Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулася до суду з вищезгаданим позовом, посилається на те, що 15 серпня 2013 року близько 17 год. 30 хв. в с. Опарі Дрогобицького району сталася ДТП за участі [PERSON], який керував велосипедом «Україна» та транспортного засобу «Geely», ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2013 року. 27.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 03/ТЗ/0003539/2.1.5.1, предметом страхування за яким є майнові інтереси Страхувальника, пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем «Geely», ДНЗ [NUMBER]. Страхувальник [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту вищезазначеного автомобіля визначено на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 27.08.2012 року та у відповідності до протоколу огляду автомобіля та рахунком № 1162 становить 8 157,00 грн. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту розмір франшизи встановлений в розмірі 300.00 грн. Враховуючи наведене, позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати на підставі страхового акту № 03/29463/2.1.5.1. страхового відшкодування в розмірі 7857,00 грн. Платіжним дорученням № 77 від 28.01.2014 року, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування згідно заяви [PERSON] Вказує на те, що в результаті виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги на отримання відшкодування від особи винної в заподіянні збитків, тобто до відповідача в розмірі виплаченого постраждалій стороні страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Крім того, подав клопотання про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов»язаних з викликом відповідача через пресу на суму 200,00 грн. Не заперечив щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, зокрема через оголошення в пресі, в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, а відтак суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд. Небажання відповідача та її представника надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Суд встановив, що 27.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 03/ТЗ/0003539/2.1.5.1, предметом страхування за яким є майнові інтереси Страхувальника, пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем «Geely», ДНЗ [NUMBER]. 15 серпня 2013 року близько 17 год. 30 хв. в с. Опарі Дрогобицького району сталася ДТП за участі [PERSON], який керував велосипедом «Україна» та транспортного засобу «Geely», ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина відповідача встановлена постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року в справі №442/5797/13-п, 3/442/1555/2013, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З оглянутого страхового акту за № 03/29463/2.1.5.1 від 27.01.2014 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 7857,00 грн. (8157,00 грн. вартість відновлювального ремонту - 300,00 грн. франшиза). З оглянутої судом платіжного доручення за № 77 від 28.01.2014 року вбачається, що позивач перерахував власнику транспортного засобу «Geely» [PERSON] суму завданих збитків в розмірі 7857,00 грн. Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Країна» підлягають до задоволення, так відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у визначені законом умови у строки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати, пов»язані з викликом відповідача до суду шляхом розміщення оголошення в пресі в розмірі 200,00 грн.

Outcome: approved