Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Українська страхова компанія» суму заборгованості у розмірі 3416,55 грн., 3% річних у розмірі 561,90 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № ДМК-215 від 25.02.2010 року АБ «Український БізнесБанк» надав відповідачу кредит у розмірі 8397,17 грн., терміном з 25.02.2010 року по 25.08.2011 року, зі сплатою 40% річних за користування кредитом. В забезпечення виданого відповідачу кредиту був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № 3555кр від 25.02.2010 року. Відповідно до умов договору позивач здійснює страхування ризику неповернення кредиту банку. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, і відповідно до умов кредитного договору утворилась заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за користування кредитом - 3416,55 грн. 28.10.2011 року позивач погасив заборгованість перед банком у повному обсязі. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «УСК» станом на 24.06.2014 року становить 7802,88 грн. Представник позивача Горелов М.І. в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2010 року АБ «Український БізнесБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № ДМК-215, відповідно до якого позичальник отримав кредит 8397,17 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% на рік, строком на 18 місяців, з 25.02.2010 року до 25.10.2011 року, що підтверджується кредитним договором (а.с.4). Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору № ДМК-215 від 25.02.2010 року, позичальник зобов'язується щомісячно не пізніше дати, вказаної в Графіку, погашати заборгованість за кредитом та проценти за користування ним рівними платежами в сумі не менше 628,00 грн. на рахунок. На останню дату погашення за Графіком сплатити всю суму фактичного остатку заборгованості за кредитом, проценти, а також несплачені комісії. В забезпечення виданого відповідачу кредиту 25.02.2010 року між АТЗТ «Українська страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № ДМК-215 від 25.02.2010 року, що підтверджується договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту (а.с.5). Відповідно до п.2.1 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, страховим випадком за цим Договором є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідно до п.5 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, в період з 28.08.2011 року по 28.10.2011 року, в зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед банком, і настанням страхового випадку, позивач ПрАТ «Українська страхова компанія» здійснив страхові виплати за [PERSON] на користь ПАТ «Український БізнесБанк» в сумі 3410,63 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Український Бізнес Банк» № 35.053/4533 від 17.04.2014 року, платіжними дорученнями № 6956 від 29.08.2011 року на суму 1965,09 грн., № 8183 від 28.10.2011 року на суму 1451,46 грн. (а.с.8, 10, 11). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивачем був наданий відповідний розрахунок заборгованості відповідача за договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № ДМК-215 від 25.02.2010 року, згідно з яким заборгованість [PERSON] станом на 24.06.2014 року становить 7802,88 грн., яка складається з наступного: 7240,98 грн. - погашена сума банку за умовами кредитного договору за відповідача; 561,90 грн. - 3% річних за користування коштами (а.с.3). Але, суд не приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості відповідача, так як позивачем розрахована сума 3 відсотків річних за користування коштами за період з 28.10.2011 року по 24.06.2014 року з погашеної банку суми заборгованості відповідача за кредитним договором 7240,98 грн., хоча фактично позивачем сплачена заборгованість відповідача перед банком в розмірі 3416,55 грн. Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 3416,55 грн. та 3% річних за користування коштами за період з 28.10.2011 року по 24.06.2014 року у розмірі 272, 39 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі.

Outcome: partial