Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 16254 грн. 97 коп. та судові витрати на судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6600 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У свою чергу [PERSON] зобов'язувався погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, грошові кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року його заборгованість за кредитом складає 16254 грн. 97 коп. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Встановив наступне, що 24.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6600 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У свою чергу [PERSON] зобов'язувався погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Відповідно до умов договору при порушенні строків платежів по грошовим зобовязанням, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та +5 % від суми заборгованості. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. У зв'язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає 16254 грн. 97 коп., в тому числі сума заборгованості за кредитом 6455 грн. 26 коп., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 7199 грн. 47 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом 1350 грн. 00 коп. а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 750 грн. 24 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобовязання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 31.03.2015 року в сумі 16254 грн. 97 коп. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати із судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved