Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» 31.05.2018 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали: прийняти позовну заяву та відкрити провадження у справі; проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 20976,67 грн; стягнути з [PERSON] на користь позивача ПАТ «Ідеа Банк» судовий збір в розмірі 1762 грн., що сплачений при поданні позовної заяви. 31 травня 2018 року ухвалою судді Шевської О.І. відкрито провадження у справі (а.с.14). 07 листопада 2018 року АТ «Ідея Банк» надав суду заяву про уточнення позовних вимог. В якій остаточно прохав: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідеа Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 19780,73грн.; стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідеа Банк» судовий збір у розмірі 1762 грн., що сплачений при поданні позовної заяви; стягнути з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» інші можливі витрати, повязані з розглядом даної справи. 21 листопада 2018 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 21.11.2018 цивільну справу №554/3986/18 передано для подальшого розгляду судді Блажко І.О., у звязку із закінченням 06.11.2018 повноважень судді Шевської О.І. В судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши в позовні заяві, що прохають що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. 06.11.2018 надали відповідь на відзив в якому зазначили, що відповідно до п.3.3.1 кредитного договору №№V04.178.74314, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] позичальник сплачує штрафні санкції, що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1-60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. Позичальник погодився на такі умови, підписавши кредитний договір. Враховуючи вищенаведені норми цивільного законодавства та положення кредитного договору, можна зробити висновок, що стягнення з відповідача заявленої до стягнення у даній справі пені за несвоєчасне погашення платежів у розмірі 3777,85 грн, повністю відповідає їм. Відповідачі [PERSON] до суду не з»явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. Прохав проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. 23.10.2018 надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що суму заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) визнає повністю, але прохав суд врахувати, що ним частково погашено заборгованість після початку судового розгляду у даній справі в сумі 970,00 грн. (24.05.2018),113,00 грн. (04.07.2018), 113,00 грн. (01.07.2018). Відповідно, вважає, що сума основного боргу, що заявлена позивачем до стягнення 2779,71 (просточений борг) грн. підлягає зменшенню до 1583,71 грн. (2779,71-1196,00=1583,71) Що стосується пені за несвоєчасне погашення платежів, то, прошу суд врахувати під час ухвалення судового рішення, що я не мав наміру уникати погашення боргу перед банком, та періодично намагаюся його гасити самостійно в добровільному порядку, але розмір його доходу не дозволяє йому це робити своєчасно. Так він працює на виробничму підрозділі моторвагонного депо Полтава регіональної філії «Південної залізниця» та отримує заробітну плату в розмірі 4200,00 грн. В той же час він і надалі зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором та не ухилятися від повернення кредиту. (а.с.41, 76-79). \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 09.12.2015 між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №V04.178.74314 від 09 грудня 2015 року( а.с.6-8). Відповідно до умов п.1.1. Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 22022,00 грн., а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісіями згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.1.2. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 84 місяці. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 0,0010% річних від залишкової суми кредиту. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобовязання та надав грошові кошти в розмірі 22022 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON]систематично порушує строки погашення кредиту, сплати відсотків за кредит. Відповідно до розрахунку заборгованості позивач за кредитним договором станом на 29.10.2018 має заборгованість за основним боргом 13108,22 грн.; заборгованість за простроченим боргом - 2894,56 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 0,09 грн.; заборгованість за строковими процентами - 0,01 грн. Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Норми ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дають підстави для висновку, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Крім того, за порушення умов договору позивачем нараховано : заборгованість за пенею 3777,85 грн. Таким чином, банком встановлено, що станом на 29.10.2018 заборгованість позичальника за кредитним договором становить разом з нарахованими проценти та пенею 19 780,73 грн. (13108,22+2894,56+0,09+0,01+3777,85) Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Всього сума заборгованості складає 19 780,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1762 грн. 00 коп. (а.с.5). Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 881 грн., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 881 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved