Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ «ОТП Банк»» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 256700,94 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] договору №CNL-200/539/2008 від 16.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000 доларів США, строком погашення не пізніше 16.01.2023 року зі сплатою відповідної платні за користування кредитом. 16.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки SR-200/539/2008 та SR-200/539/2008, на підставі яких поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Під час розгляду зазначеної справи представником позивача за первісним позовом подано заяву у якій збільшено позовні вимоги на суму 1823638 грн. 84 коп. Крім того, до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання припиненої поруки за договором № SR-C01/014/2007 від 16.01.2008, укладеним між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] та відмови в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. про розірвання договору поруки, визнання договору поруки припиненим. У судовому засідання представник позивача на первісним позовом позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просив суд його задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] заперечував проти задоволення позову наполягав на задоволенні зустрічного позову про визнання припиненої поруки за договором № SR-C01/014/2007 від 16.01.2008, укладеним між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] та про розірвання договору поруки, визнання договору поруки припиненим через зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] повідомлені судом належним чином про місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини неявки. Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази приходить до висновку, що основний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов у повному обсязі обґрунтовуючи свою позицію наступним. 16.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SNL-200/539/2008 за умовами якого банк надав [PERSON] кредит розмірі 30000 доларів США на споживчі цілі. 16.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-C01/014/2007. Згідно з п.1 договору поруки [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Пунктом 1.4.1.5.1. частини № 2 кредитного договору визначено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, встановлених будь-яким з п. п. 2.3.6, 2.3.7, 2.3.7.1 цього договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовуються за цим договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % (чотири відсотки) річних, в порядку передбаченому цим договором. Пункти 2.3.6, 2.3.7, 2.3.7.1 кредитного договору передбачають зобов'язання позичальника щодо не укладання інших правочинів по отриманню нових кредитів без попередньої письмової згоди банку. Згідно з п.4 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів повинна здійснюватись шляхом сплати позичальником платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів. Відповідно до п. 3 кредитного договору фіксований відсоток становить 5/99% річних. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п.1.9.3 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив [PERSON] вимогу №22-2/79991 від 05.05.2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором, яку отримано 13.01.2009 року. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але до моменту подання позову до суду вона не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені. Крім того, згідно з п.1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату - 4% річних. На підставі п.4.1.2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. 16.01.2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №SR-200/359/2008 (Договір поруки №1) та №SR-200/359/ 2008 (Договір поруки №2), на підставі яких поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань, бути солідарними боржниками (ах. 16-17, 18-19). Відповідно до п.1.2 договорів поруки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителів, чи до всіх одночасно. Згідно з п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги за адресою, вказаною в договорі поруки. Вимога №22-2/88425 від 16.06.2009 року була надіслана позивачем та отримана [PERSON].21.09.2009 року, однак у зазначений строк не виконана. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили. Станом на 05.09.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року та складає 27999,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 95.09.2014 року складає 350 804,72 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту. - 3 302,46 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.09.2014 року складає 41 375,53 грн. - сума заборгованості за відсотками. - 114 253,83 дол. США,0 що за офіційним курсом НБУ станом на 05.09.2014 року складає 1 431 458,59 грн. - пеня нарахована на суму заборгованості в розмірі 1% еа кожний день прострочення сплати кредиту. Загальна заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею станом на 05.09.2014 року становить 1 823 638,84 грн. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, на підставі 4.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання умов кредитного договору від 16.01.2008 року боржниками. У зв'язку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від [PERSON] виконання зобов'язань по кредитному договору, які останній ігнорує. Тому є підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Крім цього судом встановлено, що 16.02.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № SNL-200/539/2008 від 16.01.2008 року, за яким сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору. Зокрема, викладено в новій редакції графік платежів, з якого вбачається, що збільшився щомісячний платіж за кредитним договором, змінено умови за яких, банк має право підвищити процентну ставку за договором. Так, п. 2.1.4 додаткового договору від 12.02.2009 року визначено, що у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань встановлених умовами кредитного договору та/чи цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % (чотири відсотки) річних, в порядку передбаченому цим додатковим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі збільшення розміру плати за кредит, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо. Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Зміст вищенаведених умов кредитного договору та внесених в нього змін додатковим договором від 16.01.2008 року свідчить про збільшення випадків за яких банк має право підвищити процентну ставку, передбачену договором на 4 %, а саме: первісні умови за виконання яких поручився [PERSON] передбачали таке підвищення тільки за порушення зобов'язання що стосується зобов'язання позичальника щодо не укладання інших правочинів по отриманню нових кредитів без попередньої письмової згоди банку. В результаті такого збільшення умов відповідальності за яких передбачено право банку підвищити процентну ставку за кредитним договором обсяг відповідальності поручителя [PERSON] збільшився. Разом з тим, зазначені зміни до кредитного договору з ним не погоджувались, так як відповідні докази такого погодження суду не надані, у зв'язку з чим порука відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України в момент внесення змін в забезпечене ним зобов'язання припинилася. Враховуючи, що в результаті зміни умов, за яких передбачено підвищення процентної ставки, за забезпеченим порукою кредитним договором без згоди поручителя, обсяг відповідальності останнього збільшився і порука припинилася, підстави для задоволення позову ЗАТ «ОТП Банк» в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до поручителя [PERSON] про стягнення з неї боргу позичальника [PERSON] за кредитним договором відсутні. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial