Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що вона з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, в зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. З травня 2012 року припинили фактичне проживання та проживають окремо Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. А тому вона твердо має намір розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, категорично не погоджується на примирення. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13). Про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Виконкомом Підрудянської сільської ради Овруцького району Житомирської області 2 жовтня 2009 року, серії [NUMBER] (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 02.10.2009 року, актовий запис № 1. Спільних дітей у сторін від даного шлюбу не має. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих у судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що вона категорично не погоджуються на примирення. Неявка відповідача у судове засідання та не повідомлення про причини неявки, вказує на байдуже ставлення останнього до спільного з позивачем сімейного життя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи, що предметом спору є сімейні відносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved