Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 64_150 від 18.10.2012 року. Кредит був наданий в розмірі 27000 гривень на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.10.2015 року на споживчі цілі під 29% річних. В якості забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON], був укладений договір поруки № 64_150/1 від 18.10.2012 року та з [PERSON] № 64_150/2 від 18.10.2012 року. Вимоги банку щодо погашення заборгованості не задоволені, заборгованість не погашена, таким чином, станом на 02.06.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 13931,21 гривень, у тому числі: борг по кредиту 8855,15 гривень, сума несплачених прострочених відсотків 2345,12 гривень, сума втрат від інфляції про простроченому основному боргу 1919,94 гривень, сума втрат від інфляції про прострочених відсотках 464,67 гривень, три проценти річних за прострочення основного боргу 274,25 гривень, три проценти річних за прострочення відсотків 72,08 гривень. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 13931,21 гривень. Відповідачі у судові засідання неодноразово не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з'явився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 06 грудня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 64_150 від 18.10.2012 року. Кредит був наданий в розмірі 27000 гривень на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.10.2015 року на споживчі цілі під 29% річних. В якості забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON], був укладений договір поруки № 64_150/1 від 18.10.2012 року та з [PERSON] № 64_150/2 від 18.10.2012 року. Станом на 02.06.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 13931,21 гривень, у тому числі: борг по кредиту 8855,15 гривень, сума несплачених прострочених відсотків 2345,12 гривень, сума втрат від інфляції про простроченому основному боргу 1919,94 гривень, сума втрат від інфляції про прострочених відсотках 464,67 гривень, три проценти річних за прострочення основного боргу 274,25 гривень, три проценти річних за прострочення відсотків 72,08 гривень. Розрахунок заборгованості сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України [PERSON], [PERSON] поручились перед кредитором боржника за виконання ним свого обвязку та відповідати перед кредитором як солідарні боржники. В зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та у вигляді витрат на оголошення у пресі для виклику відповідачів, сплачених позивачем.

Outcome: approved