Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати основного розрахунку у розмірі 2393,16грн.; компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 128.50рн; моральну шкоду у розмірі 10000,00грн. та середній заробіток у розмірі 7500,00грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 09.09.2008 року була прийнята на роботу до ТОВ «Торгівельний будинок «Богодухівська птахофабрика» на посаду підсобного робочого. 01.11.2008 року переведена на посаду укладальника - пакувальника складу готової продукції та працювала до 29.08.2014 року, коли звільнена за угодою сторін. Після звільнення з роботи відповідач не провів остаточний розрахунок. У зв'язку з порушенням строків виплати остаточного розрахунку, компенсація складає суму 128,50грн. Крім цього, відповідач має виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Її середньомісячна заробітна плата складає 3000,00грн. Сума середнього заробітку з 29 серпня по 17 листопада 2014 року складає 7500,00грн. У зв'язку з невиплатою заробітної плати вона опинилася у скрутному стані, оскільки змушена була займати гроші у близьких, що доставляло їй тяжкі психологічні переживання. Вважає, що відповідач своїми діями завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10000,00грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Торгівельний будинок «Богодухівська птахофабрика» в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та надав письмові заперечення проти позовних вимог. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу від 09.09.2008 року за № 355 [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ « Торгівельний будинок «Богодухівська птахофабрика» підсобним робітником. Відповідно наказу від 01.11.2008 року за № 324 позивач була переведена на посаду укладальника-пакувальника складу готової продукції. Відповідно наказу від 29.08.2014 року за № 155-к позивач звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці. (а.с. 4) Після звільнення з роботи 29.08.2014 року відповідач, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України у встановлені строки не провів з позивачем остаточний розрахунок . 27.11.2014 року на заробітну банківську картку [PERSON] (розрахунок [NUMBER]) було перераховано 2393,16грн. остаточної заборгованості по заробітній платі та невикористану відпустку, що підтверджується переліком заробітної плати, яка перераховується в банк від 27.11.2014 року та випискою по банківському рахунку від 28.11.2014 року. (а.с. 21-22) Згідно ст. 117 КзпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено наявність порушення з боку відповідача строків виплати належних звільненому працівнику сум, як зазначено вище днем фактичного розрахунку суд вважає 27 листопада 2014 року. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів відсутності вини затримці проведення з позивачем остаточного розрахунку при звільненні. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні, а саме до 27 листопада 2014 року. З довідки про середню заробітну плату від 17.01.2015 року вбачається, що середня заробітна плата [PERSON] за серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року складала 77,75грн. (а.с. 24) У період з 29 серпня 2014 року по 27 листопада 2014 року було 64 робочих днів, отже середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача, складає 4976,00грн. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянами за період, починаючи з дня набрання чинності цим законом. Стаття 4 цього Закону вказує, що виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно ст. 3 цього Закону та п. 3 «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати», затвердженого постановою КМУ від 20.12.1997 року за № 1427 , сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Пункт 4 зазначеного вище Положення вказує, що сума компенсації обчислюється як добуток невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. За даними Державного комітету статистики України індекси інфляції за вересень та жовтень 2014 року були 1,029 та 1,024. Вказані індекси перемножуються на суму остаточного розрахунку (2393,16грн) Таким чином, компенсація складає 128,50грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власникам або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових витрат для організації свого життя. Суд вважає, що відповідач своїми діями, а саме несвоєчасним розрахунком по заробітній платі, завдав позивачу моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях, хвилюванні. Позивач змушена була займати гроші у близьких людей. Однак моральна шкода, яка оцінена позивачем у розмірі 10000,00грн. є великою та вважає зменшити її розмір і стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500,00грн. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 128,50грн.; моральну шкоду в сумі 500,00грн, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 4976,00грн. Оскільки позивач отримала остаточний розрахунок в сумі 2393,16грн., суд в цій частині позивних вимог відмовляє. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та стягує судовий збір з відповідача в дохід держави у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial