overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, який в подальшому уточнила, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки по 4000 грн. щомісячно, та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років по 500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження вказаний відповідач. На даний час відповідач проживає окремо, дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, чого сторони не оспорюють. Позивач працює в ПАТ «Запоріжкокс, має регулярну заробітну плату, сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини, хронічними захворюваннями не страждає, примусових стягнень з нього не здійснюється, він добровільно надає кошти на утримання доньки. При цьому, відповідач запевнив суд у тому, що він згоден та здатен сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі по 4000 грн. щомісячно, та на утримання позивачки по 500 грн. щомісячно до досягнення донькою трьох років. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. Також, у відповідності до ст.ст.80,84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини - до досягнення дитиною трьох років, аліменти можуть присуджуватись також у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене а також те, що відповідач погодився з уточненими позовними вимогами у повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені у повному обсязі. Крім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнила та остаточно просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2007 року в Лук'янцевській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 11. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову терміном п'ять днів з дня отримання ухвали суду. 21 грудня 2018 року на виконання ухвали суду від 14 грудня 2018 року позивачем суду надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом розмірі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні уточнені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглянути справу за його відсутності. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2007 року в Лук'янцевській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 11 від 23 серпня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 066790, що видано 23 серпня 2007 року виконавчим комітетом Лук'янцевської сільської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно до повноліття сина. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на те, що з позивачем вона перебуває у шлюбі від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. Хоча є повністю працездатним, фізично здоровим та інших утриманців немає. Відповідач навчається у інституті ІНЕМ Львівської політехніки Наданий час перебуває у академічній відпустці у зв'язку із доглядом за дитиною. Доходів немає. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить судл позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, як просить позивач. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 09 серпня 2012 року, актовий запис № 255 Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2013 року, актовий запис № 60 [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Згідно Довідки з місця проживання про склад сім'ї від 10.02.2015 року №14 [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання сина, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 800 щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на те, що сторони перебувають у шлюбі від якого народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] і дочку - [PERSON] - [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідач проживає окремо. Жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їхньому вихованні, що ставить позивача у вкрай важке становище. Відповідач не має постійної роботи, однак, має періодичні заробітки та має можливість матеріально забезпечувати дітей. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, як просить позивач. Просив суд стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/ 3 від заробітку на двох дітей. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 вересня 2003 року, актовий запис № 2560 [PERSON] та [PERSON] одружилися 16 вересня 2003 року. Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18 листопада 2004 року, актовий запис № 6508 вбачається що [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 червня 2007 року, актовий запис № 3262 вбачається що [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] працює у Львівській філії Дніпропетровського університету залізничного транспорту ім. ак. Лазаря на посаді інспектора по кадрах ЛФ ДНУЗТ, що стверджується Довідкою про доходи № 172 від 22.08.2014 року. Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання дітей, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, приходить до переконання, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1200 грн. на кожну дитину. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просить суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/ 4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на те, що вона перебувала у шлюбі з позивачем, який вони розірвали 26 жовтня 2011 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. Відповідач сім'єю не цікавиться, матеріально не допомагає, не займається вихованням дитини, не надає матеріального утримання. У зв'язку з тим, що позивачу важко одній утримувати дитину вона вимушена звернутися в суд. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що рішенням залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2004 року [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від № 2528 від 27.10.2014 року (а.с. 2) [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 24424,01 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 02.12.2010 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого був товар - 69 мішків цукру, ціною 27426 грн. 31.03.2011 року в двохсторонньому порядку сторони відмовились від договору, в зв'язку з чим у відповідача виникло зобов'язання по поверненню коштів, 01.09.2012 року відповідач повернула позивачу кошти в розмірі 9425 грн. Оскільки відповідач не повернув кошти до сьогоднішнього дня, в зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням 3% річних та індексу інфляції в розмірі 24424,01 грн. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на мотиви позову, просять їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету «Львівська пошта» №69-70 (1680-1981) від 27.06.2015 року. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити. Судом встановлено, що 02.12.2010 року [PERSON] отримала від [PERSON] гроші за 69 мішків цукру в еквіваленті 27425 грн., що стверджується розпискою (а.с. 6). Як вбачається з вказаної розписки відповідач зобов'язувалась повернути кошти 01.04.2011 року. Розписка була складена в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до розписки від 07.06.2011 року вбачається що [PERSON] зобов'язується повернути позивачу 27897 грн. до 06.07.2011 року. Як пояснила в судовому засіданні позивач відповідач частково повернула позивачу кошти 01.09.2012 року в розмірі 9425 грн. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст.ст. 625, 1049-1050 ЦК України боржник, який, прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. З поданого позивачем розрахунку вбачається відповідач заборгувала позивачу 24424, 01 грн., суд приймає до уваги поданий розрахунок, оскільки такий повністю стверджується матеріалами справи. Беручи до уваги те, що відповідач - [PERSON] належним чином умови договору не виконала, не повернула позивачу гроші, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання Позивач посилається на те, що Рішенням Христинівського районного суду відповідача по справі – [PERSON] стягувались аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів його доходів. Відповідач є батьком дитини, але не приймає участі в її вихованні та не надає матеріальної допомоги на її утримання та навчання. Зазначивши що, 02 червня 2014 року їй виповнилось 18 років. 01 вересня 2011 року вона вступила до вищого навчального закладу Одеського коледжу транспортних технологій на денному відділенні за бюджетною формою навчання. Навчання вимагає коштів , вартості підручників, комп’ютера, проїзду до навчального закладу, плата за проживання в гуртожитку, яка за один місяць становить 350 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та поросить задовольнити. В судовому засіданні відповідач, позовні вимоги визнав частково. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно довідки виданої Міністерсвом освіти науки молоді та спорту України, Державного вищого навчального закладу «Одеського коледжу транспортних технологій» від 10.06.2014 року № 34/н що [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі в Одеському коледжі транспортних технологій на денному відділені з 01.09.2011 року за бюджетною формою. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов’язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов’язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків з ким проживає дитина. У відповідності до ст. 199 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 15 січня 2018 року у Виконавчому комітеті Південноміської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 3. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2018 року у Виконавчому комітеті Південноміської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 3 від 15 січня 2018 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 15 січня 2018 року виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 24 квітня 1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Усть-Лабінського виконкому Краснодарського краю, актовий запис № 131. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують понад 25 років, спільного господарства не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Усть-Лабінського виконкому Краснодарського краю, актовий запис № 131 від 24 квітня 1993 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видано 24 квітня 1993 року відділі реєстрації актів цивільного стану Усть-Лабінського виконкому Краснодарського краю. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved