Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 8 листопада 2012 року, але з вересня 2017 року припинили спільне проживання; -від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] ; -вона вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем - люди різних характерів, поглядів на шлюбне життя та сімейні обов`язки; -вважає, що примирення та подальше спільне проживання є неможливим та недоцільним, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали; -їх шлюб носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, а тому\~ просить не надавати їм строку на примирення, звернулася з позовом до суду та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, у своєму позові просила розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.\~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.25-26/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 8 листопада 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що вони з відповідачем люди різних характерів, поглядів на шлюбне життя та сімейні обов`язки, примирення та подальше спільне проживання є неможливим та недоцільним, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Також позивач просить строку на примирення їм не надавати, З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони два роки проживають окремо, позивач на примирення не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Outcome: approved