Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказав, що 20.12.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до даного Договору, позивач самостійно в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 31.12.2014 року прострочена заборгованість відповідача становить на загальну суму 20851,16 грн, яка складається з: 14613,29 грн - заборгованість за кредитом; 4418,77 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 350,00 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 969,10 грн - штраф (процентна складова). Добровільно повертати борг відповідач [PERSON] не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] двічі не з'явився в судове засідання. Про день слухання справи був повідомлений належним чином. Заперечень суду не надав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 20.12.2010 року укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання, в той час, як відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, так як станом на 31.12.2014 року прострочена заборгованість відповідача становить на загальну суму 20851,16 грн, яка складається з: 14613,29 грн - заборгованість за кредитом; 4418,77 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 350,00 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 969,10 грн - штраф (процентна складова), тому в позивача виникли підстави для звернення до суду щодо вирішення даного спору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як позивач виконав взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, в той час, як відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання і вважає задоволити позов в повному об'ємі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем і документально підтверджених, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved