Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості в розмірі 22 124 грн. 83 коп. за кредитним договором №б/н від 25 липня 2005 року та судових втрат. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 липня 2005 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив своїм підписом у заяві згоду на те, що вона разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31 серпня 2013 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 22 124 грн. 83 коп. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, при цьому пояснив, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає необґрунтованим та незаконним, оскільки позивач пропустив трирічний строк позовної давності звернення до суду, не надав доказів отримання кредитних коштів та заборгованості на суму 6 446 грн. 66 коп., зазначив, шо Умови надання банківських послуг не завірені належним чином, кредитні кошти, зазначені в позовній заяві він не отримував, заборгованість перед банком відсутня. Відповідач [PERSON] просив суд застосувати позовну давність при винесенні рішення по справі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 25 липня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було встановлено відповідачу [PERSON] кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 5 000 грн. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, [PERSON], порушив свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, станом на 31 серпня 2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 6 446 грн. 66 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до умов договору відповідачем сплачуються відсотки за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Так, заборгованість [PERSON] за користування кредитом становить 14 148 грн. 42 коп. Згідно пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушення позивальником строків платежів останній сплачує 500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 1029 грн. штрафу ( процентна складова). Всього сума заборгованості за кредитним договором становить 22124 грн. 83 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості від 31 серпня 2013 року Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Як вбачається з матеріалів справи,сторони не інформували один одного про припинення дії договору. Таким чином договір є автоматично пролонгованим та продовжує діяти. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved