Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 26.06.2012 року в розмірі 27480,84 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 16907,41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8788,63 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1284,80 грн. Представник позивача Штронда А.М. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що ним відповідно до умов кредитного договору від 26.06.2012 року було отримано кредит на картковий рахунок в розмірі 8000,00 грн., проте у зв'язку з викраденням банківської картки, будь-яких операцій по зняттю грошових коштів та погашенню кредиту особисто не здійснював. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. 26.06.2012 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надає відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-8). Положеннями п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 26). Відповідно до даних умов кредитного договору, позивач 17.12.2013 року встановив кредитний ліміт [PERSON] в розмірі 8000,00 грн. (а.с. 6). Отже, банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором, що не заперечувалось відповідачем. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов надання клієнтам платіжних карток, а також інших банківських послуг, вказані в заяві і в пам'ятці. Належним чином заповнена заява підписується клієнтом і, таким чином, клієнт надає згоду, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами становить укладений договір про надання банківських послуг. Дані умови регулюють відносини між банком та клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних у заяві (а.с. 7). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач надала згоду на визначену кредитодавцем базову процентну ставку за кредитом 30 % річних на залишок заборгованості, що підтверджується заявою клієнта від 26.06.2012 року (а.с. 8). Також [PERSON] надав згоду, що відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення ним термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії (а.с. 29). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не погасив заборгованості за кредитом, процентами, а також штрафи відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості. Станом на 24.01.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 27480,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (16907,41 грн.- заборгованість за кредитом, 8788,63 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 500, 00 грн- штраф (фіксована частина), 1284,80 грн.- штраф (процентна складова - 5%) (а.с. 5). В судовому засіданні відповідач не заперечував, що ним було тримано кредит на картковий рахунок в розмірі 8000,00 грн. відповідно до укладеного 26.06.2012 року кредитного договору. Як вбачається з виписки по картковому рахунку, що належить [PERSON], ним здійснювались поповнення карткового рахунку, зокрема: 29.01.2014 року в розмірі 1000,00 грн., 06.12.2014 року в розмірі 300,00 грн., 15.01.2015 року в розмірі 600,00 грн. А тому заперечення відповідача щодо викрадення банківської картки та не здійснення з його боку будь-яких операцій по зняттю грошових, не обгрунтовані та нічим не підтверджені. Крім того, як з'ясовано в судовому засіданні відповідач погодився надати свою банківську картку не знайомому чоловіку, з яким мав намір займатися підприємницькою діяльністю. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 274,81 грн. судового збору.

Outcome: approved