Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.12.2014 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сімї виникали сварки, подружжя втратило повагу один до одного. Також позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 щомісячно до її повноліття. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач визнав позовні вимоги частково був згоден на розірвання шлюбу та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, посилаючись на те, що він має постійний дохід та отримує пенсію, як інвалід ІІ групи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10.12.2014 року, актовий запис № 61. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем, що підтверджується копіє довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 6). Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач працює в ПП «Захист» та отримує заробітну плату з березня 2017 року в сумі 3200 грн, що підтверджується довідкою № 0708/1 від 07.08.2017. Відповідач є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію з червня 2017 року в розмірі 1412 грн. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, маєх постійний дохід, просив стягнути з нього 1/3 частину його доходів на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини доходів щомісяця, до досягнення ними повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial