Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач просить розірвати укладений з відповідачем шлюб, посилаючись на припинення сімейних відносин та неможливість збереження сімї й просить стягнути на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] шестирічного віку. У позові зазначила, що 23.08.2014 року уклала шлюб з відповідачем та від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який хворіє на дитячий церебральний параліч та потребує особливого догляду, в зв'язку з чим позивачка отримує допомогу та не працює, коштів на своє утримання не має, а відповідач відмовляється надавати кошти на її утримання. Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити позов з урахуванням уточнених позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що з врахуванням прийняття судом визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 23 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №88. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на «Чернуха». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-КГ №091044, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області. Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ №188301, виданого 13 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області, позивач та відповідач являються батьками [PERSON], який народився 31 жовтня 2014 року. Відповідно до медичного висновку №58 та індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №96 від 09.11.2015 року [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч та згідно довідки Томинобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №182 від 22.02.2017 року останній проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що 24.03.2016 року Білозерським районним судом Херсонської області було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2016 року до повноліття дитини. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у звязку з втратою почуття любові та взаємоповаги, з лютого 2016 року позивачка з сином проживає окремо від відповідача та на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, при цьому підстав для відмови у задоволенні позову в частині розірвання шлюбу та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. За вказаних обставин, вимоги позивача про розірвання шлюбу відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Це право має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має постійне місце роботи та одержує заробітну плату, має працездатний вік, інших осіб на його утриманні не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шести років у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] шестирічного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання позивача, суд враховує матеріальний стан сторін. Крім того, суд враховує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, оскільки інше не доведено, тому має можливість надавати допомогу та виконувати покладені на нього законом аліментні обов'язки. Крім того, відповідно до ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання позивача та, в силу ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1280 гривень.

Outcome: approved