Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення згідно якого встановити факт постійного її проживання разом з матір'ю [PERSON] станом на 09.09.2013 року у квартирі [ADDRESS]; визнати за нею і її неповнолітньою донькою [PERSON] 1998 року народження, право користування житловим приміщенням у кВ. [ADDRESS]; відновити їй та її неповнолітній доньці [PERSON] , 1998 року народження, право на безоплатну приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду» від 19.06.1992 року; визнати приватизацію 2/5 частин квартири [ADDRESS], вчинену [PERSON], [PERSON] за себе особисто та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], 2001 року народження, 14.10.2005 року недійсною, внаслідок порушення норм законодавства; визнати дублікат свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації КП «ХРБТІ» 05.07.2012 року, на підставі розпорядження КП «ХРБТІ» від 14.10.2005 року № 14879, про спільну сумісну власність на однокімнатну квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] і [PERSON] частково недійсним; визнати її та її неповнолітню доньку [PERSON], 1998 року народження, співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 29,20кв.м, житловою площею 10,00кв.м., а саме 2/5 її частин, які належали [PERSON], [PERSON] і [PERSON]; зобов'язати відділ приватизації КП « ХРБТІ» включити її та її неповнолітню доньку до числа власників квартири [ADDRESS] та видати свідоцтво про право власності на житло вказаної квартири, перевести відповідні суми житлових чеків в установи Ощадбанку України для зарахування на депозитний рахунок громадян; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 2-ю ДНК Харківського району 27.07.2012 року, реєстр № 429/2011, на 1/3 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на ім'я [PERSON], частково недійсним; визнати за нею право власності на 1/10 частину однокімнатної квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що однокімнатна квартира [ADDRESS] зареєстрована в 1/3 частині за її сестрою [PERSON], в 1/3 частин за неповнолітньою [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підстві дублікату свідоцтва про право власності , виданого 28.12.2005 року відділом приватизації КП «ХРБТІ» та в 1/3 частині за [PERSON] на підстві свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою держаною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. Вважає, що приватизація вказаної квартири та оформлення спадкових прав на частку [PERSON] відбулося з порушенням норм законодавства, житлових і спадкових прав її та її неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки вони постійно мешкають та зареєстровані в спірній квартирі, як на час приватизації, так і на момент відкриття спадщини. Про те, що вказана квартира була приватизована відповідачем та матір'ю [PERSON] в 2005 році їй стало відомо в грудні 2013 року при розгляді цивільної справи Харківським районним судом Харківської області за позовом [PERSON] до неї та доньки про усунення перешкод в користуванні власністю і виселення. Рішенням суду від 10.12.2013 року позов [PERSON] задоволений. Остання з донькою були зареєстровані але в квартирі не мешкали і не мешкають на даний час. На момент приватизації в квартирі були зареєстровані: вона, її донька [PERSON], матір [PERSON] та [PERSON] з донькою. Вважає, що кожен має право претендувати на право власності на 1/5 частину спірної квартири. [INFO] померла мати [PERSON] Остання заповітів не залишила, тому спадкування відбувається за законом. На момент смерті матері вона з нею мешкала, від спадщини не відмовлялася, приймала участь в її похованні, тому спадщину прийняла фактично. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідач позов не визнала та вказала, що позивач після одруження в 1998 році знялася з реєстрації та в спірній квартирі не проживала. [PERSON] погано відносилася до матері : сварилася з нею та била її, ніколи їй не допомагала, у зв'язку з чим матір її боялася. На час приватизації [PERSON] з донькою в квартирі не були зареєстровані та не мешкали. Остання заяву на приватизацію від себе та її доньки не писала. На момент смерті матері [PERSON] також в спірній квартирі не мешкала. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину. Після смерті матері [PERSON] з донькою та співмешканцем самочинно вселилися в спірну квартиру та перешкоджає їй з дитиною користуватися власністю. Рішенням Харківського районного суду від 10.12.2013 року її позов до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задоволений. Однак [PERSON] продовжує перешкоджати їй з дитиною проживати в спірній квартирі , учиняє скандали та сварки, вживає із співмешканцем спиртні напої, виганяє їх. Її донька не може спокійно робити уроки та відпочивати, нервує та боїться залишатися в квартирі із співмешканцем позивача. Представник відповідача позов також не визнала. Представник третьої особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився. З листа від 17.02.2014 року за № 63 вбачається, що КП «ХРБТІ» позов не визнає, посилаючись, що приватизація була проведена згідно матеріалів інвентаризаційної справи , підготовку документів для оформлення свідоцтва про право власності проведено виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. Справу просить розглянути за відсутності свого представника. (а.с. 55-56) Представник третьої особи: Служба у справах дітей Харківського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, письмових пояснень, заперечень не надав, що підтверджується заявою. (а.с. 57-58) Представник третьої особи: Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області не заперечував проти позовних вимог, а також вказав, що у період проведення приватизації [PERSON] з заявою до селищної ради про оформлення квартири в приватну власність від себе особисто та в інтересах доньки не зверталася. Представник третьої особи: Другої державної нотаріальної контори Харківьского району в судове засідання не з'явився. Державна нотаріальна контора просить справу розглянути у відсутності свого представника та надіслала заперечення на позов, в яких зазначила , що свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] на спадкове майно, а саме 1/3 частину спірної квартири було видано відповідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра Юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, Закону України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством України 22.02.2012 року за № 296/5 та на підставі діючого Цивільного Кодексу України. (а.с. 50-51) Суд заслухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, свідків вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що раніше житловий будинок [ADDRESS] був гуртожитком радгоспу «Пісочинський», знаходився на балансі радгоспу, що підтверджується актом прийомки, затвердженому рішенням виконкому Харківської районної ради від 15.07.1971 року за № 818. (а.с. 6) Рішенням виконавчого комітету Коротичанської селищної ради від 12.04.2005 року за № 70 вказаний гуртожиток було прийнято до комунальної власності та присвоєно статус житлового будинку. (а.с. 10) На підставі рішення виконкому Коротичанської селищної ради від 12.04.2005 року було видано 25.04.2005 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке зареєстровано в КП «ХРБТІ» (а.с. 12, 12обр) Рішенням виконавчого комітету Коротичанської селищної ради від 14.06.2005 року за № 109 вирішено видати ордери на квартири на ім'я власників та внести до ордеру всіх проживаючих членів родин. (а.с. 11) В 2005 році мешканці приватизували квартири в буд. [ADDRESS] Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 05.07.2012 року відділом приватизації КП «Харківське районне юро технічної інвентаризації « за № 14879 та витяг про державну реєстрацію прав, виданий 05.07.2012 року КП « Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за № 34722071 свідчать, що однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], по праву приватної спільної сумісної власності належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 13, 13об) Приватизація житла проводилась відповідно до Закону України «При приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року. Стаття 5 цього Закону передбачає, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах, а до членів сім'ї наймача квартири, що підлягає приватизації, включаються лише громадяни, які також постійно проживають в квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Стаття 8 вказаного Закону вказує, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами , організаціями , установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, а підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир може бути покладено на спеціально створені органи приватизації. З листа КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 17.02.2014 року за № 63 вбачається, що згідно архівних даних КП «ХРБТІ» приватизаційні документи були підготовлені виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, а саме: довідки про склад сім'ї наймача зазначеної квартири [PERSON] від 09.09.2005 року та заяви наймача про оформлення квартири в приватну власність від 09.09.2005 року та було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] на момент оформлення права власності постійно мешкали: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі наданих документів відділом приватизації КП « ХРБТІ» 28.12.2005 року було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. В матеріалах інвентарної справи на житловий будинок [ADDRESS] відсутні відомості щодо наявності на момент приватизації квартири 10 (колишній №2) інших її співнаймачів. (а.с. 55-56) Представник третьої особи підтвердив, що Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області підготовлювала документи на приватизацію, але [PERSON] з заявою до селищної ради не зверталася ні особисто від себе, ні в інтересах своєї доньки [PERSON], паспорт свій не подавала. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER]). (а.с. 17) В запереченнях Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 25.01.2014 року за № 194/01-16 зазначено, що 28.11.2011 року до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої [INFO], звернулася її донька [PERSON] з письмовою заявою про прийняття спадщини. ЇЇ заява була прийнята та в цей же день зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових прав за № 1052, та на її підставі відкрито спадкову справу № 429/2011. В матеріалах спадкової справи зберігається довідка за № 790, яка видана 15.08.2012 року виконкомом Коротичанської селищної ради, в якій вказано, що на момент смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS], була зареєстрована тільки [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], крім заяви [PERSON] в шестимісячний строк до нотаріальної контори будь-яких інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, що підтверджується журналом обліку вхідних документів та книгами обліку та реєстрації спадкових справ за 2011-2012 роки. 27.07.2012 року за реєстровим № 3-595 державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на спадкове майно, що складалося з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Підставою для видачі вказаного свідоцтва був дублікат про право власності, виданий 05.07.2012 року відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», замість втраченого свідоцтва про право власності , виданого 28.12.2005 року відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» на підставі розпорядження КП «ХРБТІ» від 14.10.2005 року за №24879. Свідки [PERSON], [PERSON] вказали, що [PERSON] у спірній квартирі не проживала. Між нею та матір'ю стосунки були поганими. [PERSON] матері не допомагала, сварилася з нею, била її. [PERSON] боялася [PERSON] та неодноразово, коли дочка приходила, бігла до них, свідків, ховалася від неї та залишалася ночувати. Свідок [PERSON], голова обласної організації УТОГ, вказала, що зі слів [PERSON] знає, що сестра [PERSON] погано відноситься до матері [PERSON] Їх організація опікує [PERSON], допомогла останній зібрати документи для приватизації спірної квартири. Стосунки між сестрами погані, вони не можуть знайти між собою порозуміння, [PERSON] виганяє [PERSON] з дитиною із квартири. Суд визнає вірогідність показів вказаних свідків тому, що їх покази не суперечать зібраним по справі доказам. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець , який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини подається, спадкоємцем особисто. Відповідно до ст.. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довела, що вона зі своєю донькою проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], як на момент приватизації так і на момент смерті матері [PERSON] Надані позивачем акти депутатів Коротичанської селищної ради про те, що вона проживала в спірній квартирі, судом до уваги не приймається та спростовується всіма вказаними вище доказами. Крім того, в паспорті [PERSON] зазначено, що вона зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS]. При цьому номер квартири не зазначено. Підстав вважати , що остання зареєстрована та проживає саме в квартирі [ADDRESS] немає. Таким чином, суд відмовляє [PERSON] повністю в задоволенні позовних вимог. Згідно ст.. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, суд відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed