Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнення звернення на предмет іпотеки. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 24.04.2007 р. було укладено кредитний договір №98/МК13/2007-980, за яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 200000 грн. терміном по 20.04.2012 р. під 18,9% річних по поточному кредиту та 37,8% річних по простроченому. Пунктом 1.3. Кредитного договору сторони досягли згоди відносно того, що видача кредиту буде здійснюватись окремими траншами після підписання окремих додаткових угод і при цьому сума кожного траншу, терміни користування ним, а також інші умови будуть зазначатися в таких додаткових угодах. Згідно з п.3.1.1. Кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно з Графіками. Як вбачається з п.3.1.4 Кредитного договору у випадку виникнення прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно з Графіком за будь-який період банк має прав вимагати дострокового повернення кредиту, в т.ч. звернути стягнення на заставлене майно. Пунктами 8.1-8.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строків сплати відсотків та повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банк пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань. Додатковою угодою №1 до кредитного договору 24.04.2007 р. сторони домовилися про видачу траншу у розмірі 200000 грн. строком по 20.04.2012 р. під 18,9 % річних по поточному кредиту і 37,8% річних по простроченому. Одночасно сторонами підписано Графік з якого вбачається, що клієнт зобов'язується щомісячно до 20 числа поточного місяця сплачувати 5200 грн. Факт видачі траншу №1 підтверджується заявою на видачу готівки №928 від 24.04.2007 р.. В зв'язку з частковими оплатами заборгованість по основній сумі кредиту зменшилась тому в межах відкритої кредитної лінії 07.03.2008 р. банк видав позичальнику транш №2 н суму 23500 грн., про що було підписано Додаткову угоду №2 до кредитного договору з умовами якої термін користування траншем - до 10.03.2010 р., відсоткова ставка 18,9 річних по поточному кредиту і 37,8% річних по простроченому. Транш №2 погашено в повному обсязі 19.01.2009 р. В зв'язку з зверненнями позичальника умови Кредитного договору неодноразово змінювались, останнє рішення про реструктуризацію заборгованості було прийнято 31.03.2010р. шляхом підписання Додаткової угоди №4. Так, в остаточній редакції кредитного договору сума кредитної лінії, строк погашень залишились незмінними, відсоткова ставка і по поточному кредиту і по простроченому незмінна 18,9% річних. Пунктом 4.2. Кредитного договору в редакції 31.03.2010р. між сторонами досягнуто домовленості про те, що у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів останній сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Одночасно між сторонами було підписано і графік погашення. В якості забезпечення виконання [PERSON] грошових зобов'язань за кредитним договором 24.04.2007 р. між ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно з п.1.1. договору поруки поручитель ([PERSON].) поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №98/МК13/2007-980 від 24.04.2007 р. в тому числі: повернути до 20.04.2012 р кредит в сумі 200000 грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Відповідно до п.1.2. договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне праві Кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних в п.1.1. цього договору повністю чи ; будь-якій частині як від позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Крім того, станом на день укладення кредитного договору і договору поруки відповідачі - перебували зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відмітками в їх паспортних документах. Зважаючи, що [PERSON] поручився за виконання [PERSON] грошових зобов'язань перед ПАТ «КБ «Надра» шляхом підписання договору поруки, кредитні кошти було отримано та використано на потреби і в інтересах сім'ї. Згідно із ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стають об'єктом спільної сумісної власності подружжя, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність. Також, в забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника між ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] було укладено договір іпотеки нежилого приміщення загальною площею 189 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову пре звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації та спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 вказаного закону. За згодою сторін спосіб реалізації визначений у п. 5.3. вказаного договору: - на підставі рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; - права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. Договору іпотеки (п. 5.4. Договору іпотеки). Право банку на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини) воно не буде виконано передбачено п.3.3.5. Договору іпотеки. Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконував взяті на себе грошові зобов'язання. 15.04.2014 р. відповідачі отримали вимогу банку про погашення грошових зобов'язань. У визначені договорами та законодавством строки грошові зобов'язання погашено не було. Станом на 22.04.2014 р. [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 51280,4 грн., з яких: - заборгованість, прострочену по тілу кредиту - 33847грн. 39 коп.; - нараховані відсотки по простроченій заборгованості - 9875 грн. 13 коп.; - нараховані відсотки по поточній заборгованості - 373 грн. 17 коп.; - пеня - 5571 грн. 75 коп.; - індекс інфляції - 1613 грн. 04 коп.. Вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечної договору Позивачем виконані в повному обсязі. В судове засідання представник позивача - не з'явився, по невідомій суду причині. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про місце, день і час розгляду справи були попереджені належним чином судовими повістками з повідомлення, які приєднані до матеріалів справи. На підставі викладеного та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 24.04.2007 р. було укладено кредитний договір №98/МК13/2007-980, за яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 200000 грн. терміном по 20.04.2012 р. під 18,9% річних по поточному кредиту та 37,8% річних по простроченому. Додатковою угодою №1 до кредитного договору 24.04.2007 р. сторони домовилися про видачу траншу у розмірі 200000 грн. строком по 20.04.2012 р. під 18,9 % річних по поточному кредиту і 37,8% річних по простроченому. Одночасно сторонами підписано Графік з якого вбачається, що клієнт зобов'язується щомісячно до 20 числа поточного місяця сплачувати 5200 грн. Факт видачі траншу №1 підтверджується заявою на видачу готівки №928 від 24.04.2007 р.. В зв'язку з частковими оплатами заборгованість по основній сумі кредиту зменшилась тому в межах відкритої кредитної лінії 07.03.2008 р. банк видав позичальнику транш №2 н суму 23500 грн., про що було підписано Додаткову угоду №2 до кредитного договору з умовами якої термін користування траншем - до 10.03.2010 р., відсоткова ставка 18,9 річних по поточному кредиту і 37,8% річних по простроченому. В зв'язку з зверненнями позичальника, умови кредитного договору неодноразово змінювались, останнє рішення про реструктуризацію заборгованості було прийнято 31.03.2010р. шляхом підписання Додаткової угоди №4. В якості забезпечення виконання позивачем [PERSON] грошових зобов'язань за кредитним договором 24.04.2007 р. між ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з п.1.1. договору поруки поручитель ([PERSON].) поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №98/МК13/2007-980 від 24.04.2007 р. в тому числі: повернути до 20.04.2012 р кредит в сумі 200000 грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Відповідно до ст. 541 ЦК, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Судом встановлено, що в забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника між ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] було укладено договір іпотеки №98/МК13/2007-980 від 24.04.2007р., нежилого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 15 квітня 2014 року, відповідачі отримали вимогу банку про погашення грошових зобов'язань. У визначені договорами та законодавством строки грошові зобов'язання погашено не було. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошової зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахувань встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved