Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

\~ Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Горького, 3 смт. Стара Вижівка Волинської області, мотивуючи позов тим, що він спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 29лютого 2016 року. Спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Старовижівською селищною радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви заперечень немає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що 29лютого 2016 року, померла [PERSON] /а.с.5/. Після її смерті\~ відкрилась спадщина, до складу якої входить\~ житловий будинок, збудований у 1960 році, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Горького, 3 смт. Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області. До майна померлої 29 лютого 2016 року [PERSON], спадкова справа заведена 20 липня 2016 року №83/2016 за заявою [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видані, заповіт від імені [PERSON], посвідчувався 10 січня 2013 року нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON] за Р. №4. Заповіт чинний /а.с.23/. Позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку, відмова нотаріуса є обґрунтованою /а.с. 11,19/. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved