Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким відібрати без позбавлення батьківських прав у відповідача [PERSON] її малолітню дитину - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач 19.12.2014 року після сварки з п'яним співмешканцем [PERSON] залишила дитину останньому , а сама пішла з дому, в результаті чого малолітня дитина у холодну пору року перебувала три дні без догляду дорослих та сама бродяжила по території Мезенівської сільської ради. 24.09.2008 року малолітнього сина відповідача було відібрано у матері та влаштовано до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодилася і пояснила, що на протязі 10 років вона співмешкає з [PERSON] і від спільного проживання з останнім має сина [PERSON] Поскільки вони не мали власного житла, то придбали без домовленості житлову площу в с. Мезенівка після народження сина, але співмешканець зловживав спиртними напоями, вчиняв у сім'ї сварки, тому вона неодноразово зверталася зі скаргами на поведінку останнього, за що співмешканця неодноразово притягували до відповідальності. Під час сварок [PERSON] виганяв її з будинку і тому вона не ночувала вдома. Останній раз коли співмешканець вигнав її з будинку, то закрив двері і не впускав її в приміщення, а син залишився в будинку з ним, у зв'язку з чим вона декілька днів не приймала участі у вихованні дитини. На даний момент вона проживає в м. Суми, відвідує дитину, яка перебуває в дитячому будинку і підшукує роботу маючи намір повернути сина. Тому вона згодна щоб поки що син побув у дитячому будинку, оскільки на її думку так буде краще для неї і для сина. На стягнення аліментів згодна. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], батько дитини в свідоцтві про народження записаний за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.5, 8). Відповідач є мешканкою с. Мезенівка, вул. Заводська Краснопільського району Сумської області, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає разом із співмешканцем [PERSON], 1986 року народження, який зловживає спиртними напоями в наслідок чого в сім'ї виникають сварки та бійки, вихованню сина [PERSON] мати уваги не приділяє (а.с.9). Рішенням виконкому Мезенівської сільської ради від 13.08.2014 року №30, з метою покращення мікроклімату в сім'ї та уникнення зловживань алкогольними напоями та тютюнопалінням сім'ю [PERSON] та її співмешканця [PERSON] взято під соціальний супровід (а.с.35) Однак незважаючи на прийняті заходи, 19.12.2014 року після чергової сварки з співмешканцем, який перебував у стані алкогольного сп'яніння відповідач залишила дитину разом з п'яним співмешканцем і пішла з дому. У зв'язку з тим, що малолітній [PERSON] в холодну пору року тривалий час перебував на території села Мезенівка без догляду дорослих та бродяжив, тобто у зв'язку із загрозливими для життя та здоров'я дитини умовами виконавчий комітет Мезенівської сільської ради Краснопільського району 22.12.2014 року прийняв рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у матері [PERSON] і влаштування її в державний заклад (а.с.11, 17). Цього ж дня малолітній [PERSON] поміщений до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.15). Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] від 22 грудня 2014 року, вона проживає в будинку на правах користувача, правовстановчі документи відсутні. Умови проживання незадовільні, в будинку холодно, брудно, на підлозі розкидані недопалки від цигарок, [PERSON] та її співмешканець [PERSON] палять цигарки в ліжку. Умови для проживання та розвитку дитини не створені, відсутні продукти харчування для дитини, дров на зиму не заготовлено. Вихованням дитини відповідач не займається, зі слів сусідів чотири дні дитина проживала з співмешканцем, матері вдома не було (а.с.14). Рішенням №12/5 комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської РДА від 23 грудня 2014 року вирішено доцільним порушити питання про відібрання у [PERSON] її малолітню дитину [PERSON], 2011 року народження, без позбавлення батьківських прав (а.с.18). Поведінка відповідача та її відношення до виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON] розглядалось на засідання виконкому Мезенівської сільської ради, де остання попереджалася про необхідність створення належних умов для повноцінного і гармонійного розвитку дитини та відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, однак на даний час вона не взмозі належним чином виховувати дитину та створити сприятливі умови для повноцінного росту та розвитку дитини, тому орган опіки та піклування вважає доцільним відібрання у [PERSON] дитини без позбавлення батьківських прав та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.21). Свідок [PERSON] суду пояснив, що майже пів року сім'я відповідачки перебуває в полі зору виконкому сільської ради, так як [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями. В серпні місяці сім'я відповідачки розглядалася на засіданні виконкому Мезенівської сільської ради, а в листопаді-грудні депутат сільської ради Коренева О. повідомила його про те, що дитина [PERSON] перебуває без догляду у зв'язку з неналежною поведінкою батьків. Він почав цікавитися умовами проживання сім'ї та поведінкою в побуті . Було з'ясовано, що дитині взагалі мало купують продуктів харчування, а останній раз купили солодку воду та сухарики. При вивченні всіх обставин проживання даної сім'ї виконком вирішив звернутися до Краснопільської РДА для вирішення питання відносно відібрання дитини у [PERSON] та [PERSON], так як останні є батьками малолітнього [PERSON], хоч у свідоцтві про народження дитини [PERSON] не вказаний батьком. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, свідка, думку прокурора, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ході судового розгляду встановлено, що залишення на даний час малолітнього [PERSON] у відповідача [PERSON] є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання дитини тому, суд приходить до висновку про необхідність відібрання дитини без позбавлення відповідача батьківських прав та про стягнення аліментів на утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на дитину щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved