Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Купянського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 07.03.2012 року був укладений договір кредиту б/н на суму 2500,00 грн., яку позивач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. При цьому, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 29.02.2016 року склала 13214,32 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1140,76 грн., відсотки за користування кредитом 8268,12 грн., комісії за користування кредитом 2700,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 605,44 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1378,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Представник відповідача надав до суду заперечення в яких зазначає, що наданий розрахунок заборгованості є некоректним, так як відповідачем 24.04.2012 року було внесено на рахунок банку 2412,00 грн.. 25.04.2012 року відповідно до наданого розрахунку сальдо простроченої заборгованості складає 0,00 грн.., але в подальшому заборгованість за кредитом змінювалася. Зазначають, що в розрахунку заборгованості не вказана сума погашення заборгованості, яка була внесена відповідачем 24.04.2012 року. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, зазначили, що відповідач дійсно користувався кредитною карткою, згодні з сумою заборгованості по тілу кредиту. Просять суд зменшити суму нарахованих штрафних санкцій. Зясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так судом встановлено, що згідно договору б/н від 07.03.2012 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Сплата відсотків за користування кредитом становить 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послугпозичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит і Овердрафт), оплати Винагороди Банку; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.9-32). Тобто між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 29.02.2016 року склала 13214,32 грн., а саме: заборгованість за кредитом 1140,76 грн., відсотки за користування кредитом 8268,12 грн., комісії за користування кредитом 2700,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 605,44 грн., у звязку з чим порушив права та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України. (а.с.4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд критично відноситься до доводів представників відповідача стосовно вимог про зменшення судом штрафних санкцій, так як відповідач був ознайомлений з « Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», що підтверджується заявою про надання кредитної картки з підписом відповідача, в яких зазначено що при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Також відповідач неодноразово користувався кредитною карткою і в подальшому не сплачував кошти на погашення кредиту у звязку з чим і утворилася дана заборгованість. Таким чином оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України, заборгованість у розмірі 13214,32 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved