Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з цим позовом, з тих підстав, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNH4KP13540290 від 17.06.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2\~910,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ ПриватБанк на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року, про що зазначено в п.1.1. Статуту ПАТ КБ ПриватБанк, доданого до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (надалі Умови) складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Однак свої зобовязання за цим договором відповідач належним чином не виконав, у результаті чого станом на 18.09.2015 року за ним рахується заборгованість у сумі 71 417,44 грн., з якої 2 652,25 грн. заборгованість за кредитом; 18\~756,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 46\~132,11 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 377,02 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором кредиту, а також сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач також у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив відмовити в задоволені позовних вимог, так як сплив термін позовної давності звернення до суду з даним позовом, що обумовлений п.5.5 зазначеного вище кредитного договору. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до банку із заявою встановленого зразка, на підставі якої з ним було укладено кредитний договір № DNH4KP13540290 від 17.06.2006 року. Згідно умов цього договору останній отримав споживчий строковий кредит у розмірі 2\~910,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.06.2007 року включно. - 2 - ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ ПриватБанк, у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ ПриватБанк на ПАТ КБ ПриватБанк, про що зазначено в п.1.1. Статуту ПАТ КБ ПриватБанк, доданого до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно умов вказаного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «3» по «10» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 277,25 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до п.5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за цим договором не виконував, не здійснив жодного платежу по погашенню кредиту і згідно розрахунку заборгованості станом на 18.09.2015 року його борг складає: 71 417,44 грн., з якої 2 652,25 грн. заборгованість за кредитом; 18\~756,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 46\~132,11 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 377,02 грн. - штраф (процентна складова). Правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини справи, випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору і врегульовані нормами ЦК України, зокрема: ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору; ст. 549 ЦК Кодексу боржник у разі порушення ним зобов'язань повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню), розмір якої відповідно до ст. 551 ЦК України може бути встановлений договором; ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з цим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. - 3 - Однак, згідно ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. З аналізу ст.ст. 258, 259, 549-551 ЦК України можна дійти висновку, що в них не міститься положення про строк, за який може бути стягнута неустойка, а йдеться про строк позовної давності для звернення до суду, який був обумовлений сторонами тривалістю у пять років відповідно до п.5.5 вищевказаного кредитного договору. Тобто за загальним правилом, що випливає з ЦК України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. Разом з тим, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 04 грудня 2015 року, ним пропущено обумовлений з відповідачем у кредитному договорі пятирічний термін позовної давності звернення до суду з даним позовом про стягнення заборгованості. Більше того, згідно роз'яснень, що містяться в п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. З урахуванням наведеного, суд констатує, що в даному випадку сплив строк позовної давності, крім іншого про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові. Обставин, які б зупиняли або переривали строк позовної давності, що передбачені ст.ст. 263, 264 ЦК України, судом не встановлено.

Outcome: dismissed