Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь борг по кредитному договору б/н від 12.12.2012 року в сумі 34080,30 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 12.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка дала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною кредитною карткою та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до договору відповідачка повинна була надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, пені, комісії та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносила і станом на 31.12.2016 року її борг по кредитному договору б/н від 12.12.2012 року становить 34080,30 грн., з них: 2565,00 грн. - заборгованість за кредитом, 26256,24 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3160,00 грн. -\~заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 1599,06 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідачки від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 3262-К-Н-О від 17.01.2017 року [PERSON] не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення їй рекомендованого поштового відправлення, де на поштовому конверті наявна відмітка про те, що адресат відмовився від одержання. Заперечень проти позову від відповідачки не надходило, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 даного кодексу, якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено\~ кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою [PERSON] від 12.12.2012 року, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою (а.с. 5-31). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.12.2012 року (а.с. 3-4), станом на 31.12.2016 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 34080,30 грн., з них: 2565,00 грн. - заборгованість за кредитом, 26256,24 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3160,00 грн. -\~заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 2099,06 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 12.12.2012 року, останній строковий платіж внесла 12.06.2014 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернула. За таких обставинах, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 34080,30 грн. боргу по кредитному договору б/н від 12.12.2012 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved