Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 5000грн., на відшкодування моральної шкоди 10000грн., витрати на правову допомогу 4000грн., зобовязати відповідача повернути позивачу належний йому на праві власності відремонтований автомобіль Mersedes-benz, державний номерний знак АН 1389АС. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 9.12.2015 р. він здав належний йому автомобіль відповідачу на СТО за адресою м. Бровари, вул. Богунського, 26-б, директор [PERSON], з метою проведення ремонту на визначену загальну суму 9275,49грн. В період з 9.12.2015р. по 24.12.2015р. були виконані ремонтні роботи на суму 5760грн.; 24.12.2015р. позивач сплатив відповідачу визначену останнім суму 9275,49грн. (калькуляція №КВР-042\\15 від 24.12.2015р., підписану начальником СТО [PERSON], за квитанціє №58 , виданою відповідачем, забрав автомобіль, після чого виявив, що за час ремонту вийшов з ладу гідропідсилювач рульової колонки, оскільки під час ремонту був зламаний редуктор рульової колонки, тому того ж дня, 24.12.2015р. (з показань у судовому засіданні 30.12.2015р.), він повернув автомобіль на СТО відповідачу для усунення поломки і ремонту рульової колонки, яка вийшла з ладу виключно з вини працівників відповідача. Автомобіль знаходиться у відповідача з 24.12.2015р., при зустрічі [PERSON] запевняв у тому, що автомобіль буде відремонтований (рульовий механізм) на тій самій СТО якнайшвидше. При спілкуванні з директором [PERSON] у травні 2016р. він повідомив, що автомобіль не відремонтований, мотивуючи тим, що позивач повинен заплатити за ремонт рульової колонки 100 доларів США, оскільки не вбачав вини працівників СТО у даній поломці; позивач намагався переконати [PERSON] у тому, що поламка сталась саме з вини працівників СТО, які під час проведення ремонту його автомобіля знімали рульовий механізм і його зламали. З травня по жовтень 2016р. позивач неодноразово приїжджав на СТО по вул. Богунській, але автомобіль був відсутній, а зі слів працівників СТО дізнався, що [PERSON] вивіз евакуатором автомобіль у невідомому напрямку. З даного приводу позивач 18.05.2016р. звертався в поліцію, згідно висновку Броварського відділу поліції від 7.06.2016р. між сторонами існують цивільні правовідносини, рекомендовано звернутись до суду. При проведені перевірки [PERSON] пояснив працівнику поліції, що нібито позивач не розрахувався повністю за ремонт, але це за ствердженням позивача не відповідає дійсності. В обґрунтування шкоди, яку просить відшкодувати, позивач пояснив, що дана шкода 5000грн. полягає в тому, що він протягом з 24.12.2015р. по жовтень 2016р. був обмежений завдяки діям відповідача і третьої особи у користуванні власним автомобілем, був змушений пересуватись по місту Києву та за його межами на таксі, міським транспортом, витрачав власні кошти на поїздки в поліцію у м. Бровари, інші державні органи з метою встановлення місця знаходження автомобіля, і такі витрати стали для нього в сумі 5000грн. (Як пояснив позивач у судовому засіданні, дана сума складається з грошей, витрачених на поїздки на таксі 4000грн., і з поїздок на міському транспорті 1000грн.). Крім того, позивач пояснив, що йому завдана моральна шкода, яка полягає в тривалих незручностях у побуті, у психологічному дискомфорті від відсутності автомобіля, у відірваності від повсякденних справ, у нервуваннях, почутті образи і приниженої гідності, підвищилась дратівливість, погіршився сон, був знижений настрій, виникла емоційна напруга, виник страх у звязку з втратою автомобіля. Судові витрати складаються з оплати правової допомоги 4000грн., з яких - як пояснив представник позивача 3000грн. за складення позовної заяви, і 1000грн.- за збір і підготовку документів, розшук свідків у справі, звернення за висновком у поліцію і прокуратуру. Відповідач викликався неодноразово рекомендованими листами, жодного разу не з,явився, будучи повідомленим, не подав заперечень, не подав доказів. Третя особа [PERSON], він же керівник відповідача, також був повідомлений належним чином, неодноразово, ніяких пояснень, доказів не подав. Судом ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, заочно, згідно ст.224 ЦПК України, а також у відсутність третьої особи, на підставі наявних доказів. З наданих доказів встановлено: [PERSON] свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНВ №373414, - позивачу [PERSON] належить автомобіль Mersedes-benz, S 500, 1997 року випуску, сірий колір, номер шасі WDB1400511A375821, легковий седан, державний номерний знак АН 1389АС. [PERSON] прийому автомобіля від 9.12.2015р., - замовник [PERSON], автомобіль Mersedes-benz, S 500, рік випуску 1997, державний номерний знак АН 1389АС. , дата прийому 9.12.2015р., майстер приймальник [PERSON], в акті зазначено, що у випадку виникнення непередбачених робіт проводити, але попередити, в графі «стан автомобілю» відмічено «брудний», наявність пошкоджень не відмічена і не зазначена, в графі «побажання клієнта» в таблиці «запчастини» зазначено назву запчастин, в графі «робота» зазначено роботи, на які приймається автомобіль. [PERSON] квитанції до прибуткового касового ордеру №58 від 24.12.2015р. , Приватне підприємство «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН- Авто», від [PERSON] прийнято 9275,49грн., підстава: ремонт зг. Ремонтної калькуляції №КВР-042\\15 від 24.12.2015р. автомоб.м. Mersedes-benz, д.н. АН 1389АС в графах головний бухгалтер підпис, касир [PERSON], печатка відповідача. [PERSON] ремонтної калькуляції №КВР-042\\15 , дата ДТП- 9.12.2015р., власник [PERSON], автомобіль Mersedes-benz, д.н. АН 1389АС, складено начальником СТО [PERSON], підпис печатка, сума запчастини 3515,49грн., сума вартості робіт 5760грн., вартість ремонту 9275,49грн. [PERSON] здачі - прийняття робіт (надання послуг), складеного від виконавця директором [PERSON] (Приватне підприємство «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН- Авто) і замовником [PERSON] від 24.12.2015р. даний акт складений сторонами про те, що виконавцем були проведені роботи та надані послуги згідно ремонтної калькуляції на суму 9275,49грн., сторони претензій одна до одної не мають. Разом з тим, даний вислів є частиною бланку( виконаного машинним друком), натомість у ньому є припис, виконаний рукописом, наступного змісту: не виконаний ремонт гідропідсилювача керма, при ремонті був зламаний редуктор керма (рульової колонки). Як пояснив позивач, даний припис зробив він. В акті є підписи виконавця , директор [PERSON] 6.07.2016р. позивач звернувся з письмовою заявою до Держпродспоживслужби, і в листі повідомив, що 22.06.2016р. він зустрівся з [PERSON] в його новому офісі по вул. Київській, 227, де він видав документи на виконані роботи та прийняті гроші, але не захотів повертати ключі від автомобіля та технічний паспорт, посилаючись на закінчення ремонту., пообіцяв закінчити ремонт 24.06.2016р., але не закінчив, ключі та техпаспорт н повернув, що з його , позивача, автомобілем - позивач не знає, просив допомогти у поверненні йому автомобіля і вжити заходів по захисту прав споживача. 10.10.2016р. позивач надіслав директору відповідача [PERSON] письмову вимогу про повернення автомобіля власнику та відшкодування витрат, повязаних з неможливістю використання у власних цілях автомобіля. Свідок [PERSON] суду пояснив, що дана СТО по вул. Богунського, 26-б знаходиться у нього в оренді, відповідач тримав дану СТО в суборенді з 2014 року по травень 2016року; позивача знає у звязку з даними подіями. У грудні 2015р. до нього на СТО звернувся позивач з приводу поламки автомобіля Мерседес, оскільки він , свідок був зайнятий, то рекомендував звернутись до ПП Ладен-авто ([PERSON]) на тій самій СТО. Бачив як [PERSON] і його помічник на буксирі чи евакуаторі доставили вказаний автомобіль Мерседес на СТО; бачив наступного дня, як даний автомобіль стояв на СТО на підйомнику, бачив як працівники [PERSON] знімали рульову колонку, консультувались зі свідком з приводу того, що не могли зняти рульову колонку. Пізніше бачив, як [PERSON] клав рульову колонку у свій автомобіль і кудись повіз, пізніше, в же в 2016році він бачив, як [PERSON] привіз рульову колонку і її поставили на автомобіль, завели двигун, побігло масло, два-три рази знімали, розбирали, потім поставили на авто. Бачив, як [PERSON] забрав автомобіль, виїхав, повернувся, сказав, що негаразд з рульовим колесом, залишив автомобіль знову на ремонт. Свідок бачив, що даний автомобіль стояв на СТО десь по травень 2016р. і відповідач з ним нічого не робив. [PERSON] просив свідка не казати, що вони зламали. [PERSON] приїжджав декілька разів, шукав [PERSON], в травні 2016р. [PERSON] з,їхав з СТО, а автомобіль залишався деякий час на СТО, потім десь у червні 2016р. [PERSON] забрав з СТО автомобіль на евакуаторі. У присутності свідка ніякі документи з даного приводу не складались, знає, що у [PERSON] був бухгалтер і юристи. [PERSON] Висновку від 7.06.2016р. Броварського ВП ГУКНПУ про результати перевірки заяви [PERSON], - працівником поліції [PERSON] був опитаний [PERSON], працівник СТО по вул. Богунській, 26-Б, який повідомив, що вказаний автомобіль розташований на території СТО , але місце перебування і контактні дані [PERSON] він не знає, сам [PERSON] на зв'язок не вийшов, за наданим номером телефону не відповів. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює дільничним інспектором поліції, в травні 2016 року до нього звернувся [PERSON] (позивач) зі скаргою на [PERSON] з приводу автомобіля; при перевірці свідок виїжджав на місце на СТО по вул. Богунського в м. Бровари, бачив цей автомобіль на території СТО у [PERSON], спілкувався з працівником СТО, який підтвердив, що автомобіль дійсно у них на ремонті, що був відремонтований, [PERSON] його забрав, а потім повернув, бо з,ясувалось, що не все відремонтовано; [PERSON] на місці свідок не застав, дзвонив йому, викликав для відібрання пояснень, той обіцяв прийти, але не з,явився і перестав відповідати на дзвінки. Таким чином, з наданих позивачем і не оспорених відповідачем доказів встановлено, що позивач передав відповідачу для ремонту належний позивачу автомобіль, тобто між сторонами укладено договір (за ознаками договору підряду на ремонт речі) передбачених ст. 837 та 865 ЦК України. І між сторонами виникли певні договірні зобовязання. Дані обставини підтверджені наданими письмовими доказами і показаннями свідків. [PERSON] ст. 866 ЦК - договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Також встановлено, що станом на день подання позивачем позову до суду належне йому майно, яке було передано позивачем (замовником) відповідачу (виконавцю) для виконання ремонту речі, не було повернуте власнику замовнику, і залишилось у відповідача, тобто безпідставно і тому протиправно утримується відповідачем. Дані обставини позивач підтвердив наданими доказами, зокрема показаннями свідків. В межах даної справи суд не розглядає позову з приводу виконання укладеного сторонами договору, зокрема з приводу виконання ремонту і його якості та оплати виконаних робіт. [PERSON] ст.11 ЦПК суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. Відповідач дану позовну вимогу (про зобовязання повернути автомобіль) не оспорив, ніяких доказів на спростування того факту, що вказаний автомобіль знаходиться у нього, - суду не подав, і не подав доказів на підтвердження того, що він повернув позивачу вказаний автомобіль. Свідки підтвердили ствердження позивача, що автомобіль залишався у відповідача і у подальшому був вивезений відповідачем з території СТО (де був залишений позивачем) у невідомому напрямку. Дану обставину як видно з висновку поліції і показань свідка [PERSON] (дільничного) не оспорював [PERSON] і під час проведення перевірки за заявою позивача, коли [PERSON], не оспорюючи того факту, що автомобіль у нього, посилався на інші підстави його утримання, зокрема на неповну оплату ремонту позивачем. [PERSON] ст. 856 ЦК - якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, … інше майно замовника, що є у підрядника. Разом з тим, розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідачем не заявлено зустрічного позову до позивача з приводу не виконання останнім умов договору, укладеного між сторонами, зокрема не заявлено вимог про стягнення плати за виконані роботи, тощо, у разі, якщо відповідач вважає, що виконані роботи замовником не оплачені, і якщо саме це є підставою утримання чужого автомобіля. З даного приводу ніяких доказів не подано, і навпаки, поданими позивачем доказами дану обставину і ствердження відповідача спростовано, та позивачем доведено, що роботи за актом прийому-передачі та ремонтною калькуляцією він оплатив. Таким чином, відсутні будь-які підстави вважати, що автомобіль відповідачем після виконання (не обговорюючи його якість) ремонту, утримується протягом тривалого часу обґрунтовано, і що відповідач має на те законні підстави. З наданих доказів встановлено, що автомобіль не повернутий позивачу і знаходиться у відповідача. Подальше утримання майна відповідачем є безпідставним і тому протиправним. Встановлено, що позивач є власником даного майна, і тому власник майна має право витребувати своє майно з чужого володіння та вимагати усунення перешкод у користуванні своїм майном. [PERSON] ст.841 ЦК- підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна. [PERSON] ст.387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. [PERSON] ст.1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння. [PERSON] ст. 1213 ЦК - набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, є підстави для витребування майна, належного позивачу, від відповідача, який утримує майно тривалий час без законних підстав. Позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення шкоди, то суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, а також шкода, завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки шкода (в межах розглядуваної справи) завдана позивачу незаконним утриманням відповідачем майна позивача, тобто не в межах укладеного договору, а після закінчення підстави, за якою майно було передано позивачем відповідачу, то дані правовідносини регулюються вже не нормами права, що регулює договір, а нормами закону, - встановленими ст.ст.1166, 1167 ЦК України, щодо шкоди - заподіяної винними (протиправними) діями заподіювача шкоди. [PERSON] ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У даному випадку, оскільки шкода, яку просить відшкодувати позивач, йому завдана протиправними діями відповідача (незаконним і безпідставним утриманням чужого майна), то такі дії відповідача визнаються винними. І відсутність вини у даному випадку (як підстава для звільнення від відповідальності) має бути доведена відповідачем. Натомість відповідач не довів відсутності його вини в утриманні чужого майна і в завданні шкоди позивачу, повязаної з таким утриманням. Щодо моральної шкоди, то суд погоджується з позивачем у тому, що протиправним утриманням його автомобіля відповідач дійсно завдав йому моральну шкоду, яка полягає у тому, що позивач тривалий час не може користуватись автомобілем як заходом для пересування, внаслідок чого погіршились його побутові умови, виникли незручності, що вимагають додаткових зусиль; дані дії відповідача викликають образу, переживання з приводу можливої втрати цінного майна. Така шкода підлягає відшкодуванню. Разом з тим, позивач в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди посилається на необхідність звернення до поліції, на витрати часу на суд, а також на хвилювання з приводу неякісного ремонту автомобіля. Дані обставини, враховуючи межі розгляду справи, не є підставою для визначення їх як моральної шкоди. Тому розмір компенсації моральної шкоди позивачу, завданої протиправним утриманням відповідачем його автомобіля, суд зменшує. Компенсацію моральної шкоди, завданої протиправним утриманням майна, суд визначає в сумі 7500грн. Підстав для збільшення або для зменшення даної суми суд не вбачає, вважає, що така компенсація є адекватною тій шкоді, яка завдана позивачу. Щодо вимог про відшкодування майнової шкоди у розмірі 5000грн. що складається з витрат на проїзд у міському транспорті та на таксі, - то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, виходячи з того, що за законом на позивача покладається обовязок надати докази на підтвердження позовних вимог і в даному випадку їх розміру. Натомість позивач не надав жодного доказу на підтвердження вказаних ним витрат, а суд не може робити висновки на припущеннях і без доказів. Тому в даній частині позовних вимог, як у недоведених позивачем, слід відмовити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Позивач просить відшкодувати йому судові витрати. дане питання вирішується згідно ст.88 ЦПК, тобто понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно задоволеним вимогам. Позивачем понесені такі витрати: на сплату судового збору 551,21грн., на оплату правової допомоги 4000грн., з них 3000грн. за складення позовної заяви та правову консультацію, 1000грн. за підготовку і збирання доказів, всього 4551,21грн. Дані витрати обґрунтовані, підтверджені наданими доказами: договором про надання правової допомоги і первинними платіжними документами. Витрати на правову допомогу не перевищують визначеного законом граничного розміру. Позовні вимоги позивача суд задовольняє на 2/3 їх частин. Тому відшкодуванню підлягають судові витрати в розмірі 2\\3 від понесених, тобто в розмірі 3034 грн.

Outcome: partial