Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що 27.07.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11190350000. Згідно умов даного договору, остання отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 180 000,00 швейцарських франків, із розміром відсоткової ставки - 8,99 % річних, із терміном повернення коштів не пізніше 25.07.2028 р. У забезпеченні виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 25.02.2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 1, згідно якого відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем, у випадку порушення зобов'язань кредитного договору відповідача [PERSON] Однак, відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого, виникла заборгованість у розмірі 306 394,15 швейцарських франків. За таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 306 394,15 швейцарських франків та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання відповідачі суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і повторно не з'явилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 27.07.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11190350000, надалі - договір. Згідно умов кредитного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 180 000,00 швейцарських франків, із розміром відсоткової ставки - 8,99 % річних, а відповідач зобов'язалася повернути кредит частинами і сплатити відсотки та виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі до 25.07.2028 р. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 180 000,00 швейцарських франків, на терміни і на умовах, передбачених у даному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Пунктами 3.5.1 договору передбачено, що позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також, повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах передбачених цим договором. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Згідно п.4.1 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, згідно умов даного договору. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 306 349,15 швейцарських франків, яка складається з: 174 168,00 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 113 994,64 швейцарських франків - заборгованість по процентам; 5 138,00 швейцарських франків - пеня за прострочення сплати кредиту; 13 093,51 швейцарських франків - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. У забезпеченні виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 25.02.2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 1, згідно якого відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем, у випадку порушення зобов'язань кредитного договору відповідача [PERSON] Згідно п.2.3 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за договором на користь кредитора в термін, визначений п.2.2 договору, шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки, вказані кредитором. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, відповідачі неналежно виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 306 394,15 швейцарських франків, що складає 2 695 334,93 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 695 334,93 грн. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved