Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про усунення від права на спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] року померла його бабця [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6680 га, розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла вищевказану земельну ділянку позивачу [PERSON] У встановлений законом 6-місячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У жовтні 2013 року від нотаріуса П'ятої запорізької державної нотаріальної контори йому стало відомо, що його мати - відповідач по справі [PERSON] також є спадкоємцем, вона має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент смерті та досягла пенсійного віку, отже, була непрацездатною. Спадкодавець [PERSON] померла у віці 89 років, через свій похилий вік вона знаходилась в безпорадному стані та потребувала постійного догляду. В той же час відповідач по справі хоч і проживала разом з матір'ю, не надавала їй необхідної допомоги, не здійснювала належного догляду за нею. За померлою постійно доглядав позивач. Вважає, що відповідач свідомо ухилялися від надання будь-якої допомоги. На підставі викладеного просить усунути [PERSON] від права на спадкування обов'язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд позов задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання особисто нею судових повісток (а.с. 59, 94), причин неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань на адресу суду не надала. У зв'язку з чим причина неявки визнана судом неповажною. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу. Представник третьої особи - П'ятої запорізької державної нотаріальної контори надав суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 99). На підставі викладеного, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача та представника третьої особи. Крім того, у судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що з квітня 2008 року спадкодавець [PERSON] у зв'язку з похилим віком потребувала сторонньої допомоги. Догляд за нею здійснював [PERSON], тоді як відповідач [PERSON] жодної допомоги не надавала. Вислухавши пояснення позивача, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 10697 від 03 грудня 2008 року (копія а.с. 78), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (копія а.с. 78 оборот - 79) та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 03 грудня 2008 року (копія а.с. 43, 77). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6680 га, розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (а.с. 51). Відповідно до заповіту, посвідченого 11 червня 2008 року приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1348, належну їй земельну ділянку площею 2,6680 га [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] (копія а.с. 44, 80 оборот). У передбачений законом 6-місячний строк позивач [PERSON] звернувся до П'ятої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (копія заяви від 30.05.2009 а.с. 70). Також судом встановлено, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] проживала її дочка [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження, одруження та розірвання шлюбу а.с. 47-50), про що свідчить довідка ВРЕЖО № 3 (копія а.с. 84). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, зважаючи, що [PERSON] досягла пенсійного віку, отже, була непрацездатною, проживала зі спадкодавцем на момент смерті та у 6-місячний строк не заявила про відмову від спадщини, вона, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла обов'язкову частку у спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була похилого віку, на час смерті досягла 89-річного віку, зі слів свідків, потребувала постійної сторонньої допомоги. Однак, на думку суду, сам по собі похилий вік спадкодавця [PERSON] ще не свідчить про факт її перебування у безпорадному стані та потребу у постійному догляді. А окрім показань свідків інших доказів (медичної документації, висновків спеціалістів і т.і.) на підтвердження факту перебування [PERSON] в безпорадному стані суду не надано. Зважаючи на викладене, суд вважає недоведеним факт перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані. Крім того, суд вважає недоведеним і факт ухилення відповідача від обов'язку щодо надання спадкодавцеві допомоги. Так, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, підлягає доведенню наявність у спадкоємця матеріальної та фізичної змоги надавати таку допомогу. У порушення вказаних вимог закону, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт умисного ухилення [PERSON] від обов'язку щодо надання спадкодавцеві допомоги. Таким чином, оскільки для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, а також їх доведеність належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed