Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 21.04.2006 року між банком та [PERSON] укладено договір кредиту, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, вказував, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Посилався на те, що відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 30.04.2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 24 660,13 грн., яка складається з наступного 4283,11 грн. заборгованість за кредитом; 18 726, 54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1150,48 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку за договором кредиту від 21.04.2006 року суму заборгованості в розмірі 24 660,13 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явилась, звернулася до суду з заявою, в якій просила справу розглянути у відсутності представника банку, заявлений позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак, направила на адресу суду заяву, в якій повідомила суд, що не визнає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості в сумі 24 660 грн. 13 коп. Просила суд врахувати судові рішення по цих вимогах від 03.12.2013 року та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю, в тому числі в частині 4677 грн.15 коп. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.04.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви позичальника про надання кредитних послуг на умовах, з якими він ознайомлений та погоджується, був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту, з сумою кредитного ліміту 3200 грн., з відсотковою ставкою 36 % на рік, зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначених нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до пунктів 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії карти вказаний на лицевій стороні карти (місяць, рік). Карта дійсна до останнього календарного дня місяця. Відповідно п.3.1.3. вказаних правил по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. В п.3.1.4 Умов зазначено, що строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. Рішенням Вижницького районного суду від 03.12.2013 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.04.2006 року в сумі 19749,12 грн. відмовлено за пропуском строку позовної давності. Зокрема, вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що початком строку позовної давності у межах якого ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно було звернутися до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 21.04.2006 року є дата закінчення терміну дії кредитної картки, а отже і кредитного договору, а саме квітень 2009 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою тільки 18.11.2013 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності. Разом з тим, представник банку знову 25.06.2015 року звернувся до суду з позовом про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитним договором від 21.04.2006 року, при цьому до предмету позову включив суми, які не були предметом дослідження у попередній справі в зв»язку із збільшенням періоду розрахунку заборгованості і, крім сум тіла кредиту та фіксованої складової штрафу, які є тотожними у вказаних справах, позивач вимагає стягнути також розмір заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18 726, 54 грн. та процентну складову штрафу в сумі 1150,48 грн., які є більшими у зв»язку із збільшенням періоду розрахунку заборгованості та становлять відповідно 4677,15 грн. та 233,86 грн. Однак, ст.266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Клопотання про поновлення строку від позивача не надходило, в той же час, відповідачем до суду була подана заява про застосування строку позовної давності. Виходячи з вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.

Outcome: dismissed