Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач подала до суду позов про стягнення з [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і відповідно при зміні прожиткового мінімуму, розмір аліментів також змінювати. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з 07.03.2015 року перебували у шлюбі з відповідачем, від якого у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на утриманні батьків позивача. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не має. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, надав довідку про доходи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 07.03.2015 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 304 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьками якого записі сторони по справі, актовий запис № 1174 (а.с. 8). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що згідно довідки № 1 від 11.01.2019 року [PERSON] займає посаду оператора відеозапису, доход за період з 07.09.2018 року по 31.12.2018 року склав 13 961, 25 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір`ю та перебуває на утриманні її батьків та на даний час знаходиться у декретній відпустці, відповідач має постійне місце роботи. Обов`язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, а саме аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial