Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» - Брайко С.А., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 24783, 42 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на укладення додаткової угоди № 19-878-2 до договору № 19-000878-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № [NUMBER] від 25.02.2013 р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка», на умовах якої банк випускає окрему кредитну картку та відкриває окремий позичковий рахунок. Згідно додаткової угоди відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних на строк з 05.03.2013 р. по 05.03.2014 р. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 24783,42 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2017 р. підсудність справи визначена Святошинському районному суду м. Києва (а.с. 2-3). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року провадження у справі відкрито (головуючий суддя [PERSON]) (а.с.34). Відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва від 11.09.2017року № 1622у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи у звязку з відстороненням судді [PERSON] Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2017 року справа була розподілена на суддю Миколаєць І.Ю. (а.с.47). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2017 року справу прийнято до провадження, і призначено її до судового розгляду (а.с.48). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04. 2018 року визначений подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.53-54). З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований адресою: [ADDRESS], іншої адреси місця проживання відповідача, крім зазначеної позивачем в позовній заяві, суду невідомо. Відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, що оприлюднене 30.05.2018 року та роз'яснено права відповідно до норм ЦПК. Відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 15.8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що з дня оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України пройшло більше 15 днів, наданих відповідачу для подачі заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, тому у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення предявленого позову. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 р. № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» виконуючою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 р. № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Ільчука О.П. строком на 1 рік з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року включно. В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду №136 від 14.07.2015 р. відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Ільчука О.П., і призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №842 від 26.05.2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та делегування повноважень ліквідатора» передбачено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» на два роки по 11.06.2018 року включно. Судом встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 19-878-2 до договору № 19-000878-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № [NUMBER] від 25.02.2013 р. про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка», на умовах якої банк випускає окрему кредитну картку та відкриває окремий позичковий рахунок (а.с. 16-17). Відповідно до п. 2 додаткової угоди відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних на строк з 05.03.2013 р. по 05.03.2014 р. Факт отримання платіжної картки підтверджується заявою від 04.03.2013 р. та особистим підписом [PERSON] в ній (а.с. 20). Відповідно до п. 4 угоди, сукупна вартість кредитної лінії з урахуванням реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту за цією додатковою угодою визначена в додатку № 1, який є невідємною частиною цієї додаткової угоди ((а.с. 19) . Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п. 5, 6 договору, власник рахунку з моменту користування кредитними коштами сплачує банку комісію за надання кредиту в розмірі 2 % від суми ліміту. Проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Відповідно до п. 7 договору власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та обовязкову до погашення суму основного боргу щомісячно протягом наступного місяця за місяцем, за який нараховані проценти, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 01.02.2017 року у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі 24783,42 грн., з яких: - 4907,73 грн. - заборгованість за кредитом; - 14879,89 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; - 4995,80 грн. - заборгованість за простроченими процентами. Відповідачу у звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору, повідомлялось про необхідність негайно виконати свої зобовязання шляхом сплати кредитної заборгованості, а саме повідомлення-вимога № 506/10 від 07.03.2014 р. (а.с. 22, 23), проте на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає. 20.06.2018 р. представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» [PERSON] подано заяву про залучення товариства до участі у справі як правонаступника позивача ПАТ «Енергобанк». Судом встановлено, що 18.05.2018 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір №21 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув в повному обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги банку до позивальників, заставодавців, поручителів, зазначених у Додатку №1 до Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страхових або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників або які зобов'язані виконати обов'язки за кредитними договорами. договорами поруки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку 1 до Договору. Відповідно до Витягу до Договір №21 про відступлення права вимоги, право вимоги за кредитним договором № 19-878-2 від 05.03.2013 року перейшло від ПАТ «Енергобанк» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже Товариство з обмеженою відповідальність «Довіра та гарантія» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Енергобанк». Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 24783,42 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved