Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач, ПрАТ «СК «Рідна», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Рідна» відшкодування збитків у розмірі 12 645,75 грн і компенсацію витрат позивача на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн; покласти на відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.02.2019 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір № АТ/040/19 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] . 11.01.2020 р. в с. Артемівка Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП) за участю автомобіля Fiat Nuovo Doblo д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] . За умовами Договору страхування позивачем було визнано вказану подію страховим випадком, проведено розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 43 658,66 грн, що становить фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] відповідно до рахунку-фактури складеного ДП «Авто Інтернешнл». Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушенні вимог Правил дорожнього руху, що призвело до вказаної ДТП та пошкодження автомобіля Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Fiat Nuovo Doblo д.н.з. [NUMBER] на дату настання ДТП була застрахована ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом № 150964903 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За вимогами чинного законодавства до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від відповідача, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» відшкодування завданих збитків у розмірі 43 658,66 грн. 30.04.2020 р. на рахунок позивача від ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» в якості страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надійшли грошові кошти у розмірі 31 012,91 грн. Згідно з листом ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» розмір страхового відшкодування розраховано з урахуванням зносу деталей, що склав 12 645,75 грн. Таким чином, до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від відповідача відшкодування решти завданих збитків у розмірі 12 645,75 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди - 43 658,66 грн та страховим відшкодуванням за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплаченим позивачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі 31 012,91 грн. З метою позасудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачу вимогу про відшкодування завданих збитків в розмірі 12 645,75 грн, однак відповідь на неї не надійшла, збитки не відшкодовані. 26 червня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами, що направлявся судом на адресу відповідача за місцем його реєстрації, двічі, відповідачем не було отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідачем до суду відзиву на позов подано не було, позивачем додаткових пояснень, заяв до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2020 р. у справі № 359/1114/20 відповідача [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 11.01.2020 року о 12 год. 00 хв. в СТ «АГРО», водій [PERSON] керував автомобілем Fiat Nuovo Doblo д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки руху, не звернуся за допомогою до інших учасників дорожнього руху, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль Mazda д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що стояв позаду нього. В результаті ДТП автомобіль Mazda д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Станом на день розгляду справи постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2020 р. є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , яким 22.02.2019 р. з ПрАТ «СК «Рідна» було укладено договір № АТ/040/19 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням вказаним автомобілем. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 3.1 договору № АТ/040/19 добровільного страхування від 22.02.2019 р. пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП належить до страхових випадків. [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання події, яка має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту, від 13.01.2020 р. та заявою на виплату страхового відшкодування від 14.02.2020 р. ПрАТ «СК «Рідна» складено Акт огляду транспортного засобу Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] , відповідного до якого встановлено наявність наступних пошкоджень: передні праві двері, задні праві двері, ручка передньої правої двері. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку фактури № 1180218_РФ_116621 від 22.01.2020 р. ДП «Авто Інтернешнл» становить 43 658,66 грн у рахуванням ПДВ. За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 5315 від 14.02.2020 р. та Додаток № 1 до страхового акту № 5315 від 14.02.2020 р. Розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких визначено суму страхового відшкодування в розмірі 43 658,66 грн, виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 199 від 14.02.2020 р. За вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] , яким є [PERSON] , внаслідок ДТП, яка мала місце 11.01.2020 р. Згідно з довідкою № 3020013405821445 про дорожньо-транспортну пригоду, що видана 31.01.2020 р. Бориспільським відділом поліції ГУНП в Київській області, цивільно-правова відповідальність власника (користувача, володільця) автомобіля Fiat Nuovo Doblo д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована за полісом № 150964903 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай». За ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Із відповіді ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» щодо розгляду заяви ПрАТ «СК «Рідна» на виплату страхового відшкодування в порядку регресу убачається, що компанія, не заперечуючи проти вимог ПрАТ «СК «Рідна» щодо отримання страхового відшкодування в порядку регресу за договором страхування № АТ/040/19, не може погодитись із сумою заявлених регресних вимог у розмірі 43 658,66 грн, оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму зносу в розмірі 12 645,75 грн, відповідно до проведеного розрахунку, а отже сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена заявнику в порядку регресу, дорівнює 31 012,19 грн. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані позивачу, становить 12 645,75 грн та становить різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого страховиком страхувальнику, що складає 43 658,66 грн, та страховим відшкодуванням, сплаченим ДТВ «СК «Ю.Ес.Ай.» позивачу, що складає 31 012,91 грн. Позивачем з метою позасудового врегулювання питання щодо відшкодування відповідачем завданих збитків у розмірі 12 645,75 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди - 43 658,66 грн та страховим відшкодуванням за полісом № 150964903 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплаченим позивачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі 31 012,91 грн, направлено [PERSON] відповідну вимогу, яка йому була вручена 11.05.2020 р., однак залишилася без відповіді та виконання з його боку. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача різниці між розміром матеріальної шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування завданих збитків у розмірі 12 645,75 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «Рідна» до [PERSON] про відшкодування завданих збитків. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 102 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved