Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Криворізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення 11\~258, 07 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок порушень Правил користування електроенергією, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 799, 48 гривень, та інфляцію в розмірі 2\~883, 68 гривень, витрати на оплату судового збору в розмірі 243, 60 гривень. У судовому засіданні представник позивача в особі [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вказала, що порушень Правил користування електричною енергією з її боку не було, тому просить суд в позовних вимогах відмовити. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є споживачем Криворізьких міських електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на неї відкрито особовий рахунок № 6326101. Згідно п. 37 ПКЕЕН, Енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку та вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. 05 липня 2012 року, за адресою: м. Кривий Ріг, бульвар Маршала Василевського б. 8 кв. 20, представниками Енергопостачальника контролерами [PERSON], [PERSON], електромонтером [PERSON] у відповідності із п.37 ПКЕЕН було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: використання недорахованої електроенергії за допомогою самовільного підключення після відключення повз прилад обліку шляхом накиду проводів електропроводки на вхідні у лічильник фазний у нульовий провід. Ізоляція проводів пошкоджена. Факт порушення ПКЕЕН зафіксований актом Н № Д 013166 від 05.07.2012 року, який підписаний трьома представниками Енергопостачальника. Отже у відповідності із п.53 ПКЕЕН він є дійсним (а. с. 4). На підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН у відповідності з п. 53 ПКЕЕН, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, було виконано розрахунок суми збитків за період з 07.12.2009 р. по момент виявлення порушення ПКЕЕН 05.07.2012 р. на суму 11\~258, 07 гривень (а. с. 5). Згідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є зокрема: крадіжка електричної енергії; самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Згідно з п. 48 ПКЕНН за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ. Відповідно до наданих позивачем розрахунків в матеріалах справи, розрахунок суми збитків проводився за період з 07.12.2009 року по момент виявлення порушення, тобто по 05.07.2012 року (а. с. 5-6), виходячи з наступного розрахунку: сума заборгованості становить 11\~258, 07 грн. + 3% річних в сумі 799, 48 грн. + індекс інфляції в сумі 2\~883, 68 грн. = 14\~941, 23 грн. З позовних вимог, які обґрунтовуються розрахунком позивача вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача суму збитків з урахуванням інфляції та 3% річних, що на думку суду задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, слід мати на увазі, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст.\~625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. № 10-74/0/4-13, відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, тому на шкоду не можуть бути нараховані проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Ці нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ставив питання про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 799, 48 гривень та інфляцію в розмірі 2\~883, 68 гривень, нарахованих на суму збитків по акту про порушення споживачем ПКЕЕН. Тобто у даному разі між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми не нараховується. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що під час перевірки у споживача [PERSON], встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме самовільно підключена електрична енергія після її відключення. Таким чином, оцінивши усі надані докази у сукупності суд уважає, що позовні вимоги в частині стягнення 11\~258, 07 гривень, у рахунок відшкодування за спожиту, але не обліковану енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині стягнення 3% річних та інфляції задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial