Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11\~697,23 гривень, посилаючись на те, що 22.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] \~укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит в сумі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 17.04.2019 року у нього виникла заборгованість в сумі 11\~697,23 гривень, яка складається з: 784,40 гривень \~заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7\~329,63 гривень нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2\~550,00 гривень нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень, 500 гривень штраф (фіксована частина), 533,20 гривень штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 1921,00 гривень. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.10). Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40) відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 21 травня 2019 року, однак у наданий судом строк та станом на 28 травня 2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~Статтею 1055 ЦК України\~визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України,\~інших актів законодавства. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 22.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»\~та [PERSON] \~було укладено кредитний договір № б/н згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний ним договір разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] \~\~та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 24-25, 26-27, 30-58). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї\~статті ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторонами при укладенні договору було обговорено усі істотні умови. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбаченим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити Банку штраф розмір якого встановлений тарифами договору. Однак, [PERSON] \~порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов`язання з погашення заборгованість по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 17.04.2019 року у нього виникла заборгованість в сумі 11\~697,23 гривень, яка складається з: 784,40 гривень \~заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7\~329,63 гривень нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2\~550,00 гривень нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень, 500 гривень штраф (фіксована частина), 533,20 гривень штраф (процентна складова) (а.с.19-22). З виписки по рахунку вбачається що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість по картковому рахунку. Згідно п.1.1.3.2.4. вказаних Умов, Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. На підставі викладено, суд, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] \~не виконував передбачені кредитним договором обов`язки по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ КБ «Приватбанк», а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 784,40\~гривень\~заборгованості за\~простроченим тілом\~кредиту, підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 551 ЦК України\~предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте, із заявленим розміром пені, що позивач просить стягнути з відповідача, суд не може погодитись, оскільки даний розмір пені перевищує прострочену заборгованість з оплати кредиту, тим самим перевищує розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу за тілом кредиту. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені в сумі 7\~329,63\~гривень (пеня\~за прострочене\~зобов`язання)\~та 2\~550,00\~гривень (пеня\~за несвоєчасність\~сплати боргу\~на суму\~від 100\~гривень) до розміру тіла кредиту, а саме до 784,40 гривень. Такий правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), згідно з яким ч.3\~ст.551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст. 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав,\~дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст.61Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову вбачається, що у зв`язку з невиконанням кредитного договору у відповідача виникла пеня в розмірі 7\~329,63 гривень (пеня за прострочене зобов`язання) та 2\~550,00 гривень (пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень), яку суд зменшив до розміру тіла кредиту - 784,40 гривень. Однак, за це ж порушення до [PERSON] .\~також нараховано банком штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 533,20 гривень штраф (процентна складова). В частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 гривень та штрафу (процентної складової) у розмірі 533,20 гривень, суд приходить до висновку про відмову в цій частині позову, оскільки ці штрафи є мірою подвійної із пенею відповідальності. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved