Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON] Посилаються на те, що згідно укладеного договору №б/н від 28.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. 04.04.2008 року Вижницьким районним судом Чернівецької області - винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 8396,47 грн. Однак у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, в зв'язку з чим станом на 31.12.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 28367,42 грн., яка складається із наступного: 6977,94 грн. - заборгованість за кредитом; 16225,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5163,72 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 8396,47 грн. - сума за кредитом, яка задоволена судовим наказом, різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 19970,95 грн., а також штрафи відповідно доп.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 998,55 грн. - штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №бн від 28.04.2007 року в розмірі 21469,50 грн. та судові витрати. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, просять їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що гроші з кредитної картки не знімав, віддав картку працівникам банку для підняття ліміту і не забирав назад, працівник банку самостійно зняв кошти. Зазначав, що звертався до правоохоронних органів про вчинення злочину, однак ніяких відповідей не отримував. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об'ємі. Судом встановлено, що 28.04.2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №б/н від 28.04.2007 року, останньому надано кредит у розмірі 1700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору. З копії заяви [PERSON] від 28.04.2007 року вбачається, що останній своїм підписом надав свою згоду, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. 04.04.2008 року Вижницьким районним судом Чернівецької області - винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №б/н від 28.04.2007 року в сумі 8396,47 грн. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним склалась заборгованість, яка станом на 31.12.2013 року становить 28367,42 грн., яка складається із наступного: 6977,94 грн. - заборгованість за кредитом; 16225,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5163,72 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 8396,47 грн. - сума за кредитом, яка задоволена судовим наказом, всього поточна заборгованість становить 19970,95 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 998,55 грн. - штраф (процентна складова), що у загальній сумі становить 21469,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Наказом Приватбанку від 24.05.2005 року «Про впровадження спрощеної форми укладення Договору» встановлено, що спрощена форма укладення Договору про надання банківських послуг - кредитної картки, зумовлюється підписом клієнта Заяви про надання послуг. В заяві клієнт зазначає, що ознайомлений і згідний з Умовами і Правилами надання послуг. Дана заява відповідає правилам встановленим ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно якої відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом та банком, Положенню про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 року №137, наказу Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 24.05.2005 року «Про впровадження спрощеної форми укладення договору». Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18.12.2009 року вбачається, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК). Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.1 та 2 ст.3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Що стосується заперечення на позовні вимоги відповідача [PERSON] суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідачем [PERSON] будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач не користувався кредитною карткою, грошові кошти з кредитної картки зняті іншою особою, а не відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення в сумі 21469,50 грн. Крім того з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved