Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою, [PERSON], зареєстрований 21 серпня 2008 року відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 66, залишивши за нею право на вибір прізвища за її розсудом, неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 66. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою, а він в іншому місці. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідачки вести нормальний сімейний спосіб життя, часті сварки в сім'ї за ініціативи відповідачки, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. В процесі спільного проживання вони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. Він з відповідачкою, на даний час, на протязі червня місяця цього року, подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету з нею не веде, на даний час проживають окремо. Їхній шлюб з відповідачкою носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення з нею неможливе. Спору з відповідачкою, що до місця проживання дитини в них немає, вона залишається проживати з відповідачкою, а він, згідно наявного судового рішення, сплачує на її утримання аліменти. В майбутньому він має намір зареєструвати повторний шлюб з іншою жінкою, але перебування його в шлюбі з відповідачкою, який розпався, позбавляє його даної можливості. Відповідно до вимог частини 1 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу згідно ч. 1 статті 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб ним розривається вперше. Відповідач в засідання суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що в матеріалах є телефонограми, причини неявки в суд не повідомила, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явилася без поважних причин і ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 21 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 66. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені з липня 2013 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачем. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату. Окрім того, судом надавався строк у чотири місяці для примирення, проте як виявилось безрезультатно, а тому проживання сторони як подружжя у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач має житло та може забезпечувати нормальний всебічний розвиток і виховання дитини. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом не встановлено виняткових обставин, які можуть бути підставою для залишення проживати неповнолітню дитину сторін дочку - [PERSON], [INFO] з відповідачем, тому суд приходить до висновку про необхідність залишити проживати неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] з [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved