Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи: [PERSON] (далі - третя особа 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Купуй поліс» (далі - третя особа 2) про визнання недійсним договору. Позов обґрунтовано тим, що Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АВ номер 3775644 від 11 квітня 2013 року року (далі - Договір страхування) було укладено після страхового випадку. Просить визнати Договір страхування недійсним. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. 21 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір доручення №37711 (а.с.8-11), та договір доручення №89 від 11.06.2010 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Купую поліс» /а.с.12-16/ Згідно розділу 1 Договору доручення довіритель доручає, а Повірений приймає на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем Довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договорами страхування та забезпечувати їх своєчасне та повне перерахування Довірителю в порядку, передбаченому законодавством та ним Договором. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2013 року вбачається, що [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців /а.с.18-19/. Згідно протоколу ВС№325090 про адміністративне правопорушення та довідки №9183956 про дорожньо-транспортну пригоду датою скоєння дорожньо-транспортної пригоди є 11 квітня 2013 року. /а.с.20-22/ Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою, другою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Частинами першою, другою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, викопати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 26 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але один із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність па підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно пунктом 1 частини другої статті 29 Закону України «Про страхування» договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі якщо його укладено після страхового випадку. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що Договір страхування було укладено після настання дорожньо-транспортної пригоди та особою яка не має належних повноважень на представництво та підписання договорів, та вважає за необхідне визнати його недійсним. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 114, 70 грн. (сто чотирнадцять гривень 70 копійок). Враховуючи викладене, беручи до уваги положення постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved