Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно по заповіту, а саме ? частину земельної частки ( паю ), після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Бісковичі, Самбірського району, Львівської області в розмірі 1.09 га., що належав [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай ), виданого 19.03.1996 року. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла його бабця, а мама відповідача, [PERSON]. Остання до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Разом із нею постійно з дня свого народження і до дня смерті, тобто до [INFO] року проживала її дочка, а мати позивача [PERSON]. Після смерті бабці [PERSON] відкрилася спадщина. До спадкового майна належить земельна частка ( пай ) розміром 1.09 га., що знаходиться в с. Бісковичі, Самбірського району. Мати [PERSON] із заявою про відмову від спадщини після смерті своєї матері не зверталася, проживаючи разом із своєю матір'ю фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається, такою що прийняла спадщину. Відповідач вважаючи себе єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], не вказавши свою сестру [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину по закону. Оскільки відповідач є не єдиним спадкоємцем, повинен отримати право на спадкування тільки 1/2 частини. Вважає, що ? частина спадкового майна повинна належати дочці померлої [PERSON] 25.06.1999 року [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла своєму сину - позивачу по справі. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, вважає, що його матері [PERSON] належало все майно померлої [PERSON], оскільки вона вступила у володіння спадковим майном, заяви про відмову до нотаріуса не подавала. Крім того до 2012 року ніхто із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] не звертався. Оскільки [PERSON] належало все майно [PERSON], йому як спадкоємцю майна [PERSON] по заповіту повинна належати вся земельна частка ( пай ), тому просить визнати в цілому недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону видане на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну частку ( пай ), розміром 1.09 га., що належав [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай ). В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позовної заяви підтримали, просять позов задоволити та визнати [PERSON] власником земельної частки ( пай ) що належала [PERSON], визнавши недійсним свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку ( пай ) на ім'я відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що дійсно його сестра - мати позивача проживала разом із його матір'ю [PERSON] Обидві вони були хворі і він та його дружина доглядали їх. Після смерті матері [PERSON] його сестра спадщини не оформляла, так як вважала, що все майно має належати йому. У 2012 році він звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини більше ніхто не звертався. Заповіту його мати також не складала. Дійсно на день смерті матері з нею проживала його сестра [PERSON], однак на майно матері сестра не претендувала. Вважає, що він на даний час є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], просить в позові відмовити. Третя особа - державний нотаріус [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що збільшення позовних вимог вважає безпідставними, оскільки позивач є спадкоємцем [PERSON], а не [PERSON] В даний час позивач не може пред'являти заперечень, щодо прийняття спадщини [PERSON] За життя тільки [PERSON] могла заперечувати проти прийняття спадщини своїм братом [PERSON], але на протязі 11 років вона спадщину не приймала. Відповідач звернувся у серпні 2012 року до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] При відкритті спадкової справи нею було здійснено перевірку про те чи звертався за оформленням спадщини ще хто-небудь із спадкоємців. Відповідач пред'явив у нотаріальну контору оригінали документів, що давало можливість вважати, що він прийняв спадщину та підтвердив вступ в управління чи володіння спадковим майном. Дійсно, відповідно до довідки Бісковицької сільської ради на день смерті [PERSON] за її адресою була зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO] року, яка була донькою померлої. Вважає, що [PERSON] повинна належати ? частка в майні [PERSON] Просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши інші докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно [PERSON] з дня народження до дня смерті проживала із [PERSON] [PERSON] померла у 2007 році. Як [PERSON] так і [PERSON] доглядали відповідач по справі із своєю дружиною. Із свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 листопада 2013 року вбачається, що відповідач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року. Спадкове майно складається із земельної частки ( паю ), що належав спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) серія ЛВ № 039294 виданого 19 березня 1996 року Самбірською державною адміністрацією, на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 03 квітня 1996 року за № 189. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти померлого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] У встановлений законом термін відповідач із заявою про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору не звернувся, про що ствердив сам в судовому засіданні, а також ствердила державний нотаріус. Посилання третьої особи - державного нотаріуса на те, що відповідач пред'явив в нотаріальну контору оригінали документів, тим самим вступив у володіння спадковим майном судом не можуть бути взяти до уваги, поскільки згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово -експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним. Із довідки № 1362 від 10.12.2013 року виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] до дня її смерті, а пізніше до дня своєї смерті в будинку [ADDRESS], отже вступила у володіння спадковим майном після смерті [PERSON], що відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року ) визнається що спадкоємець прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлено, поясненням відповідача та третьої особи, що заяви про відмову у прийнятті спадщини [PERSON] не подавала. У випадку, коли на день смерті зареєстрована особа першого ступеня споріднення до шести місяців не відмовилася від спадщини, вона є такою, що прийняла спадщину ( за умови, що вона там фактично проживала ). У такому випадку нотаріус зобов'язаний видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна, а іншу ? частку залишити відкритою до моменту звернення спадкоємців [PERSON] Нотаріусом цього не було зроблено, не з'ясовано всі обставини, що призвело до помилкового висновку та видачі незаконного свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1301 ЦК України ( у редакції 2003 року) свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. За таких обставин свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 листопада 2013 року видане державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 2-539, спадкова справа № 405/2012, що посвідчує, що спадкоємець майна [PERSON], яка померла [INFO] року є її син [PERSON] на спадкове майно земельну частку ( пай ), що належав спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) серія ЛВ № 039294 виданого 19 березня 1996 року Самбірською державною адміністрацією, на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 03 квітня 1996 року за № 189 слід визнати недійсним. Із свідоцтва про смерть ( серія [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у с. Бісковичі, Самбірського району. Відповідно до заповіту складеного [PERSON] 25 червня 1999 року остання все своє майно заповіла синові [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що до складу майна померлої [PERSON] ( відповідно до ст. 1218 ЦК України ) входить і земельна частка ( пай ), що належав спадкодавцю, як спадкове майно після смерті [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) серія ЛВ № 039294 виданого 19 березня 1996 року Самбірською державною адміністрацією, на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 03 квітня 1996 року за № 189. Згідно ст. 12 Закону України « Про власність » однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставі, що не заборонено законом. Позивач, будучи спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, має право на набуття всього майна [PERSON] в тому числі і на середню земельну частку ( пай ), що знаходиться у Бісковицькій спілці власників селянських господарств в с. Бісковичі, Самбірського району, Львівської області, розміром 1.09 га. Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі і тим самим не визнається державним органом то згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов до суду про визнання його права власності. За таких обставин суд вважає,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved