Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач просить змінити розмір аліментів, які відповідач сплачує за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 13 березня 2006 року на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 120 гривень, щомісячно,починаючи стягнення з 13 лютого 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує істотним збільшенням мінімального прожиткового рівня на дитину, ростом витрат на її виховання та матеріальне забезпечення, вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка перебуває на її утриманні та вихованні. Крім того, вона є інвалідом 3 групи загального захворювання, а її донька [PERSON] є дитиною інвалідом з 29.11.2011. У ході судового розгляду справи позивач змінила свої позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 гривень,щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, так як стало відомо, що відповідач на даний час не працює, про що представник позивача надала заяву (а.с.36). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та обґрунтувала обставинами, викладеними в позовній заяві, згодна на ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст. 128 ЦПК України за місцем його проживання, повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає з'являтися до суду, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач 07 серпня 1999 року одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №21 та підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 07 серпня 1999 року Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області (а.с.9). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 2001 року Іванівською сільською радою Великописарівського району Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьками дитини у свідоцтві про народження записані сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції Сумської області 13 лютого 2007 року, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною[PERSON]розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №15 від 13 лютого 2007 року (а.с.14). Зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 06 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №90. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини -[PERSON] (а.с.15). На підставі рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 13 березня 2006 року 14 березня 2006 року Великописарівським районним судом Сумської області видано виконавчий лист №2-46/2006 про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с.Новоборове Тячевського району Закарпатської області, на користь [PERSON]аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 120 гривень, щомісячно,починаючи стягнення з 13 лютого 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20). 17 березня 2006 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-46/2006, виданого 14.03.2006 Великописарівським районним судом Сумської області, що підтверджується постановою Державної виконавчої служби у Великописарівському районі про відкриття виконавчого провадження ВП №1858486 (а. с.21). Відповідно до довідки №22 від 11.01.2018, виданої Великописарівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-46, виданий 14 березня 2006 року Великописарівським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментівна утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 120 гривень, щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 01.01.2018 становить 360 гривень (а.с.22). [PERSON]є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим 30.11.2017, термін дії - довічно (а.с.6). З посвідчення серії [NUMBER], виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Валківської РДА 29.11.2011, слідує, що [PERSON], [INFO], призначено державну соціальну допомогу як на дитину-інваліда (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що розмір аліментів визначений судом раніше, підлягає збільшенню, оскільки встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений мінімальний розмір аліментів, який не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача змінився матеріальний стан, при цьому суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, та вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved