Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 26562 грн. 50 коп. Позивач вказав, що 08.10.2007 року відповідач уклав з позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № б/н і отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично логнується на такий же термін. Згідно ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2013 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 26562 грн. 50 коп., з яких - заборгованість за кредитом - 4996 грн. 14 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16677 грн. 81 коп.. заборгованість по комісії - 3147 грн. 48 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1241 грн. 07 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26562 грн. 50 коп., а також судові витрати у розмірі 265 грн. 63 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, однак представник надав суду клопотання в якому просить справу розглянути без присутності представника, наполягає на вимогах позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяви в яких просить в задоволенні позову відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності, справу розглянути без його присутності. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Встановлено, що 08.10.2007 року позивач за кредитним договором № б/н надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично логнується на такий же термін. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2013 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 26562 грн. 50 коп. Згідно ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором від 08.10.2007 року вбачається, що сальдо простроченої заборгованості виникло 01.06.2008 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права і почався відлік позовної давності. Отже перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу починається від дня, коли відбулося це порушення. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. За вказаних обставин, початок перебігу позовної давності почався з дня порушення відповідачем платежів, тобто з 01.06.2008 року, який закінчився 01.06.2011 року, однак позов пред'явлено лише в жовтні 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed