Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ НАСК «Оранта». Позовні вимоги мотивує тим, що 11.11.2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Органосін ЛТД» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ №113251, яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] . 19.12.2016 року у м. Луцьку, Волинської області трапилася ДТП за участю автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований в ПАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2017 року відповідача визнано винним у вищевказаній ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, до позивача звернувся потерпілий у ДТП, якому в подальшому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21636 грн. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була забезпечена в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», однак остання відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п.37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 21636 грн. в якості страхового відшкодування та 1921 грн. понесених судових витрат. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.12.2019 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Крім того відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Органосін ЛТД» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ №113251, яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 5-17). Судом встановлено, що 19.12.2016 року у м. Луцьку, Волинської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 19.12.2016 року по проспекту Відродження у м. Луцьку, Волинської області, з участю автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] . Вказана постанова набрала законної сили /а.с.20/ Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадженні і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 19.12.2016 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування за фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 21-23) Як вбачається зі страхового акту №UA2016121900030/L15/01 від 13.01.2017 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, на виконання зобов`язань за Договором (поліс) добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 113251 від 11.11.2016 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було прийняте рішення про виплату: нараховати страхувальнику (вигодонабувачу) ТзОВ «Органосін ЛТД» 21636 грн. страхового відшкодування та провести виплату відшкодування (а.с. 25-26). Факт здійснення виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №101 від 16.01.2017 року, згідно якого отримувач платежу ТзОВ «Луцьк-Експо», призначення платежу: страхове відшкодування ТзОВ «Органосін ЛТД» за авторемонтні роботи автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , за договором АМ 113251 від 11.11.2016 року (а.с. 27). Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону №1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду (пункти 68-74) від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц) стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 21636 грн. страхового відшкодування. Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені при подачі позову судові витрати в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved