Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після матері [PERSON], яка померла [INFO] Позовні вимоги вмотивовані тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на її майно, зокрема на вказану частину будинку, вона є єдиним спадкоємцем за законом на вказане майно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно і відсутній правовстановлюючий документ. Даний будинок (60/100 часток) належать матері на праві власності, збудований до 1980 року, але право власності матір,ю при житті не було оформлене з отриманням правовстановлюючого документу, розділ був проведений за рішенням суду. Відповідач Шевченківська сільська рада Броварського району Київської області не заперечувала проти задоволення позову, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача, просила розглянути справу без участі представника. [PERSON] просив справу розглядати у його відсутності, проти позову не заперечує, самостійних вимог на предмет спору не заявив. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. З свідоцтв про народження, про шлюб та про розірвання шлюбу встановлено, що позивачка є дочкою померлій. З спадкової справи вбачається, що позивачка подала своєчасно заяву про прийняття спадщини, і що інших спадкоємців не виявлено. Таким чином, встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який спадщину прийняв у встановленому законом порядку. З письмової відмови - відповіді державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно позивачу було відмовлено, оскільки, право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (будинок) не зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно і відсутні правовстановлюючі документи. Згідно відповіді КП «Броварське міжміське БТІ» - право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване. Рішенням Броварського районного суду від 24.05.1988р. у справі між [PERSON] і [PERSON] було розірвано шлюб між подружжям, розділено майно: житловий будинок в [ADDRESS], позивачці [PERSON] виділено 60/100. З технічного паспорту на вказаний житловий будинок, виготовленого 17.05.2013р., видно, що будинок 1986 року забудови. З довідок Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] згідно запису погосподарської книги рахується за головою господарства з 1986 року за [PERSON], зареєстрованих осіб за вказаною адресою нема. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Позивачка є спадкоємцем першої черги - дочкою. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок (60/100 часток) дійсно належав на праві власності [PERSON], хоча вона за її життя не отримала правовстановлюючого документа і зареєструвала своє право власності у встановлений чинним законодавством спосіб. Станом на день смерті спадкодавець не здійснила відчуження належного їй вказаного нерухомого майна, тому дане нерухоме майно увійшло у спадщину. Таким чином, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, також увійшло вказане нерухоме майно- 60/100 часток житлового будинку по [ADDRESS]. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивач реалізувала, спадщину прийняла, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, позивач свої спадкові права може захистити лише в судовому порядку. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved