Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 589 312,74 гривень, посилаючись на те, що 08.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МКАWGА00000110, згідно якого остання отримала кредит в сумі 61 590,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 07.10.2027 року. У зв`язку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 03.12.2019 року у неї виникла заборгованість в сумі 318 833,93 доларів США, яка складається з: 24 605,96 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 49 945,60 доларів США - заборгованість по відсотками; 12 258,97 доларів США - заборгованість по комісії; 232 023,40 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання. Однак, позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу кредиту в розмірі 24 605,96 доларів США, що за курсом НБУ становить 589 312,74 гривень та судовий збір у сумі 8 839,69 гривень. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами 09.01.2020 року. Поштовий конверт, направлений на адресу выдповідача повернувся з відміткою «адресат відсутній за даною адресою». Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Однак, у наданий судом строк та станом на 02 березня 2020 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки в прохальній частині позовної заяви зазначено, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 08.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МКАWGА00000110, згідно якого останній отримав кредит в сумі 61 590,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 07.10.2027 року (а.с.9-11). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦКзобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач взяті на себе згідно кредитного договору зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 03.12.2019 року у неї виникла заборгованість в сумі 318 833,93 доларів США, яка складається з: 24 605,96 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 49 945,60 доларів США - заборгованість по відсотками; 12 258,97 доларів США - заборгованість по комісії; 232 023,40 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання (а.с.5-7). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 24 605,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 03.12.2019 року, становить 589 312,74 гривень (а.с.8). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, відповідно до вимог кредитного договору, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно з платіжним дорученням № ІНВ93В2W3Y від 03.12.2019 року сплачено судовий збір в сумі 8 839,69 гривень (а.с.3). На підставі наведеного та

Outcome: approved