overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач - Підволочиська РДА звернулася до суду із позовною заявою в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], треті особи, на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON], Служба у справах дітей Підволочиської РДА, в якій просить постановити рішення суду про позбавлення відповідачів батьківських щодо сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» районна державна адміністрація є органом опіки і піклування та, відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України має право на звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. [PERSON], [INFO], через свій неповнолітній вік самостійно не здатен захистити свої права. У зв'язку із неналежним виконанням батьківських обов'язків, відповідно до рішення Підволочиського районного суду від 04.09.2013 року справа № 2/604/25713 у відповідачів відібрано малолітню дитину без позбавлення батьків батьківських прав. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом. Однак таке рішення не позбавляє батьків права приймати участь у вихованні дитини: спілкуватися з дитиною, купувати для дитини речі та здійснювати всі особисті права, що виникають між батьками та дітьми. Відповідачі вищевказаного права не використали. З часу прийняття рішення про відібрання [PERSON] від [PERSON], [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, батьки жодного разу не звернулись в службу у справах дітей Підволочиської, Борщівської районних державних адміністрацій, Підволочиський районний суд про повернення малолітнього. Відповідно до розпорядження голови Підволочиської РДА від 23.09.2013 року № 323-од, малолітньому, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та на підставі розпорядження голови Борщівської РДА від 02.12.2013 року № 399-од передано в новостворену прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], жителів с. Шупарка Борівського району Тернопільської області, які забезпечують належне виховання та утримання дитини, піклуються про його духовний та фізичний розвиток. За період перебування дитини в прийомній сім'ї біологічні батьки жодного разу не навідували сина, не цікавились його долею та вихованням. У зв'язку із вищевказаним питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 30 жовтня 2014 року, де винесено відповідне рішення. Враховуючи те, що ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання малолітнього може негативно вплинути на охоронювані законом права та їх інтереси, зокрема щодо матеріального забезпечення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач-Підприємство (Будинкоуправління №9) Макарівської квартирно- експлуатаційної частини району МОУ(надалі позивач), звернулося до суду із даним позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на його користь 15 656 гривень,78 коп. коштів за надані комунальні послуги, а також судові витрати, мотивуючи свої позовні вимоги тим,що відповідачі відмовляється добровільно сплачувати кошти за надані комунальні послуги,на прохання погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує. В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлена. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги виходячи з таких підстав. Як встановлено судом відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок обслуговується позивачем. В судовому засіданні встановленого відповідач фактично користується комунальними послугами, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території і їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76. Статтею 10 ч.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено,що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку,технічного обладнання елементів зовнішнього благоустрою і в зв'язку з цим зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно п.5 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи Законом. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою (ч.З ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У відповідності до вимог ч.І ст.66 ЖК України,плата за користування житлом (квартплата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири і розмір такої плати встановлюється за рішенням органу місцевого самоврядування. Позивач у продовж з листопада 2011 року по жовтень 2014 року утримував багатоквартирний будинок та прибудинкову територію,але відповідач,будучи власником квартири у цьому багатоквартирному будинку не відшкодував йому понесені видатки за чинними тарифами. Згідно розрахунку за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року,за відповідачем утворилась заборгованість за користування житловим приміщенням та комунальними послугами в сумі 15 656 гривень 78 коп.,яку суд стягує з відповідача. У відповідності до вимог ст.88 ЦП К України ,суд також стягує з відповідача і сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач-Підприємство (Будинкоуправління №9) Макарівської квартирно- експлуатаційної частини району МОУ(надалі позивач), звернулося до суду із даним позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на його користь 33 215 гривень, 82 коп. коштів за надані комунальні послуги, а також судові витрати, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі відмовляється добровільно сплачувати кошти за надані комунальні послуги, на прохання погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує. В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені вимоги,просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлена. Вислухавши пояснення представника позивача,перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги виходячи з таких підстав. Як встановлено судом відповідач [PERSON].є власником квартири [ADDRESS] будинок обслуговується позивачем.В судовому засіданні встановленого відповідач фактично користується комунальними послугами,між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території і їх оплати,які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76. Статтею 10 ч.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку,технічного обладнання елементів зовнішнього благоустрою і в зв'язку з цим зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно п.5 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором чи Законом.Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності,рівня облаштування та благоустрою (ч.3 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У відповідності до вимог ч.1 ст.66 ЖК України, плата за користування житлом (квартплата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири і розмір такої плати встановлюється за рішенням органу місцевого самоврядування. Позивач у продовж з листопада 2011 року по жовтень 2014 року утримував багатоквартирний будинок та прибудинкову територію,але відповідач,будучи власником квартири у цьому багатоквартирному будинку не відшкодував йому понесені видатки за чинними тарифами. Згідно розрахунку за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року,за відповідачем утворилась заборгованість за користування житловим приміщенням та комунальними послугами в сумі 33 215 гривень 82 коп., яку суд стягує з відповідача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України ,суд також стягує з відповідача і сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач підтримавши позов в судовому засіданні просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачкою та в обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що з відповідачкою 22.05.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільно стану Львівського управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис № 778. Від спільного подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO] сімейне життя з відповідачкою не склалось, вони не зійшлися характерами, перестали розуміти один одного. Приблизно три роки тому відповідачка перейшла жити до своїх батьків і з того часу вони не підтримують сімейне життя. Примирення вважає неможливим. Відповідачка позов визнала та просить суд розірвати шлюб між нею та позивачем Так як вважає, що примирення неможливе і їхню сім'ю неможливо вже зберегти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: між сторонами не має взаєморозуміння, сторони протягом тривалого часу не підтримують будь-яких шлюбних стосунків. Сторони категорично відмовляється від примирення. Отже, сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач, підтримуючи позовні вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що після смерті [INFO] її батька [PERSON] залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай. Єдиними спадкоємцями є вона та її мати [PERSON]. Вважає після смерті батька фактично прийняла спадщину, тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку КСП «Росія» 5, 45 умовних кадастрових гектарів, яка зареєстрована у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 700. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і відповідно підлягаючими задоволенню виходячи із наступного: Судом встановлено, що земельна ділянка КСП «Росія» 5, 45 умовних кадастрових гектарів, яка зареєстрована у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 700 за померлим [INFO] [PERSON]. У відповідності зі ст.549 ЦК України (в редакції 1963року) визнається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що позивач вчинив усі необхідні дії по прийняттю спадщини, яка відкрилася після смерті батька, відповідач позов визнав, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

позивач під час попереднього судового засідання частково змінив свої позовні вимоги та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 09 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 115, посилаючись на те, що 09 вересня 1995 року між ними було укладено шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. До пред'явлення позову його спонукало те, що не дивлячись на тривалий час спільного проживання, вони не змогли налагодити нормальні взаємовідносини. Їх сімейне життя проходить в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, але порозуміння вони знайти не можуть. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, перспектив на відновлення сімейних стосунків немає, шлюбно-сімейні відносини припинені. Він має намір узаконити стосунки з іншою жінкою. На примирення він категорично не згідний. Через органи РАЦС відповідачка відмовляється шлюб розірвати. А тому він і звернувся до суду з даним позовом. Відповідачка частково змінені позовні вимоги позивача визнає повністю, на розірвання шлюбу згідна, на примирення не згідна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши сторони, які просять дану справу розглянути під час попереднього судового засідання та вивчивши матеріали справи суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити, так як вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні було встановлено, що сторони 09 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.18), актовий запис № 115. Неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що не дивлячись на тривалий час спільного проживання, сторони не могли налагодити нормальні взаємовідносини. Їх сімейне життя проходить в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, але порозуміння вони знайти не можуть. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного і жодних перспектив на відновлення сімейних стосунків немає. На примирення сторони категорично не згідні. А тому суд вважає за необхідне розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 09 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 115. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач, після зміни позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на період навчання в НТУ «Харківський політехнічний інститут». Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. Вони та третя особа просять розглянути справу без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, повнолітній син знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача, в зв'язку із навчанням на денній формі не має можливості самостійно заробляти кошти, проживає в гуртожитку. До позову додані копії свідоцтва про народження дитини, паспорта, ІПН позивача, довідки Чапаєвської селищної ради про склад її сім'ї та доходи, навчального закладу про навчання тощо. Суд виходить з того, що права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.198,199 СК України, за якими батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей досягнення ними 23 років, якщо вони продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, за наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позов заявлено у межах правоздатності та відповідно до законодавства, його визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання суд не вбачає, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК, він підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на це, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При встановленні розміру стягуваних аліментів, суд враховує, що вони визначені за домовленістю між сторонами, із урахуванням матеріального становища відповідача. Ці обставини суд визнає істотними та достатніми для визначення розміру аліментів, що узгоджений сторонами. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач після уточнення позовних вимог просить їх задовольнити, посилаючись на такі докази: відповідачі у справі є абонентами Первомайського комунального підприємства «Тепломережі» за адресою: м. Первомайський Харківської області, 1/2 м-н.[ADDRESS]. Порушуючи вимоги ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України та п.п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, відповідачі не у повному обсязі сплачують послуги за теплопостачання. Споживачі неодноразово сповіщалися про наявну заборгованість і, що у разі непогашення її, постачальник буде змушений звернутися до суду. Плата за послуги ними тривалий час не вносилася в повному обсязі, в результаті чого, станом на 01.09.2015 року виникла заборгованість в сумі 5242,45 грн., яку позивач просить стягнути, а також просить стягнути на свою користь судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. оскільки він був сплачений останнім при подачі позову до суду та видачу судового наказу. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог, фактично визнавши позов. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі та при вирішенні спору виказав солідарність із позицією співвідповідача [PERSON] Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини. Зокрема, встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO], 1/2 м-н.[ADDRESS] (а.с.18-20). [PERSON] 10.10.2012 року уклала договір про надання послуг з централізованого опалення на вказану квартиру (а.с.11-13). Згідно відомостей про нарахування і оплату по особовому рахунку № 1049029 станом на 01.09.2015 року за вказаним рахунком утворилася заборгованість в сумі 5242,45 грн. Житловим кодексом України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за водопостачання та теплову енергію згідно встановлених тарифів у встановлені строки. А відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом же не встановлено при визнанні відповідачами позовних вимог щодо заборгованості порушень будь-чиїх інтересів, прав та свобод, тому, позовні вимоги підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач, після уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що майже рік не проживає разом з відповідачкою, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхня сім'я фактично не існує і немає можливості її зберегти, примирення між ними неможливе та непотрібне, рішення про припинення шлюбу прийнято ними разом та давно, наполягає на розірванні шлюбу, також подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов щодо розірвання шлюбу визнає, просить шлюб розірвати і не надавати час на примирення, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши позивача, враховуючи письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Як ствердив суду позивач та зазначила у заяві на адресу суду відповідач, примирення між ними неможливе. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає тривалий час, обоє просять розірвати шлюб, що свідчить про розпад сім'ї. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сторони не бажають примиритись, сім'я розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved