку позовної давності має обчислюватися після перебігу строку зберігання картки передбаченого п. 3.1.5. розділу 3 правил користування платіжною карткою з 09 серпня 2008 р., після чого протягом 3-х років - до 09 серпня 2011р. банк мав звернутися до суду з захистом свого права, яке вважає порушеним. Однак, Банк звернувся до суду із даним позовом лише 01 липня 2014р., тобто після спливу строку позовної давності. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Позивачем питання про продовження судом строку позовної давності із зазначенням причин поважності пропуску строку у позовній заяві або окремій заяві перед судом не ставилося. Документів, які б свідчили про переривання або зупинення перебігу строку позовної давності до матеріалів цивільної справи не додавалося. Крім того, наявність в розрахунку заборгованості відомостей про сплату відповідачем 150 грн. 23 травня 2013р., судом не може бути прийнято як доказ того, що строк позовної давності не пропущено, оскільки строк дії кредитної карти відповідача сплив, квитанції або іншого документу про сплату цієї суми особисто відповідачем, позивачем до суду не надано. Тому, в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» належить відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed