Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б\\н від 18.05.2013 в розмірі 13389,14 та судові витрати в розмірі 1378 грн., свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2013 між ними був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві та доданого до неї клопотання адресованого суду, представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов визнає та просить здійснити перерахунок нарахованої пені. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 526-530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 18 травня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір на надання банківських послуг № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг підтверджується, що [PERSON] була ознайомлена та згодна з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, та погодилась, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договорм. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цих договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Уклавши з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов`язання, зокрема не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Згідно розрахунку,\~наданого позивачем,\~відповідач [PERSON] \~станом на\~31.12.2015\~має заборгованість\~за кредитом,\~яка становить\~13389,14\~грн.\~та складається\~з:1295,00 грн. заборгованість за кредитом; 8230,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 613,77 грн. штраф (процентна складова). В позовній заяві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також просив сягнути з відповідача пеню в розмірі 2750,00 грн. Суд вважає позовну вимогу про стягнення пені з відповідача неправомірною, враховуючи наступне. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в своїй постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 виклала наступну правову позицію. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у разі часткового задоволення позову, суд присуджує на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial