Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

позивач просить суд визнати причини пропуску [PERSON], [INFO], жителя [INFO], строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 03.02.2015 року після смерті батька - [PERSON], [INFO], поважними, визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 03.02.2015 року після смерті [PERSON], [INFO], що проживав у [INFO], посилаючись на те, що 03 лютого 2015 року помер його батько [PERSON], [INFO], який з 2011 року по день смерті проживав у [INFO] (раніше Червоноармійська) у селі Мирівка Кагарлицького району Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина на: - домогосподарство № 77 по вулиці Народній (раніше Червоноармійська) у селі Мирівка Кагарлицького району Київської області. Померлим заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Відповідно до частини першої статті 1223 Цивільного кодексу України: «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». З урахуванням цього, він - [PERSON], рідний син померлого, належить до спадкоємців першої черги, і є спадкоємцем померлого. Інших спадкоємців у померлого немає. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки саме в цей час у нього через втрату батька різко погіршився стан здоровя, та загострилися всі хронічні хвороби. Вже багато років він перебуває на обліку у клінічній лікарні, як людина хвора цирозом печінки, і будь-які хвилювання гостро позначаються на його фізичному стані. Смерть його єдиної рідної людини, стана для нього не лише гіркою втратою, а й призвела до того, що 23.02.2015 р. йому було призначено тривале лікування, яке включало у себе детальне обстеження та курс біохімії. Тому, він був змушений не лише пролікуватись, а й пройти довгу реабілітацію після хіміотерапії. Саме через стан його здоровя оформлення документів на спадщину після смерті батька затягнулося. Отже, причини пропуску вказаного строку він вважає поважними. 17 грудня 2016 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі його повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений і порекомендували звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини згідно із ст. 1272 Цивільного кодексу України. Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що: «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити, йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому слід ураховувати, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Наголошує також на тому, що спору про спадкування немає, спадкова справа після померлого не заводилась, а сама спадщина не визнана відумерлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України спадщина є досі відкритою, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, він, як спадкоємець першої черги за законом має право на її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Оскільки, з 2011 року по день своєї смерті - 03.02.2015 року, його батько - [PERSON], проживав у [INFO], місцем відкриття спадщини є село Мирівка Кагарлицького району Київської області. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутність та позивача. Позовні вимоги підтримують та не заперечують проти винесення заочного розгляду справи. Представник відповідача в особі Мирівської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує представник позивача, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 лютого 2015 р. помер [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 10 від 03.02.2015 року, зареєстрованим Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво - Святошинського району Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: домогосподарства № 77 по вул.. Народній у с. Мирівка Кагарлицького району Київської області. Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлому [PERSON], згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, став позивач [PERSON], єдиний спадкоємець за законом. 17 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Кагарлицького нотаріального округу Київської області [PERSON], на яку отримав відповідь № 729/01-16 від 17.12.2016 року. В даній відповіді нотаріус повідомив позивача, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і проте, що він пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] на все своє майно заповіту не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі -, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає причини пропуску [PERSON], [INFO], жителя [INFO], строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 03.02.2015 року після смерті батька - [PERSON], [INFO], поважними та визначити [PERSON], [INFO] додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 03.02.2015 року після смерті [PERSON], [INFO], що проживав у [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved