Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 30.03.2007 року було укладено договір № №15.2/АА-117.07.2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 26 269,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,5%, а додатковою угодою від 30.11.2008 року відсоткова ставка була збільшена до 16% річних. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється рівними частками в сумі 313,00 доларів США, 00 центів щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця. Позивачем було виконано зобов»язання за договором, надано відповідачеві кошти у тимчасове користування, проте відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 27.01.2015 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 18 590,51 доларів США та 264 226,94 грн. заборгованість за несплаченим відсоткам, пені та сума штрафів, яку представник позивача просив стягнути з відповідача в судовому порядку, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, просив суд про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитним договором від 30.03.2007 року, яка виникла станом на 09.06.2015 року і складає 18 590,51 доларів США та 264 226,94 грн. заборгованість за несплаченим відсоткам та пені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, в частині основної заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 590, 51 доларів США. В задоволенні іншої частини вимог позову просила відмовити, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для пред»явлення таких позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд про застосування строку позовної давності до вимог позову про стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання умов договору. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що між відповідачем та Банком 30.03.2007 року було укладено договір № №15.2/АА-117.07.2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 26 269,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,5%, а додатковою угодою від 30.11.2008 року відсоткова ставка була збільшена до 16% річних. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється рівними частками в сумі 313,00 доларів США, 00 центів щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця. Позивачем було виконано зобов»язання за договором, надано відповідачеві кошти у тимчасове користування, проте відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 09.06.2015 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 18 590,51 доларів США та 400 722,77 грн. заборгованість за несплаченим відсоткам, пені та сума штрафів. В судовому засіданні відповідачем в повному обсязі визнавалася сума поточної і простроченої заборгованості за кредитним договором, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 590,51 доларів США, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача на користь Банку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, то судом було встановлено наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення штрафу, пені. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, що був наданий суду представником позивача, прострочення зобов»язання по сплаті кредиту і процентів за ним почалося з 03.02.2014 року, про що було відомо позивачу. Таким чином позовна давність про стягнення пені, штрафу за спірним кредитним договором сплинула ще у 2014 році, тоді як позовна заява була відправлена позивачем до суду 06.02.2015 року, відповідно до штемпеля на поштовому конверті (а.с. 40). Зважаючи на те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові, суд відмовляє в задоволення позову в цій частині. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial