Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON],про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 11.05.2006 року був укладений договір кредиту б/н на суму 7000.00 грн., яку позивач отримала у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. При цьому, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконала, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 31.10.2015 року склала 20966,59 грн., а саме: заборгованість за кредитом 6840,29 грн., відсотки за користування кредитом 11951,70 грн., комісії за користування кредитом 700,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 974,60 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1378,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявивилася. Відповідно до наданої письмової заяви просить суд розглянути справу у її відсутність. При ухваленні рішення просить застосувати строки позивної давності щодо стягнення пені та штрафів. Зясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі,судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно договору б/н від 11.05.2006 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Сплата відсотків за користування кредитом становить 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Відповідно до п.п. 3.2.1.5.5, 6.5,6.7.1.5.6, 2.1.1.8.6 Умов та правил надання банківських послугпозичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобовязаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит і Овердрафт), оплати Винагороди Банку; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.8-14). Тобто між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконала, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 31.10.2015 року склала 20966,59 грн., а саме: заборгованість за кредитом 6840,29 грн., відсотки за користування кредитом 11951,70 грн., комісії за користування кредитом 700,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500, 00 грн., штраф (процентна складова) 974,60 грн., у звязку з чим порушила права та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України. (а.с.4-7). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 2 п.1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки( штрафу, пені). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, в межах строку позовної давності за основною вимогою. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] останній платіж здійснила 06.04.2015 року у сумі 1000, 00 грн.. у звязку з чим строки позовної давності не застосовуються. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України,заборгованість у розмірі 20966,59 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved