Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] у м. Запоріжжі шляхом визнання таким, що втратила право користування жилим приміщенням, у звязку з тим, що відповідач ніколи не проживав у вказаному будинку, а був лише зареєстрованим у ньому, членом її родини він також не був, а перебував у шлюбі з її донькою - [PERSON] і вони постійно проживали за адресою : [ADDRESS] Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право власності на нього. У судовому засіданні представник позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце судового розгляду повідомлений через засоби масової інформації, шляхом поміщення оголошення у газеті «Запорізька правда». Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Представник 3-ї особи Ленінського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що 1/2 частина жилого будинку [ADDRESS] у м. Запоріжжі на підставі Договору дарування від 26.10.1998 року належить позивачці [PERSON], інша частина будинку належить на праві власності [PERSON] З а зазначеною адресою зареєстрований , але не проживає відповідач [PERSON], що вбачається з довідки голови квартального комітету №38 від 06.04.2015 року. Судом установлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивачки - [PERSON], який було розірвано за рішення м Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2013 року. Відповідач [PERSON] разом з родиною постійно проживав за адресою : [ADDRESS], де йому належить на праві власності 1/2 частина вказаної квартири. Таким чином, реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні, перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, а крім того, спонукає до додаткових витрат на утримання цього житла. Згідно приписів норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 379,382 ЦК України, обєктом права власності особи може бути житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначаються ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником . Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить проте, що право члена сімї власника будинку ( квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року . Судом установлено, що в відповідач не поживав однією родиною з позивачем, не був повязаний з нею веденням спільного господарства, а отже, не був членом її родини, а на теперішній час перестав бути і членом родини її доньки - [PERSON] У жилому будинку відсутні будь-які особисті речі, предмети побуту, меблі відповідача, він проживає у іншому місці, а тому місце реєстрації ніколи н6е було його основним місцем проживання. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved