Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернулась до суду з позовом як власник будинковолодіння за адресою [ADDRESS] з метою припинення сервітуту відповідача, її колишнього чоловіка, щодо даного нерухомого майна у зв`язку з його відсутністю понад рік за адресою нерухомості в порядку передбаченому ст.405,406 ЦК України. Відповідач не користується домоволодінням та не несе витрати по його утриманню. Реєстрація відповідача за адресою домоволодіння позбавляє позивача можливості вільно володіти та користуватись житлом. Позивач та її представник позов підтримали та просили його задоволитии. Представник відповідача та відповідач позов заперечили та просили відмовити у його задоволені. Подано письмовий відзив на позов. Відповідач вказав, що позивач чинила перешкоди у користуванні нерухомістю-міняла замки. Проте будь-які докази звернення відповідача до поліції у зв`язку із здійсненими перешкодами у користуванні нерухомістю, суду не представлено. За клопотанням відповідача були допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є дружиною відповідача, [PERSON] , яка є падчерецею відповідача, [PERSON] , [PERSON] , що є сусідами та перебувають у приятельських відносинах з відповідачем, які підтвердили, що час від часу відповідач користується житлом за адресою [ADDRESS] , оплачує комунальні послуги. [PERSON] не заперечувала факту проживання у шлюбі з відповідачем та проживання його у с.Андрійківці, Хмельницької області. Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факти засвідчені ними у письмовому акті від 09.10.2019 року. Підтвердили, що подвір`я біля домоволодіння за адресою в [ADDRESS] не доглянуте, там ніхто не живе. Свідок [PERSON] показала суду, що бачила на подвір`ї молоду дівчину, яку потім виселяли з поліцією. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матерали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут- це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.(ст..403 ЦК). Відповідач вселився у спірний будинок за адресою [ADDRESS] як син [PERSON] , відповідно до пояснень сторін по справі, і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. [PERSON] подарувала житловий будинок з надвірними будівлями адресою [ADDRESS] [PERSON] , яка змінювала прізвище у зв`язку з одруженням відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що підтверджується договором дарування від 2.04.2008 року. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2 та 4 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, положення ст. 156 ЖК Української РСР передбачають збереження права користування житлом для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку (квартири), за умови збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна(Постанова ВС від 20 березня 2019 року у справі № 761/23429/16-ц) Позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1999 року по 05 лютого 2013 року, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №2218/14526/2012 від 05 лютого 2013 року. 23 жовтня 2013 року позивач вступила в новий шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Набула право власності на спірну нерухомість за договором дарування у 2008 році. Позивач несе витрати по утриманню житла за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією квитанцій наданих представником відповідача та свідчать про вільний доступ відповідача до нерухомості та відсутність будь-яких перешкод у користуванні будинком за адресою в [ADDRESS] зі сторони позивача. Судом не здобуто жодних доказів на підтвердження здійснення відповідачу будь-яких перешкод позивачем у користуванні нерухомістю в [ADDRESS] . З моменту реєстрації відповідача за адресою [ADDRESS] відбулася зміна власника з [PERSON] на [PERSON] , яка змінювала прізвище у зв`язку з одруженням на [PERSON] , відповідно до договору дарування від 2.04.2008 року. Якщо відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України. Аналогічний по суті висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц, що користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України, Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18), від 16 жовтня 2019 року у справі 243/9627/16-ц (провадження № 61-34009св18), від 23 жовтня 2019 року у справі № 766/12748/16-ц (провадження № 61-31405св18). Суд не бере до уваги свідчення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки перші два є приятелями відповідача, а другі два членами сім`ї, що ставить під сумнів об`єктивність їх свідчень та правдивість показань. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , які засвідчували факт відсутності відповідача за адресою [ADDRESS] в акті та безпосередньо опитані в судовому засіданні, підтверджують послідовно та аргументовано обставини, на які посилається позивач, доводять відсутність відповідача за адресою проживання, як і сам факт його постійного проживання в [ADDRESS] . За поясненнями свідків зі сторони відповідача з 2017 року відповідач створив нову сім`ю з [PERSON] та проживає по місцю її проживання, час від час з`являючись за адресою в [ADDRESS] . Будь-які поважні причини відсутності відповідача за адресою домоволодіння [ADDRESS] , нездійснення утримання житла суду не доведені, як і домовленість позивача і відповідача щодо порядку користування майном. Зважаючи на викладене, суд знаходить заявлений позов підлягаючим задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved