Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач просить суд визнати недійсними державні акти серії ЖТ №056014 та ЖТ №056015, видані на ім»я [PERSON] на право власності на земельні ділянки, розташовані на території Сухарівської сільської ради Народицького району, розмірами відповідно 0,7979 га та 3,5833 га, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначені державні акти на право власності на земельні ділянки були видані з порушенням чинного законодавства, після смерті [PERSON], а так як він є спадкоємцем останньої, померлої 29 грудня 1998 року, спадщину оформити не може, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №056014 та ЖТ №056015 видані після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року у даній справі відкрите спрощене провадження. Дана ухвала суду разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами була направлена відповідачу. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручена 28.02.2019 року. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на норми ч. 1ст. 393 ЦК України,правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з вимогами ч. 1ст. 116 ЗК України,громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Народицької райдержадміністрації від 18.04.2003 року №74 «Про затвердження акту обстеження земельних угідь та проектно-технічної документації по організації території земельних часток (паїв) і складання державних актів на право власності на землі реформованого КСП ім.Кірова Сухарівської сільської ради» районному відділу земельних ресурсів визначено передати громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серед яких рахується [PERSON] (сертифікат серії ЖТ №013264 від 08.07.1997 року) та забезпечити реєстрацію та видачу громадянам державних актів на право власності на землю (а.с.36-38). 30.04.2003 року відповідно до розпорядження голови Народицької РДА від 18.04.2003 року №74, на ім»я [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №056014 та ЖТ №056015, якими підтверджено що остання є власником земельних ділянок площею відповідно 0,7979 га та 3,5833 га, розташованих на території Сухарівської сільської ради Народицького району, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державні акти були видані за підписом голови Народицької районної державної адміністрації Житомирської області та зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №264 та №265. Кадастрові номери земельних ділянок відповідно до Державних актів відповідно № 1823788000:06:000:0056 та № 1823788000:04:000:0014 (а.с.10,11). [PERSON] померла 29 грудня 1998 року, про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть серії 1-ТП №339244 від 27 вересня 2018 року (а.с.4). Згідно ч.1ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Верховний Суд України в Постанові від 22 травня 2013 року у справі № 6 -33 цс 13 зробив правовий висновок про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Отже, Державні акти на право власності на земельну ділянку від 30.04.2003 року серії ЖТ №056014 та ЖТ №056015, видані на ім'я [PERSON], підлягають визнанню недійсними у звязку з тим, що були видані помилково, з порушенням чинного законодавства (яке діяло на момент видачі Державного акту), після смерті останньої, померлої 29 грудня 1998 року, що є безумовним свідченням порушення права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належними земельними ділянками. Позивач є внуком померлої [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії ЯУ №737879 від 02.09.1949 року (а.с.27), серії 1-ТП №309750 від 04.10.2018 року (а.с.28), і відповідно до заповіту від 16.04.1985 року, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під №7 виконавчого комітету Базарської сільської ради являється спадкоємцем майна останньої. Позивач звернувся до Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені вище земельні ділянки йому було відмовлено у звязку з тим, що вказані державні акти видані після смерті [PERSON], що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №611/02-31 від 18.10.2018 року (а.с.5). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати недійсними та скасувати Державний акт на право власності на землю від 30.04.2003 року серії ЖТ №056014 та Державний акт на право власності на землю від 30.04.2003 року серії ЖТ №056015, видані на ім»я [PERSON] на земельні ділянки. Позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн., а тому, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved