Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач просить визнати наказ [PERSON] освіти і науки України № 313-к від 26.06.2017 «Про звільнення [PERSON]М.» незаконним, поновити її на посаді ректора [PERSON] державного технологічного університету з 28.06.2017 на умовах контракту №І-110 від 16.05.2014, стягнути з [PERSON] державного технологічного університету середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.06.2017 по день постановлення судового рішення по даній справі, стягнути з [PERSON] освіти і науки України на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 50000,00 грн., судові витрати покласти на відповідачів солідарно. Обґрунтування позивача. 16.05.2014 між [PERSON] та [PERSON] освіти і науки України в особі Міністра [PERSON] було укладено Контракт №І-110, відповідно до якого [PERSON] було призначено на посаду ректора [PERSON] державного технологічного університету на строк пять років з 19.05.2014 по 19.05.2019. 16.05.2014 МОН України було видано наказ № 204-к, яким [PERSON] було призначено на посаду ректора ЧДТУ з 19.05.2014 по 19.05.2019. 18.06.2015 наказом МОН України № 253-к «Про дострокове розірвання контракту з ректором [PERSON] державного технологічного університету [PERSON]М.» контракт №І-110 від 16.05.2014 було достроково розірвано, та звільнено [PERSON] з посади ректора ЧДТУ відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 скасовано наказ МОН України №253-к «Про дострокове розірвання контракту з ректором [PERSON] державного технологічного університету [PERSON]М.» та поновлено [PERSON] на посаді ректора [PERSON] державного технологічного університету на умовах контракту №І-110 від 16.05.2014. 22.06.2017 МОН України на підставі постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту виконавчої служби [PERSON] юстиції України про відкриття виконавчого провадження №54076968 було видано наказ № 295-к «Про поновлення на посаді ректора [PERSON]М.», яким [PERSON] поновлено на посаді ректора [PERSON] державного технологічного університету на умовах контракту №І-110 від 16.05.2014. З вищеназваним наказом [PERSON] була ознайомлена 23.06.2017. 26.06.2017 МОН України було видано наказ № 313-к «Про звільнення [PERSON]М.», яким було достроково розірвано контракт №I-110 від 16.05.2014. Позивачка вважає рішення МОН України про дострокове розірвання з нею контракту №І-110 від 16.05.2014 безпідставним, а наказ № 313-к від 26.06.2017 «Про звільнення [PERSON]М.» незаконним, з огляду на наступне: [PERSON] державний технологічний університет є вищим навчальним закладом, який перебуває в управлінні [PERSON] освіти і науки України (МОН України). При виданні наказу про її звільнення з посади ректора ЧДТУ шляхом дострокового розірвання з позивачкою контракту №І-110 від 16.05.2014 МОН України було допущено порушення Закону України «Про вищу освіту», КЗпП України та Статуту ЧДТУ. Наказ про її звільнення з посади ректора був виданий за відсутності підстав для дострокового розірвання з нею контракту, визначених Законом України «Про вищу освіту» та Статутом ЧДТУ. Відповідно до абз.11 ч.3 ст.42 Закону України «Про вищу освіту» та п.5.2.7.1 Статуту ЧДТУ ректор може бути звільнений з посади, в тому числі у звязку з прийняттям органом громадського самоврядування (конференцією трудового колективу) рішення про його відкликання з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту та умов контракту. Наказ № 313-к від 26.06.2017 на думку позивачки не містить відомостей про те, у чому полягає порушення позивачкою, як ректором ЧДТУ, законодавства про працю чи Статуту ЧДТУ, а також в ньому не зазначено які конкретно пункти контракту №І-110 від 16.05.2014 були нею порушені. На момент прийняття Конференцією трудового колективу рішення про її відкликання з посади ректора (близько 14 год. 23.06.2017), вона ще не приступила до виконання обовязків ректора ЧДТУ, оскільки не встигла доїхати до Черкас з Києва, де тільки об 11 год. ознайомилась з наказом № 295-к про виконання судового рішення про поновлення її на роботі. До того ж в цей же день вона захворіла. Таким чином позивачка вважає, що наказ про її звільнення з посади ректора ЧДТУ шляхом дострокового розірвання контракту №І-110 від 16.05.2014 було видано безпідставно. Також МОН України було допущено порушення процедури звільнення на підставі прийняття органом громадського самоврядування рішення про відкликання ректора, визначеної Законом України «Про вищу освіту» та Статутом ЧДТУ. Відповідно до п.3, ч.2, ст.15 Закону України «Про вищу освіту» та п.3.2 Статуту ЧДТУ, до повноважень МОН належить, право на дострокове розірвання контракту з ректором за поданням Конференції трудового колективу з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту та умов контракту. Із змісту наказу № 313-к від 26.06.2017 вбачається, що підставою для дострокового розірвання контракту є витяг з протоколу позачергової Конференції трудового колективу ЧДТУ від 23.06.2017. та протокол експертно-кадрової комісії від 26.06.2017. Як вбачається із Протоколу №5 засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, на розгляд Комісії 26.06.2017 було винесено питання про «Звернення трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету від 26.06.2017 № 15322/0/2-17 «Щодо відкликання з посади ректора [PERSON] державного технологічного університету [PERSON]», а не подання Конференції трудового колективу ЧДТУ про відкликання [PERSON] з посади ректора. Із змісту вищеназваного протоколу вбачається, що державний секретар МОН [PERSON] інформував членів Комісії про наявність у нього «витягу з протоколу позачергової Конференції трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету від 23.06.2017 про розгляд подання Вченої ради університету про відкликання з посади ректора [PERSON] державного технологічного університету [PERSON]», а не про надходження з ЧДТУ подання конференції трудового колективу про дострокове розірвання контракту. При цьому, як вбачається із вищеназваного протоколу, витяг з протоколу №б/н від 23.06.2017 позачергової Конференції трудового колективу ЧДТУ, був невідомо у який спосіб отриманий особисто державним секретарем МОН [PERSON], а не офіційно отриманий МОН України (на Витязі не має ні вихідного, ні вхідного реєстраційних номерів), а у тексті Витягу не названо фактів порушення [PERSON] Статуту ЧДТУ, чи умов Контракту, як і не зазначено конкретних пунктів Статуту ЧДТУ чи Контракту, які нібито були нею порушені. Оскільки Подання і Витяг з протоколу є різними управлінськими документами, а МОН України, як засновник ЧДТУ, має керуватись при прийнятті рішення про дострокове розірвання контракту з ректором п.3, ч.2, Закону України «Про вищу освіту», то вищеназваний Витяг з протоколу № б/н від 23.06.2017 позачергової Конференції трудового колективу ЧДТУ, не є тим документом на підставі якого могло бути прийняте рішення про дострокове розірвання контракту №І-110 від 16.05.2014. Враховуючи, що такий документ, як належним чином оформлене подання конференції трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету про відкликання [PERSON] з посади ректора ЧДТУ до МОН України не надходило, то наказ № 313-к від 26.06.2017 «Про звільнення [PERSON]М.» був виданий з порушенням процедури дострокового розірвання контракту, що є підставою для визнання його незаконним. Також на думку позивачки МОН України допущено порушення законодавства щодо застосування п.8, ст.36 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Як зазначено у оскаржуваному наказі № 313-к від 26.06.2017 однією з підстав для звільнення є п.п.1, п.30 Контракту №1-110 від 16.05.2014, яким визначено, що контракт з ректором може бути достроково розірваний «у зв'язку з прийняттям рішення про його відкликання з посади вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу ІІІ - IV рівня акредитації, що обрав його на посаду». Згідно ст.39 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 № 2984-ІІІ (який був чинним станом на дату призначення мене на посаду ректора ЧДТУ на підставі контракту від 16.05.2014р.), до повноважень вищого колегіального органу громадського самоврядування належало обрання та рекомендація кандидатур на посаду керівника вищого навчального закладу із тих, які були допущені до участі у конкурсі і набрали більше 30 % голосів під час голосування. На конференції трудового колективу ЧДТУ, яка відбулась 29.04.2014 [PERSON] не була обрана на посаду ректора, оскільки набрала менше голосів ніж інший претендент - [PERSON], але її кандидатура була рекомендована для розгляду на експертно - кадровій комісії МОН, як претендента на посаду ректора ЧДТУ як така, що набрала більше 30 % голосів виборців. Вищеназвані обставини вбачаються із наказу МОН № 204-к від 16.05.2014 «Про призначення на посаду ректора». Відповідно, п.п.1, п.30 Контракту №І-110 від 16.05.2014 сам по собі (без наявності підстав визначених ч.3, ст. 42 Закону країни «Про вищу освіту» ) не може бути підставою для звільнення з посади ректора ЧДТУ, оскільки Конференція трудового колективу ЧДТУ, яка прийняла 23.06.2017 рішення про відкликання [PERSON] з посади ректора ЧДТУ, не є органом, що обирав [PERSON] на посаду ректора ЧДТУ. Враховуючи вище викладене позивачка вважає, що наказ №313-к від 26.06.2017 був виданий МОН України за відсутності підстав для дострокового розірвання Контракту №І-110 від 16.05.2014 під час її звільнення. МОН України було порушено процедуру звільнення, та допущено порушення законодавства, щодо застосування п.8 ст.36 КЗпП України. Доводи сторін під час судового розгляду. В судовому засіданні Позивачка та її представник позовні вимоги, та уточнені позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити. Представник [PERSON] освіти і науки України, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, та подав до суду заперечення, в яких вказав, що 23.06.2017 відбулось позачергове засідання Вченої ради ЧДТУ, на якому слухали питання про відкликання з посади ректора ЧДТУ [PERSON] Відповідно до витягу з протоколу від 23.06.2017 №17 Вчена рада ЧДТУ ухвалила затвердити результати таємного голосування про відкликання [PERSON] з посади ректора. Результати голосування: «за» - 53; «проти» - немає; «утримались» - немає. 23.06.2017 була зібрана та проведена Конференція трудового колективу ЧДТУ, на якій було розглянуто Подання Вченої ради ЧДТУ про відкликання [PERSON] з посади ректора ЧДТУ. За результатами таємного голосування трудовий колектив ЧДТУ ухвалив відкликати з посади ректора [PERSON] за порушення Статуту ЧДТУ та умов контракту №І-110 від 16.05.2014 відповідно до п.8 частини першої статті 36 КЗпП України. Результати голосування: «за» - 118; «проти» - 11; недійсних бюлетенів - 2. 26.06.2017 на адресу МОН України надійшов лист за підписом головуючого на Конференції трудового колективу ЧДТУ (вх. від 26.06.2017 № 15322/0/2-17) разом з витягами з протоколів засідань Конференції трудового колективу ЧДТУ та Вченої ради ЧДТУ, листом реєстрації делегатів Конференції та протоколом засідання лічильної комісії Конференції (лист з додатками на 21 арк.). 26.06.2017 з метою розгляду зазначених документів Державним секретарем МОН України, було скликано засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників вищих навчальних закладів, установ та організації, які належать до сфери управління [PERSON] освіти і науки України, та розглянуто питання щодо відкликання з посади ректора [PERSON] державного технологічного університету [PERSON] у відповідності до умов контракту та положень Закону України «Про вишу освіту». За результатами розгляду порушеного питання, комісія одностайно вирішила рекомендувати державному секретарю Міністерства достроково розірвати контракт з [PERSON], та звільнити її з посади ректора відповідно до частини третьої ст.42 Закону України «Про вищу освіту», та п.8, ст.36 КЗпП України, враховуючи рішення позачергової Конференції трудового колективу Університету від 23.06.2017. Відповідно до абз.11, ч.3, ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», керівник вищого навчального закладу може бути звільнений з посади, засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органом (особою), а також у зв'язку з прийняттям рішення про його відкликання вищим колегіальним органом громадського самоврядування, який його обрав на посаду з підстав визначених законодавством про працю, за порушення статуту вищого навчального закладу та умов контракту. Подання про відкликання керівника може бути внесено до вищого колегіального органу громадського самоврядування вищого навчального закладу не менш як половиною статутного складу наглядової або вченої ради вищого навчального закладу. Рішення про відкликання керівника вищого навчального закладу приймається більшістю голосів за умови присутності не менш рік двох третин статутного складу вищого колегіального органу громадського самоврядування вищого навчального закладу. Відповідно до п.п.1, п.30 Контракту №І-110 від 16.05.2014 передбачено, що з ініціативи [PERSON], керівник може бути звільнений, а контракт достроково розірваний у зв'язку з прийняттям рішення про його відкликання з посади вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу III - IV рівня акредитації, що обрав його на посаду. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про вищу освіту» вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу є загальні збори (конференція) трудового колективу, включаючи виборних представників з числа студентів (курсантів). Тобто, Контрактом та Законом України «Про вищу освіту» передбачено, що керівник вищого навчального закладу може бути звільнений у звязку з прийняттям Конференцією трудового колективу рішення про його відкликання. Враховуючи рішення Конференції трудового колективу ЧДТУ про відкликання ректора [PERSON] за порушення Статуту ЧДТУ та умов Контракту №І-110 від 16.05.2014 [PERSON] прийняло наказ від 26.06.2017 № 313-к про дострокове розірвання Контракту від 16.05.2014 №І-110, та звільнити [PERSON] з посади ректора [PERSON] державного технологічного університету з 27.06.2017 відповідно до п.8, ст.36 КЗпП України. Таким чином, Позивачку було звільнено без порушення процедури, тому згідно із статтею 235 КЗпП України, відсутні правові підстави для визнання звільнення незаконним і поновлення її на роботі. Крім того, встановлена статтею 40 КЗпП України заборона на звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності чи перебування у відпустці поширюється лише на випадки звільнення з підстав, передбачених статтями 40 і 41 КЗпП України та не підлягає застосуванню при звільненні з підстав передбачених контрактом (п.8 статті 36 КЗпП України). Представник міністерства звертав увагу на те, що виключно [PERSON], як уповноважений орган управління ЧДТУ, має повноваження призначати та звільняти ректора з підстав та у випадках передбачених законодавством. Видавши оспорюваний наказ, [PERSON] виконало всі зобов'язання, які покладені на нього Законом України «Про вищу освіту» та Контрактом №І-110 від 16.05.2014. Представники [PERSON] державного технологічного університету заперечували проти задоволення позовних вимог, вказали, що позивачка була звільнена законно. Під час її звільнення, МОН України не було порушено процедуру її звільнення оскільки позивачка не вказує норми статей КЗпП України, які визначають таку процедуру, яка на думку позивачки була порушена. Твердження позивачки про те, що МОН України не отримувало від ЧДТУ ніяких документів, а тому і не могло їх розглядати на експертно-кадровій комісії, спростовується дослідженими у справі доказами та показами свідка, які підтверджують, що документи від ЧДТУ були отримані супровідним листом та зареєстровані 26.06.2017 МОН України за вхідним номером №15322/0/2-17. Спростовуючи доводи позивачки, вони вказували на те, що твердження позивачки про те, що наказ №313-к був виданий за відсутності підстав для дострокового розірвання контракту №І-110 від 16.05.2014, які визначені Законом України «Про вищу освіту» та Статутом ЧДТУ, спростовуються змістом самого наказу №313-к, в якому чітко вказані підстави, що стали підставою для його прийняття, в тому числі він містить посилання на пункт Контракту №І-110 укладеного з позивачкою, що повністю відповідає вимогам ч.3, ст.21, п.8, ст.36 КЗпП України, та в п.13 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду трудових спорів». Представники вказували на те, що МОН України прийняло рішення на підставі рішення органу уповноваженого вирішувати питання про дострокове розірвання контракту. Так згідно положень Статуту ЧДТУ, затвердженого наказом МОН України №756 від 29.05.2017, вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу, є конференція трудового колективу. Як вбачається з наказу №313-к, підставою для його прийняття стало рішення вищого колегіального органу громадського самоврядування - Конференції трудового колективу ЧДТУ. 23.06.2017 на позачерговій Конференції трудового колективу ЧДТУ за результатами таємного голосування 118 голосами «за» було прийнято рішення про відкликання [PERSON] з посади ректора ЧДТУ. Дане рішення є чинним. Позивачка не ставить в цьому судовому засіданні під сумнів законність скликання, проведення та прийняття такого рішення Конференцією трудового колективу 23.06.2017, як і обставин, які були встановлені цим рішенням. Позивачкою також не оскаржуються обставини встановлені в Протоколі №5 експертно-кадрової комісії. Дане рішення є чинним та не скасованим. Допитаний в судовому засіданні свідок - державний секретар Міністерства освіти і науки України [PERSON] повідомив, що 26.06.2017 на адресу [PERSON] освіти і науки України, від [PERSON] державного технологічного університету надійшов лист разом з витягами з протоколів засідань Конференції трудового колективу ЧДТУ та Вченої ради ЧДТУ, лист реєстрації делегатів конференції, протокол засідання лічильної комісії конференції. З метою розгляду зазначених рішень Конференції трудового колективу ЧДТУ та Вченої ради ЧДТУ Державним секретарем 26.06.2017 було скликано та проведено засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників вищих навчальних закладів, установ та організації, які належать до сфери управління [PERSON] освіти і науки України. За результатами розгляду порушеного питання, комісія одностайно прийняла рішення, яке було оформлене Протоколом №5 від 26.06.2017, та вирішила рекомендувати державному секретарю Міністерства освіти і науки України, достроково розірвати контракт з [PERSON], та звільнити її з посади ректора ЧДТУ у відповідно до ч.3, ст.42 Закону України «Про вищу освіту», та п.8, ст.36 КЗпП України, враховуючи рішення позачергової Конференції трудового колективу ЧДТУ від 23.06.2017. Супровідний лист, до якого було приєднано витяги з протоколів засідань Конференції трудового колективу ЧДТУ та Вченої ради ЧДТУ, не був предметом розгляду на комісії, тому не мав ніякого впливу на рішення комісії, рішення якої має дорадчий голос. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була секретарем під час проведення Конференції трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету 23.06.2017. Вона вела протокол. Питання, які делегати обговорювали та розглядали на Конференції, нею були занесені до протоколу. Даний протокол вона до [PERSON] освіти і науки України не надсилала. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні повідомив, що він головував на Конференції трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету 23.06.2017. Всі питання, які делегати обговорювали та розглядали на Конференції, були занесені до протоколу. Даний протокол був надісланий до [PERSON] освіти і науки України поштою, Загальним відділом. Мотиви суду. Встановлено, що 16.05.2014 на підставі наказу №204-к, між [PERSON] та [PERSON] освіти і науки України в особі Міністра [PERSON] було укладено Контракт №І-110. 26.06.2017 [PERSON] освіти і науки України, було видано наказ №313-к «Про звільнення [PERSON]М.», яким було достроково розірвано контракт №I- 110 від 16.05.2014. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. В пункті 13 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Таким чином, п.8, ст.36 КЗпП України, та п.13 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду трудових спорів», встановлено, що підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. В наказі [PERSON] освіти і науки України № 313-к від 26.06.2017 зазначено, що підставою для видання даного наказу є: витяг з протоколу позачергової конференції трудового колективу [PERSON] державного технологічного університету від 23.06.2017, протокол експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників вищих навчальних закладів, установ та організацій, які належать до сфери управління [PERSON] освіти і науки України від 26.06.2017 №5, абзац 11 частина 3 статті 42 Закону України «Про вищу освіту», підпункт 1 пункту 30 контракту від 16.05.2014 №І-110, пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Згідно п.30 Контракту №1-110 від 16.05.2014, контракт з ректором може бути достроково розірваний у зв'язку з прийняттям рішення про його відкликання з посади вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу ІІІ - ІV рівня акредитації, що обрав його на посаду. Таким чином твердження позивачки про те, що наказ №313-к був виданий за відсутності підстав для дострокового розірвання контракту №І-110 від 16.05.2014, які визначені Законом України «Про вищу освіту» та Статутом ЧДТУ, спростовуються змістом самого наказу №313-к, в якому чітко вказані підстави, що стали підставою для його прийняття, в тому числі він містить посилання на пункт Контракту №І-110 укладеного з позивачкою, що відповідає вимогам ч.3, ст.21, п.8, ст.36 КЗпП України, та в п.13 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду трудових спорів». Статтею 39 Закону України «Про вищу освіту», визначено що вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу є загальні збори (конференція) трудового колективу, включаючи виборних представників з числа студентів (курсантів). Згідно положень Статуту ЧДТУ затвердженого наказом МОН України №756 від 29.05.2017 вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу є конференція трудового колективу. Тому саме Конференція трудового колективу уповноважена приймати рішення про відкликання ректора ЧДТУ [PERSON] відповідно до положень ст.42 Закону України «Про вищу освіту». Як вбачається з наказу №313-к підставою для його прийняття стало рішення Конференція трудового колективу ЧДТУ - вищого колегіального органу громадського самоврядування. 23.06.2017 на позачерговій Конференції трудового колективу ЧДТУ за результатами таємного голосування: 118 голосами «за», було прийнято рішення, про відкликання [PERSON] з посади ректора ЧДТУ. Дане рішення є чинним. Позивачка не ставить під сумнів, законність скликання, проведення та прийняття такого рішення Конференцією трудового колективу 23.06.2017, як і обставин, які були встановлені цим рішенням. За відсутності заперечень позивачки, що до обставин викладених в рішенні позачерговій Конференції трудового колективу ЧДТУ від 23.06.2017, суд обмежений положеннями ст.12, ст.13 ЦПК України та не може надавати оцінку викладені в цьому рішенні обставинам та доказам. Таким чином, обставини викладені в рішенні позачергової Конференції трудового колективу ЧДТУ від 23.06.2017 вказують в чому саме полягають порушення допущені [PERSON] під час перебув на посаді ректора ЧДТУ. Данні обставини позивачкою не оскаржуються та не спростовуються. Також позивачкою не оскаржуються обставини встановлені в Протоколі №5 експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників вищих навчальних закладів, установ та організацій, які належать до сфери управління [PERSON] освіти і науки України від 26 червня. Дане рішення є чинним та не скасованим. За таких обставин, суд не може порушити засади рівності та змагальності сторін, та надавати оцінку обставинам встановленим експертно-кадровою комісією в Протоколі №5, який позивачка не оскаржує та не заперечує. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і твердження позивачки про порушення МОН України процедури звільнення позивачки. Позивачка не наводить положення статей КЗпП України, які б вказували на певну процедуру звільнення, яка б встановлювалась відповідними статтями КЗпП України, і яка була порушена МОН України. Таким чином суд не вбачає підстав для визнання наказу [PERSON] освіти і науки №313-к від 26.06.2017 незаконним. Враховуючи вище викладене, не підлягають до задоволення позовні вимоги позивачки в частині стягнення з [PERSON] освіти і науки України на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 50000,00 грн.

Outcome: dismissed