Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 071-22-12/07 та додаткову угоду до нього, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 99000 доларів США, зі сплатою 13% річних та з кінцевим терміном повернення 05.06.2022 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. та майнові права на земельну ділянку загальною площею 0,13 га, які знаходяться за адресою: Луцький район, с.Липини вул.Д.Галицького,28. 27.11.2007 року були внесені зміни в умови Іпотечного договору від 06.06.2007 року шляхом укладення додаткової угоди № 1 до нього, якою було змінено опис предмету іпотеки, а саме: передано в іпотеку банку житловий будинок, загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., який знаходиться за адресою: Луцький район, с.Липини вул.Д.Галицького,28 та земельну ділянку площею 0,1175 га, яка знаходиться в с.Липини Луцького району. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами якого поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із Договору відновлювальної кредитної лінії № 071-22-12/07 від 06.06.2007 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3632777,17 грн., в тому числі 74671,43 доларів США, що (згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015 року 1 долар США становить 21,3716 грн.), еквівалентно 1595844,20 грн. заборгованість за кредитом, 63846,33 доларів США , що еквівалентно 1364494,96 грн. заборгованість за відсотками, 672438,01 грн. пеня, в тому числі 243732,74 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 428705,27 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 12.08.2014 року по 12.08.2015 року включно та судові витрати по справі. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. У звязку з відсутністю в судовому засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних пристроїв не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 071-22-12/07, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 99000 доларів США, зі сплатою 13% річних та з кінцевим терміном повернення 05.06.2022 року (а.с.6-9). Банк умови договору виконав, надавши позичальнику кошти, що підтверджується заявами на видачу готівки та меморіальними ордерами (а.с.10-64). В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. та майнові права на земельну ділянку загальною площею 0,13 га, які знаходяться за адресою: Луцький район, с.Липини вул.Д.Галицького, 28 (а.с.67-71). 27.11.2007 року були внесені зміни в умови Іпотечного договору від 06.06.2007 року шляхом укладення додаткової угоди № 1 до нього, якою було змінено опис предмету іпотеки, а саме: передано в іпотеку банку житловий будинок, загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., який знаходиться за адресою: Луцький район, с.Липини вул.Д.Галицького,28 та земельну ділянку площею 0,1175 га, яка знаходиться в с.Липини Луцького району (а.с.74-75). Відповідно до п.п.3.3.7,3.3.9 та п.3.3 Договору кредитної лінії позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.1.1.1 цього договору, сплачувати кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п.1.1.1 цього договору. 18.06.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору, за умовами якої було збільшено максимальний ліміт заборгованості за договором до 99000 доларів США (а.с.65-66). Відповідно до п.4.3 кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.15 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3% від суми кредиту, визначеного п.1.1.1 цього Договору за кожний випадок. Згідно п.п.3.2.3.1, п.п. 3.2.3, п.3.2 договору кредиту кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. В судовому засіданні встановлено, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, у звязку з чим станом на 12.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 36327777 грн., в тому числі 74671,43 доларів США, що (згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015 року 1 долар США становить 21,3716 грн.), еквівалентно 1595844,20 грн. заборгованість за кредитом, 63746,33 доларів США , що еквівалентно 1364494,96 грн. заборгованість за відсотками, 672438,01 грн. пеня, в тому числі 243732,74 грн. -пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 428705,27 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 12.08.2014 року по 12.08.2015 року включно, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості(а.с.83-93). В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 06.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами якого поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із Договору відновлювальної кредитної лінії № 071-22-12/07 від 06.06.2007 року. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). 26.11.2010 року за вих.№№ 38-01/96-534 банком була направлена [PERSON] претензія про повне погашення заборгованості за договором кредиту, яка залишена останнім без відповіді (а.с.79-80). Однак, позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До початку розгляду справи відповідач подав заяву про застосування до вирішення спору позовної давності. З цієї підстави просить відмовити в позові. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Визначення поняття «зобов'язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої цієї статті за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з пунктом 4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснив 10 березня 2011 року, а тому за пунктом 4.5 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з\~\~09 травня 2011 року. Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено на 10 березня 2011 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише в вересні 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Такаж позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-900цс16 від 16 листопада 2016 року. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.526, 554, 610, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed