Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказав, що 27.11.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 28.11.2016 року заборгованість відповідача становить 13518.02 грн., яка складається з: 876,48 грн. - заборгованість за кредитом; 8721.63 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2800.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 619.91 грн. - штраф (процентна складова). Добровільно повертати борг відповідач [PERSON] не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом і просити суд постановити рішення, яким стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 13518.02 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7427 від 14 грудня 2016 року, в якій просить суд справу слухати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесенні судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№2450000276424, в якому стоїть відмітка про відмову від отримання судової повістки, а також за вих..№2450000276734 від 05.01.2017 року, в якому стоїть відмітка про отримання листа 07.01.2017 року. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. У зв'язку з чим у відповідності зі ст.224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду, позивач не заперечує проти такого розгляду. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 27.11.2013 року укладений кредитний договір №б/н. Відповідно до даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто, позивач виконав взяті на себе зобов'язання, в той час, як відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, так як станом на 28.11.2016 року прострочена заборгованість відповідача 13518.02 грн., яка складається з: 876,48 грн. - заборгованість за кредитом; 8721.63 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 619.91 грн. - штраф (процентна складова). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 13518 гривень 02 копійки. По-скільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме - 1378 гривень по оплаті судового збору.

Outcome: approved