Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника Сафір Ф.О., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02 жовтня 2007 року, [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку. Відповідач порушив умови договору, в результаті, чого виникла заборгованість, яка станом на 30 червня 2016 року становить 47617,56 гривень. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити даний борг, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом об'єктивно встановлено, що 02 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 10000 гривень зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з можливістю зменшення або збільшення кредитного ліміту. Умовами даного договору передбачено написання заяви позичальником; роз'яснення позичальнику умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30 червня 2016 року заборгованість за кредитом становить 47617,56 гривень (9172,60 гривень заборгованість за кредитом, 31509,16 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4192,11 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень фіксована частина штрафу, 2243,69 гривень відсоткова складова штрафу). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання, вчасно не розрахувався, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 гривень, підтвердженні платіжним дорученням, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved