Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 14.05.2008 року згідно якої отримала кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає останньому право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.03.2018 року має заборгованість в розмірі 66\~336,37 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену заборгованість та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено\~судом з\~матеріалів справи,[PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 14.05.2008 року згідно якої отримала кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 14.05.2008 року гр. [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 20.12.2017 року має заборгованість в розмірі 66\~336,37 грн. (шістдесят шість тисяч триста тридцять шість гривень тридцять сім копійок), яка складається з наступного: 4590,00 грн. заборгованість за кредитом; 54849,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 3146,97 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п. 6.6, п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту там овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту. Овердрафт короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. У відповідності з вимогами договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у [PERSON] заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. З наданого Розрахунку судом також встановлено, що заборгованість виникла з 21.04.2012 року. Відтак, кількість прострочених днів по кредиту станом на 31.03.2018 року складає 2171 день. З [PERSON] також встановлено, що 01.09.2015 року банком збільшено відсоткову ставку до 43,20 %. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем і відповідачем існувало якесь листування, узгодження зміни процентної ставки чи будь-який інший двохсторонній обмін інформацією. Відповідач же згоди на підвищення відсоткової ставки з6,00% до 43,20% річних не надавав. А нарахована банком сума заборгованості за відсотками складає 54849,40 грн., що в 11,95 разів перевищує заборгованість по тілу кредиту. А, враховуючи, що згідно з\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, суд вважає недоведеним факт узгодження підняття процентної ставки. Тому, суд бере до уваги наданий позивачем [PERSON] лише в частині, яка визначає відсоткову ставку у розмірі 36,00%. Відтак, судом розраховується заборгованість за відсотками за наступною формулою: (А1*0,3*А2)/360 днів = Х, де А1 - це тіло кредиту; 0,36 36,00% річних, А2 - кількість днів прострочення. Таким чином, заборгованість за відсотками за кредитним договором становить 9964,89 грн. (4590*0,36*2171)/360 днів= 9964,89 грн.) З наданого Розрахунку судом також встановлено, що до заборгованості включено пеню у розмірі 3500,00 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Згідно з Договором передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору. У той же час, згідно з Договором єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязань позичальником, є штраф в розмірі 250 гривень та 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15\~532,63 грн. (пятнадцять тисяч пятсот тридцять дві гривні шістдесят три копійки), яка складається з: 4590,00 грн. заборгованість за кредитом; 9964,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 727,74 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були заявлені в розмірі 66\~336,37 грн., задоволено вимоги в розмірі 15\~532,63 грн., що складає 23,41% а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 412,48 грн. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial