Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що 23.06.2009 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. В той час, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, у зв'язку із чим остання вважає за необхідне стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача. але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилала. Адвокат позивача Петрова О.О. надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань заперечень на адресу суду не надсилав. Представник відповідача у судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів, та задоволення позовних вимог. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 09.10.1999 року, який 23.06.2009 року, між сторонами розірваний, про що маються відповідні відмітки у паспорті позивача. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану у м.Херсоні, актовий запис № 140. В той час, спільна дитина сторін мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №14 від 20.02.2015 року про реєстрацію місця проживання та склад сім'ї, та перебуває повністю на її утриманні. [PERSON] про місце проживання дитини між колишнім подружжям не має. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає в добровільному порядку, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, за умов якого остання позбавлена можливості самотужки забезпечити дитині належний догляд та утримання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2015 року - 1286 гривні, з 1 грудня - 1455 грн. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальне становище малолітньої дитини, необхідність у забезпеченні їй належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від того із батьків, з ким вона проживає та який забезпечує її всім належним та необхідним, чого вона потребує у відповідному віці (належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи обов'язок батька на утримання дитини для збереження того рівня життя, який би вона мала при сумісному проживанні з обома батьками, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved