Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач - приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики , вказуючи , що 4 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики №27, згідно якого [PERSON] була видана сума позики в розмірі 2430 гривень. Відповідно до п.2 договору №27 від 4.07.2011 року позика видавалася строком на три роки, але не більше, ніж на період безперервних трудових відносин з позивачем. В п.3,4 договору також зазначено, що у разі неприпинення трудових відносин протягом трьох років, позика погашається за рахунок ПП «УАСК «АСКА», а у випадку припинення відносин за ініціативою будь - якої із сторін, до закінчення цього строку, відповідач має погасити позику за 10 днів до фактичного звільнення. 1 грудня 2011 року [PERSON] звільнено згідно наказу №1081-К від 30.11.2011 року. При звільненні заборгованість [PERSON] не була погашена. 7 грудня 2011 року між позивачем та відповідачкою укладено договір про погашення заборгованості, згідно умов якого відповідачка брала на себе зобов'язання в строки передбачені даним договором частинами погасити заборгованість за договором позики. Згідно пунктів 3,4 договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року відповідачка повинна була шляхом щомісячної сплати частини заборгованості у розмірі 160,0 гривень погасити заборгованість за договором позики №27 від 4.07.2011 року протягом дванадцяти місяців з дати підписання договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року, тобто, до 20.11.2012 року. Проте , відповідачка до теперішнього часу не погасила заборгованість, заборгованість становить 948,02 гривень. Згідно п.8 договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року у разі порушення строку виплати [PERSON] на вимогу позивача зобов'язується виплатити неустойку за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,1% від суми заборгованості а також 10% річних за користування чужими грошовими коштами. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» суму заборгованості у розмірі 948,02 грн., суму штрафних санкцій у вигляді неустойки у розмірі 537,70 гривень, суму штрафних санкцій у вигляді 10 % річних за користування чужими коштами у розмірі 147,01 гривень, а також судовий збір в сумі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився , надавши клопотання про те , що позовні вимоги підтримують , справу просили розглядати у їхню відсутність. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, зазначивши , що це була не позика , а кошти, які надавалися для відрядження. Суд , заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи , вважає , що позов підлягає до часткового задоволення , оскільки встановлено , що 4.07.2011 року між сторонами було укладено договір безвідсоткової позики №27 , згідно з яким позика надавалася строком на три роки, але не більше, ніж на період безперервних трудових відносин з позивачем. Згідно договору безвідсоткової позики №27 від 4.07.2011 року [PERSON] була видана сума позики в розмірі 2430 гривень. Відповідно до п.2 договору №27 від 4.07.2011 року позика видавалася строком на три роки, але не більше, ніж на період безперервних трудових відносин з позивачем. В п.3,4 договору також зазначено, що у разі неприпинення трудових відносин протягом трьох років, позика погашається за рахунок ПП «УАСК «АСКА», а у випадку припинення відносин за ініціативою будь - якої із сторін, до закінчення цього строку, відповідач має погасити позику за 10 днів до фактичного звільнення. 1 грудня 2011 року [PERSON] звільнено згідно наказу №1081-К від 30.11.2011 року. При звільненні заборгованість [PERSON] не була погашена. 7 грудня 2011 року між позивачем та відповідачкою укладено договір про погашення заборгованості, згідно умов якого відповідачка брала на себе зобов'язання в строки передбачені даним договором частинами погасити заборгованість за договором позики. Згідно пунктів 3,4 договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року відповідачка [PERSON] повинна була шляхом щомісячної сплати частини заборгованості у розмірі 160,0 гривень погасити заборгованість за договором позики №27 від 4.07.2011 року протягом дванадцяти місяців з дати підписання договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року, тобто, до 20.11.2012 року. Проте , відповідачка до теперішнього часу не погасила заборгованість, заборгованість становить 948,02 гривень, що вона визнала. Згідно п.8 договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року у разі порушення строку виплати [PERSON] на вимогу позивача зобов'язується виплатити неустойку за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,1% від суми заборгованості , а також 10% річних за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками . Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцеві у строк та в порядку , що встановлені договором . Встановлено ,що відповідачка до теперішнього часу не сплатила позику. Таким чином , відповідач не виконав зобов'язання за договором позики , до стягнення в судовому порядку підлягає сума боргу - гривень. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник , який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом , зокрема, сплата неустойки. У відповідності до п.8 договору про погашення заборгованості від 7.12.2011 року у разі порушення строку виплати відповідачка на вимогу позивача зобов'язується сплатити неустойку за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,1% від суми заборгованості, а також 10% річних за користування чужими грошовими коштами. Згідно до наданого суду розрахунку заборгованості , вбачається , що неустойка за кожний день прострочення платежу за період з 20.11.2012 року по 9.06.2014 року становить 346,02 гривень, проценти за користування чужими коштами за вказаний період становлять 147,01 гривень, які підлягають до стягнення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] суму штрафних санкцій у вигляді неустойки в розмірі 537,70 грн. Разом з тим , в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в силу тяжкого матеріального становища, не може в повній мірі погасити заборгованість за договором позики , не працює, а тому , у відповідності до ч.4 ст.551 ЦК України суд вважає можливим зменшити розмір штрафних санкцій до 100 гривень. Згідно до вказаної ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того , у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення і судові витрати - 243,60 гривень. Враховуючи вищенаведені обставини та

Outcome: partial