Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого встановити факт володіння житловим будинком з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 03 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнати право власності в цілому на ім'я [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок із господарським будівлями та спорудами. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та [PERSON] 03 лютого 2014 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських споруд [ADDRESS]. Згідно умов зазначеного договору Позивач та [PERSON] дійшли згоди про продаж житлового будинку літ. «А-1» 1956 року побудови загальною площею 32,30 м2, веранди літ. «а» 1956 року побудови загальною площею 12,40 м2, ганка літ. «а1» 1956 року побудови, сараю літ. «Б» 1956 року побудови загальною площею 8, 2 м2. Згідно до п. 2.1. договору продаж Об'єкту здійснено за 29 766,00 гривень. Позивач сплатив Відповідачу, [PERSON], вартість житлового будинку із господарськими спорудами, а Відповідач передав їх у власність Позивачеві. Однак Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на Об'єкт на ім'я Позивача. На земельній ділянці гр. [PERSON] разом із своїм батьком побудували житловий будинок із надвірними будівлями. Таким чином, [PERSON] на дату підписання спірного договору купівлі-продажу від 03.02.2014 року був єдиним власником індивідуального (садибного) житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. [PERSON] (Відповідач) мав право укладати спірний договір, а [PERSON] (Позивач) мав право отримати нерухоме майно, що продавалося. В судове засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати без його участі (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнає у повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності (а.с.17). Представник третьої особи Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надійшла заява про розгляд справи без їх участі в межах діючого законодавства (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], та [PERSON] 03 лютого 2014 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських споруд [ADDRESS]. Згідно умов зазначеного договору покупець (Позивач) та [PERSON] - продавець (Відповідач) дійшли згоди про продаж житлового будинку літ. «А-1» 1956 року побудови загальною площею 32,30 м2, веранди літ. «а» 1956 року побудови загальною площею 12,40 м2, ганка літ. «а1» 1956 року побудови, сараю літ. «Б» 1956 року побудови загальною площею 8, 2 м2 . (а.с.13). Згідно до п. 2.1. договору продаж Об'єкту здійснено за 29 766,00 (двадцять дев'ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень. Факт передачі Об'єкту підтверджується п. 3.2, п. 3.3. договору, згідно до яких під передачею майна за Договором сторони вважали передачу технічної документації на будинок, а саме технічного паспорту на житловий будинок та господарські споруди. А пунктом 3.3. Договору зазначено, що Позивач отримав від Відповідача оригінал технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. Про факт передачі свідчить також знаходження оригіналу технічного паспорту в Позивача. Таким чином, Позивач сплатив Відповідачу, [PERSON], вартість житлового будинку із господарськими спорудами, а Відповідач передав їх у власність Позивачеві. Відповідно до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однак Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на Об'єкт на ім'я Позивача. На земельній ділянці гр. [PERSON] разом із своїм батьком побудували житловий будинок із надвірними будівлями. Таким чином, [PERSON] на дату підписання спірного договору купівлі-продажу від 03.02.2014 року був єдиним власником індивідуального (садибного) житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], про що свідчить технічний паспорт, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронно - юридичне управління «Закон і Захист» від 27.09.2013 року, інвентаризаційна справа 009. (а.с.5-8) Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому [PERSON] (Відповідач) мав право укладати спірний договір, а [PERSON] (Позивач) мав право отримати нерухоме майно, що продавалося. Частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати покладаються на позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved