Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу виплачене страхове відшкодування, оскільки з вини відповідача, який, керуючи автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSVAGEN Passat, д.н.з [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілому заподіяно шкоду в розмірі 44 608,02 грн. Автомобіль відповідача був застрахований в ПрАТ «СК «Еталон», остання виплатила страхове відшкодування потерпілому в розмірі 42 608,02 грн. (шкода в вирахуванням франшизи в розмірі 2 000 грн.) Вважає, що відповідач має сплатити страхове відшкодування, оскільки він письмово не повідомив протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП страховика про ДТП. Тому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 42 608,02 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2021 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 8 квітня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 8 квітня 2021 року розгляд відкладено до 2 червня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 2 червня 2021 року відкладено розгляд справи до 21 липня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. 21 липня 2021 року відкладено розгляд справи до 19 серпня 2021 року у зв`язку з зайнятістю судді в розгляді іншої справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 11 травня 2019 року о 15 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з [NUMBER] , в м. Києві, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю марки VOLKSVAGEN Passat, д.н.з [NUMBER] та скоїв з ним зіткнення. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8-9). Згідно звіту №8950 від 30 червня 2019 року, страхового акту №712-15266 визначено суму страхового відшкодування до виплати потерпілій стороні в розмірі 42 608 грн. 02 коп. (а.с.10-13). За розпорядженням №09-05-15266 від 14.08.2019 року, згідно страхового акту № 712-15266 та договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №АО-0284068 від 06.03.2019 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 42 608,02 грн. (а.с.14). Факт перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення №1416 від 14.08.2019 року (а.с.15). У підпункті «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях. Це узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, у справі № 208/7291/13-ц від 16 січня 2019 року. Судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія його визнала, узгодила із потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його, а тому неповідомлення страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову. До того ж, в процесі слухання справи судом не встановлено та позивачем не доведено, що відсутність письмового повідомлення про ДТП призвела до необґрунтованих виплат, здійснених ним, а тому підстави для задоволення позову про відшкодування шкоди в порядку регресу відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з необгрунтованістю. 19 квітня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Рижовим С.Є. укладений договір №1780-Р/21 про надання професійної правничої допомоги (а.с.61). Згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом надано відповідачу наступні послуги: аналіз чинного законодавства та дослідження практики застосування відповідних норм права (200 хв.) - 5 000,00 грн.; аналіз наданих клієнтом документів по справі (200 хв.) - 5000,00 грн.; складання клопотання №12841-Р - (10 хв.) - 250 грн.; участь в судовому засіданні (20 хв.) - 500 грн.; ознайомлення з матераілами справи - (120 хв.) - 3 000,00 грн. Всього: 13750,00 грн. (а.с.59). На підтвердження оплати послуг надані квитанція на суму 10 000,00 грн. та меморіальний ордер на суму 3750,00 грн. (а.с.60). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі 920/39/20. З матеріалів справи вбачається, що позивачу направлялися пояснення у справі, в яких відповідач просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 13750,00 грн., отримані ним 30.07.2021 року, однак, жодних заперечень щодо суми стягнення суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, про обгрунтованість вимог щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат в сумі 13750,00 грн.

Outcome: approved