Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], і [PERSON], який зареєстрований 17 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 102, посилаюсь на те, що 17 серпня 2007 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 102. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю у них не виникає. Дітей від цього шлюбу немає також. В результаті їхніх розмов вони обоє прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. Тим більше той факт, що відповідач на цей час проживає окремо, що означає, що він сам особисто вирішив розірвати з нею будь-які відносини. З підстав наведених вище, збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Тому, у відповідності до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім того, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому вказана вище норма закону надає їй право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачені ст. 110 Сімейного кодексу України - відсутні. Примирення між ними неможливе. Спільне майно у них відсутнє. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій суд розгляд справи проводити у їївідсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач та відповідач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 17 серпня 2007 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 102, у зв'язку з чим відділом РАЦСу Кагарлицького району Київської області було видано свідоцтво про шлюб серія І-ОК № 043772 від 17.08.2007 р. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved