Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,6446 га з кадастровим № 6325784500:02:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 27 квітня 2016 року. В обґрунтування позову вказує, що 27 квітня 2016 року померла [PERSON], після смерті якої лишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,6446 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року. [PERSON] за свого життя залишила заповіт від 17 грудня 2015 року, згідно якого заповідала їй вищезазначену земельну ділянку. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в заповіті, посвідченому Гетьманівською сільською радою 17.12.2015 , не зазначена площа, кадастровий номер та місце розташування земельної ділянки, у звязку із чим позивач по справі змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову в повній мірі. Від відповідача по справі Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області надійшла письмова заява за вих. № 71 від 19.03.2018 року про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.33). Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вивчивши докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані зі спадкуванням за заповітом. 27 квітня 2016 року померла [PERSON], Що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 546859 від 29.04.2016 року в матеріалах справи (а.с.7). Після смерті [PERSON] лишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,6446 га з кадастровим № 6325784500:02:001:0079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року, виданого Шевченківською державною нотаріальною конторою 27 листопада 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2065 (а.с.10). Право власності на зазначену земельну ділянку за померлою зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень 22 грудня 2014 року за номером запису про право власності 8228413, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (серії ЕЕР № 191091) від 24.12.2014 року з індексним номером 31591628. [PERSON] за свого життя залишила заповіт від 17 грудня 2015 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області [PERSON] 17.12.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 64, згідно якого заповідала [PERSON] вищезазначену земельну ділянку (а.с.9). Позивачем у встановленому чинним законодавством порядку було подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 27.04.2016, у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.10.2016 № 45527600 (а.с.8). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину згідно листа від 06.12.2017 № 493/01-16 в зв'язку з тим, що в заповіті, посвідченому Гетьманівською сільською радою 17.12.2015 року за реєстровим № 64, не зазначена площа, кадастровий номер та місце розташування земельної ділянки (а.с.14). Згідно Витягів зі Спадкового реєстру від 07.02.2018 року наявний чинний заповіт, посвідчений 17.12.2015 року Гетьманівською сільською радою Шевченківського району Харківської області; заведена Спадкова Справа, заведена Шевченківською державною нотаріальною конторою 25.10.2016 року (а.с.30,31). У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом у встановленому чинним законодавством порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 27.04.2016, у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, але отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в заповіті, не зазначена площа, кадастровий номер та місце розташування земельної ділянки то виник цивільно - правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадження. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в звязку з цим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved