Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач - ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 013- 2008-1222 від 18 квітня 2008 року в сумі 80 602 швейцарських франка 91 сантим; стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 013-2008-1222 від 18 квітня 2008 року в сумі 80 602 швейцарських франка 91 сантим; стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 013-2008-1222 від 18 квітня 2008 року в сумі 80 602 швейцарських франка 91 сантим, мотивуючи свої вимоги наступним. 18.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (ПАТ «Універсал Банк») та відповідачем- 1 [PERSON] було укладено Кредитний договір № 013- 2008-1222. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач-1 отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 88 683,00 швейцарських франків, строком користування до 10.04.2031 року зі сплатою 9,95% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 10 травня 2011 року та 11 травня 2011 року між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плата за користування кредитом: у період з 10 травня 2011 року по 09 травня 2012 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 5,37% річних, а починаючи з 10 травня 2012 року - 11,21% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, - у порядку, передбаченому Кредитним договором видав відповідачу-1 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № [NUMBER], що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач-1, як позичальник за договором, зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно Кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору відповідач-1 не виконує взяті на себе зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 60 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. 27.01.2015 року відповідачу-1 була направлена вимога про погашення суми заборгованості однак, останній не вчинив жодних дій, що би свідчили про намір у сплатити прострочену заборгованість. Статтею ч.2 ст. 1050 ЦК визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Враховуючи порушення відповідачем-1 зобов'язань, встановлених Кредитним договором, у відповідача-1 виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 27.05.2015 року складає 80 602 (вісімдесят тисяч шістсот два) швейцарських франка 91 сантим, з яких: заборгованість по кредиту - 74 812,18 шв. франків; відсотки - 5 729,20 шв. франків; підвищені відсотки - 61,53 шв. франків. Для забезпечення виконання зобов'язання відповідачем-1 (позичальником) за Кредитним договором, 11 травня 2011 р. між позивачем та відповідачем - 2 [PERSON] ( - поручителем-1.) було укладено Договір поруки № 013-2008- 1222-Р Договір поруки-1); між позивачем та відповідачем-3 [PERSON] (Поручитель-2) було укладено Договір поруки без номера (Договір поруки-2); між позивачем та відповідачем-4 [PERSON] (Поручитель-3) було укладено Договір поруки без номера (Договір поруки-3). Згідно п. 1.1. кожного з цих Договорів поруки, а також згідно і ст. 553 ЦК України - поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно п. 1.3. Договорів поруки, ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредитного регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору. Пунктом 1.4 Договорів поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. У зв'язку з невиконанням боржником - відповідачем-1 [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором позивач, згідно з п. 2.2. Договорів поруки, направив 27.01.2015 р. листи-вимоги до поручителів, однак, порушуючи п. 2.3. Договорів поруки останні ці вимоги також не виконали, що і стало підставою для звернення банка до суду з позовом. Представник позивача у позовній заяві виклав письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти заочного рішення у даній справі у випадку неявки відповідачів та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі до суду не з′явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, - відповідно до положень ст. 74-77 ЦПК України є належним чином повідомленими про розгляд справи, що підтверджується наявними у справі доказами. Від одного з представників відповідача-1 надійшли письмові заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що [PERSON] була повернена банку повна сума кредиту, однак, у подальшому представник цього відповідача, як і сам відповідач-1 [PERSON], в судові засідання не з'явилися. З огляду на вимоги ст. ст. 74, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (ПАТ «Універсал Банк») та відповідачем - 1 [PERSON] було укладено Кредитний договір № 013- 2008-1222. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач-1 отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 88 683,00 швейцарських франків, строком користування до 10.04.2031 року зі сплатою 9,95% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 10 травня 2011 року та 11 травня 2011 року між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плата за користування кредитом: у період з 10 травня 2011 року по 09 травня 2012 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 5,37% річних, а починаючи з 10 травня 2012 року - 11,21% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, - у порядку, передбаченому Кредитним договором видав відповідачу-1 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № [NUMBER], що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач-1, як позичальник за договором, зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно Кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов'язання, а викладені у письмових запереченнях його представником доводи не підтверджуються належними і допустимим доказами. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 60 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. Як убачається з матеріалів справи, 27.01.2015 року відповідачу-1 була направлена вимога про погашення суми заборгованості однак, останній не вчинив жодних дій, що би свідчили про намір у сплатити прострочену заборгованість. Статтею ч.2 ст. 1050 ЦК визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Враховуючи порушення відповідачем-1 зобов'язань, встановлених Кредитним договором, у відповідача-1 виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 27.05.2015 року, згідно наданого суду розрахунку заборгованості, складає 80 602 швейцарських франка 91 сантим, з яких: заборгованість по кредиту - 74 812,18 шв. франків; відсотки - 5 729,20 шв. франків; підвищені відсотки - 61,53 шв. франків. Для забезпечення виконання зобов'язання відповідачем-1 (позичальником) за Кредитним договором, 11 травня 2011 р. між позивачем та відповідачем - 2 [PERSON] (поручителем-1) було укладено Договір поруки № 013-2008- 1222-Р (Договір поруки-1); між позивачем та відповідачем-3 [PERSON] (поручитель-2) було укладено Договір поруки б/н (Договір поруки-2); між позивачем та відповідачем-4 [PERSON] (поручитель-3) було укладено Договір поруки б/н (Договір поруки-3). Згідно п. 1.1. кожного з цих Договорів поруки, а також згідно і ст. 553 ЦК України - поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 1.3. Договорів поруки, ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредитного регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору. Пунктом 1.4 Договорів поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. У зв'язку з невиконанням боржником - відповідачем-1 [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором позивач, згідно з п. 2.2. Договорів поруки, направив 27.01.2015 р. листи-вимоги до поручителів. Доказів виконання поручителями вказаних вимог суду також не надано. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Коде\-ксу. Отже, обставини порушення відповідачами взятих на себе обов'язків за договорами щодо повного та своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків є доведеними позивачем, відповідно, позовні вимоги про стягнення заборгованості є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у справі в сумі 3 654, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved