Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 13 436,43 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 9431,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 491,65 грн., заборгованості по комісії - 1509,00 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі - 2004,29 грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь судові витрати по оплаті судового збору - 1378,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2015 року, відповідач отримала кредит в розмірі 16677,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватись з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 21.02.2016 року має заборгованість -13436,43 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 9431,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 491,65 грн., заборгованості по комісії - 1509,00 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі - 2004,29 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, це змушує позивача звернутися з даним позов до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, із змісту позовної заяви вбачається, що в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності або заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2010 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідно до умов якої оформила платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна» (а.с. 4). Як убачається із матеріалів справи, позивачем долучені до позовної заяви письмові Умови та Правила надання банківських послуг де визначено, за яких умов та за якими правилами банк відкриває позичальнику банківську картку чи надає інші банківські послуги (а.с. 6-29), а також Генеральну угоду № б/н від 25.02.2015 року про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання кредитної карти. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Позивачем вказано, що підписана відповідачем анкета - заява від 12.07.2010 року, Генеральна угода від 25.02.2016 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складають між [PERSON] та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та генеральній угоді. Проте з таким висновком суд не погоджується, з огляду на наступне. Як убачається зі змісту генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 25.02.2015 року, вона укладена між сторонами з метою виконання зобов'язань по кредитному договору №SAMDN50OTC003636986 від 15.08.2010 року. При цьому копії даного договору суду не надано, а анкета - заява, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.07.2010 року, на яку позивач посилається в обґрунтування укладеного між сторонами договору, підписана позивачем 12.07.2010 року, та не може складати кредитний договір №SAMDN50OTC003636986 від 15.08.2010 року.(а.с.5). Крім того, розрахунок заборгованості, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, здійснено за договором б/н від 25.02.2016 року (а.с.3). Копії такого договору суду також не надано. При цьому, позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна», не зазначив в позовній заяві і не надав суду жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Підписана відповідачем генеральна угода і додана Анкета - Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.07.2010 року таких даних також не містить. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При вирішенні даної справи суд дотримується вимог ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої правові позиції Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, застосовує правову позицію Верховного Суду України сформовану у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015р., у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Згідно із ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки наведені позивачем у позовній заяві обставини того, що анкета - заява від 12.07.2010 року та Генеральна угода від 25.02.2015 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складають між ним та Банком кредитний договір не підтверджуються належними і допустимими доказами, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, не відшкодовується. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed