Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір із змінами і доповненнями. На виконання положень пункту 2.1 статті 2 кредитного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 1 000 000 дол. США, з кінцевою датою його погашення 16.07.2028, двома частинами: частина № 1 в сумі 646 000 доларів США; частина № 2 в сумі 100 000 доларів США. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту у строк та у сумах, визначених графіком, що є додатком до кредитного договору (підпункт 2.4.1 пункту 2.4 статті 2 кредитного договору). Банком було направлено відповідні вимоги про дострокове погашення заборгованості про усунення порушення зобов'язань за договором, проте позичальником не погашено у встановлений строк заборгованість за кредитним договором. Сума заборгованості становить 594 492, 10 доларів США та 1 094 981, 58 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторонами укладено іпотечний договір зі змінами та доповненнями, предметом іпотеки за яким виступають: земельна ділянка загальною площею 0, 6361 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0016; земельна ділянка загальною площею 1, 2722 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0015, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Мироцька сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, іпотекодавцю було направлено відповідні вимоги про дострокове погашення заборгованості та про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором, які залишились невиконаними. Тому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 594 492, 10 доларів США та 1 094 981, 58 гривень звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 288072154 від 13.08.2007, а саме: земельна ділянка загальною площею 0, 6361 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0016; земельна ділянка загальною площею 1, 2722 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0015, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Мироцька сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належать [PERSON] на праві власності. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором шляхом проведення прилюдних торгів у межах виконавчого провадження та за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 28807С134 від 16.07.2007 , згідно з п. 2.1 статті 2 якого банк надав третій особі кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 1 000 000 дол. США, з кінцевою датою його погашення 16.07.2028, двома частинами: частина № 1 в сумі 646 000 доларів США; частина № 2 в сумі 100 000 доларів США. Третя особа зобов'язався здійснювати погашення кредиту у строк та у сумах, визначених графіком, що є додатком до кредитного договору (підпункт 2.4.1 пункту 2.4 статті 2 кредитного договору). За користування кредитом відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу проценти у розмірі та строки, встановлені кредитним договором (підпункт 2.5.1 пункту 2.5 статті 2 кредитного договору). Крім того, згідно з пунктом 2.2.1 пункту 2.2 статті 2 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту (доларах США) у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: для Частини № 1: LIBOR (12т) + 5,67%, але не нижче 11,00% річних; для Частини № 2: LIBOR (12т) + 7,53%. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до положень пп. 2.6.2 п. 2.6 ст. 2, а також положень ст. 4 кредитного договору у разі невиконання позичальником будь-яких зобов'язань за кредитним договором позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, зборів та інших належних до сплати платежів за кредитним договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення. В зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. Банком було направлено позичальнику відповідні вимоги № 153-7/155/1 від 30.04.2014 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором та № 153-7/261 від 19.06.2014 про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором. Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При порушенні встановлених кредитним договором строків погашення кредиту, процентів та платежів, відповідач згідно з пп. 2.4.2 п. 2.4 ст. 2, п. 5.2 ст. 5 кредитного договору зобов'язаний сплатити позивачу пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення такої заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у періоді, за який нараховувалася пеня. Сума заборгованості позичальника за кредитним договором станом на 10.12.2014 становить 594 492, 10 доларів США та 1 094 981,58 гривень, і складається з: 530 305 доларів США - заборгованості за кредитом (основним боргом); 64 187, 10 доларів США - заборгованості за процентами; 100 640, 60 грн. - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами; 994 340, 98 грн. - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між АТ «Укрексімбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено іпотечний договір № 288072154 від 13.08.2007 зі змінами та доповненнями, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0, 6361 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0016; земельна ділянка загальною площею 1, 2722 га, кадастровий номер 3222484800:02:011:0015, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Мироцька сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). Положеннями ч.2. ст. 590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абз. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 12, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» , у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором або у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Також, із змісту умов пп. 2.1.5. п. 2.1 та п. 1 іпотечного договору вбачається, що банк, як іпотекодержатель за іпотечним договором, має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інші платежі, неустойку, пеню; витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмета іпотеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору. Дана умова іпотечного договору кореспондує приписам ст. 7 Закону України «Про іпотеку». У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, іпотекодавцю було направлено відповідні вимоги № 153-7/155/2 від 30.04.2014 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором та № 153-7/262 від 19.06.2014 про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 202, 509, 526, 549, 610, 611, 635, 1045-1054 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved