Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою в сумі 19500, 00грн., 3% річних в сумі 585,00грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем було укладено домовленість, за якою відповідач зобов?язувався надати позивачу послуги щодо продажу двох ялинок та виконання робіт щодо висадження їх на належній позивачу присадибній ділянці. Вартість ялинок та наданих послуг склала 19500,00грн. Відповідач виконав свої зобов?язання щодо висадження ялинок. Крім того, відповідач надав позивачу гарантію на виконані ним роботи строком на три роки. Однак ялинки не прийнялись в межах гарантійного строку. Відповідач погодився повернути кошти в сумі 19500,00грн., надав розписку, проте станом на 27.03.2020р. кошти так і не повернув, на претензії позивача жодним чином не реагує. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Згідно з розпискою від 12.03.2019р., відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що ним було надано позивачу послуги по виконанню робіт по озелененню приватного присадибного майданчика, належного [PERSON] (висаджено дві блакитні ялинки). [PERSON] взяв на себе відповідальність за якість виконаних робіт та надав гарантію строком на три роки на висаджені ялинки. Оскільки роботи були виконанні не якісно (ялинки не прийнялися) зобов?язався повернути [PERSON] сплачені ним кошти в сумі 19500,00грн. до 30.04.2019р. Розписка підписана відповідачем. Таким чином, даною розпискою відповідач підтвердив наявність у нього не виконаного грошового зобов`язання перед позивачем у вказані сумі. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 626 ЦКУ - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 638 ЦКУ - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 1046 ЦКУ визначено, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження наявності між сторонами даного боргового зобов`язання, позивач в судовому засіданні надав суду оригінал розписки відповідача, яка повністю відповідає змісту долученої до матеріалів справи копії даної розписки та сумі позики, яку позивач просить стягнути з відповідача. Розписка написано власноручно позичальником - відповідачем, тобто факт виникнення у відповідача грошового зобов`язання підтверджений належним доказом. Як видно з розписки і з пояснень позивача (підтвердженим відомостями, викладеним у розписці) - дане грошове зобов`язання виникло у відповідача з неналежного виконання раніше укладеного договору на виконання певної послуги/роботи. Наданими доказами доведено факт укладення договору, факт передачі за договором позивачем грошових коштів відповідачу- виконавцю роботи, а також факт неналежного виконання роботи виконавцем (відповідачем) і як наслідок - факт виникнення у виконавця грошового зобов`язання перед замовником по поверненню отриманих за укладеним договором грошових коштів від замовника , на умовах, викладених у розписці. Надана позивачем розписка відповідає вимогам закону до належного способу доказування. В ній є інформація щодо всіх істотних умов грошового зобов`язання : підстава виникнення, сума та строк виконання. Також розписка є належним доказом на підтвердження отримання позичальником позичених коштів. Згідно ст.1053 ЦКУ (Новація боргу у позикове зобов`язання) - За домовленістю сторін борг, що виник із іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. 2. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу- договір позики). Відповідно до ст.1049 ЦКУ - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ). Згідно ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідач не оспорював факту наявності написаної ним власноручно розписки від 12.03.2019р., жодних доказів погашення заборгованості в повному обсязі або частково, суду не надавав, відзиву на позов не подав. Таким чином, встановлено, що відповідач своє грошове зобов`язання, що виникло у нього з укладеного між ним і позивачем договору, не виконав, і не повернув позивачу грошові кошти , отримані від нього , у сумі і у строк, визначений у розписці. Тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник прострочив грошове зобов`язання, не повернувши позичені кошти у вказаний строк, тому є підстави для покладення на нього обов`язку, передбаченого ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати трьох відсотків річних. За проведеним позивачем розрахунком, стягненню з відповідача підлягає 585,00грн. - 3% річних за період прострочення. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved