Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 серпня 2010 року в сумі 12 686 грн. 37 коп. та судових витрат, понесених у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20 серпня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушив зобовязання за вказаним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, що станом на 31 травня 2015 року становить 12\~686 грн. 37 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до статей 526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 20 серпня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (з подальшими його змінами, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти /а.с. 9/) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи видно, що сторони уклали правочин у формі підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг /а.с. 10/. Своїм особистим підписом [PERSON] підтвердив, що заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті, з якими він ознайомився та погодився, становить між ним та банком договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань заборгованість за кредитним договором станом на 31 травня 2015 року, відповідно до наданих позивачем розрахунків, становить 12\~686 грн. 37 коп. /а.с. 7-8/, з яких: -\~\~\~6 833 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом; -\~\~\~4 772 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг»: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 580 грн. 30 коп. штраф (процентна складова). В ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~686 грн. 37 коп. Крім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі статей 526, 527, 530, 599, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved