Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в порядку регресу витрати в сумі 9130,52 гривень, судовий збір у розмірі 1218,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 лютого 2014 року в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ2109», д/н [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda -3», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування», транспортний засіб «Mazda -3», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту та зібраних документів було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 9130,52 гривень. Таким чином позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником згідно умов договору. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «ВАЗ2109», д/н [NUMBER], [PERSON] Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована на момент ДТП, то [PERSON] є особою відповідальною за завдані збитки. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 9130,52 гривень. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що страхове відшкодування [PERSON] було здійснено позивачем в рамках договору добровільного страхування транспортного засобу. Зазначив, що бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача було втрачено, про що СК «Київ РЕ» зробила відповідну відмітку. При цьому, позивач звертався із відповідними вимогами до СК «Київ РЕ» до господарського суду, проте у задоволенні позову їм було відмовлено у зв'язку із втратою бланку полісу. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, долученого до матеріалів справи. Зазначив, що його цивільно-правова відповідальність була на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Київ РЕ», проте до страхової компанії з повідомлення про настання страхового випадку він не звертався. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що на момент ДТП, автомобіль було застраховано в СК «Київ РЕ» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач не надав докази звернення до страхової компанії відповідача, а надана довідка про втрату бланку полісу не засвідчена належним чином. В той же час, навіть якщо поліс було визнано недійсним, позивач мав би звертатися з вимогою про сплату шкоди в порядку регресу до Моторного (транспортного) страхового бюро України, а не до відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2014 року об 11 годині 30 хвилин по вул. Будівельників в м. Києві (електроопора № 35) між автомобілем «ВАЗ2109», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Mazda -3», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Відповідно до довідки від 17 лютого 2014 року, виданої ВДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «Mazda -3», д/н [NUMBER] в результаті ДТП, що мала місце 17 лютого 2014 року об 11 годині 30 хвилин по вул. Будівельників в м. Києві отримав механічні пошкодження: переднього бамперу, заднього бамперу (а.с.31). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень (а.с.30). На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Mazda -3», д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.40), цивільно-правова відповідальність якої на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «УТСК (а.с.32). Крім того, 30 листопада 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 665а/13дп/ж (а.с.10 - 22). 18 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.23-26). В подальшому, на підставі страхового акту від 25 лютого 2014 року, розрахунку страхового відшкодування від 21 лютого 2014 року та рахунку фактури № 0000453 від 19 лютого 2014 року, позивачем було розраховано та виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9130,52 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 92 647 від 27 лютого 2014 року (а.с.27-29, 41, 42). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ2109», д/н [NUMBER] була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на підставі полісу АС № 9416946. При цьому, як вбачається з пояснень уповноваженого представника позивача, позивач звертався до Господарського суду із відповідними позовними вимогами до вказаної страхової компанії, проте рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено на підставі того, що поліс було визначеного страховиком як втрачений бланк. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2). В той же час, як встановлено судом із пояснень відповідача, останній, як учасник дорожньо-транспортної пригоди не звернувся до страховика - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» із повідомленням про настання страхового випадку, що є порушенням вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідачем і не надано суду копії полісу обов`язкового страхування укладеного між ним, або іншою уповноважую особою, та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ». Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Тобто у страховика не виникає право вимоги, яке має регресний характер (як регресне зобов'язання), а до страховика переходить вже існуюче у потерпілого право на відшкодування збитків від особи, яка заподіяла шкоду. Має місце заміна кредитора у вже існуючому зобов'язанні, та відповідно перехід права вимоги. Положення ч.1 статті 1191 Цивільного кодексу України, де зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, не застосовується до відносин майнового страхування. Зокрема, Верховний Суд України відзначає, що якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про страхування», страховик, в даному випадку позивач, має право вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], на користь позивача страхового відшкодування в сумі 9 130 гривень 52 копійки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved