Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP88190353 від 14.04.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6233,50 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці. Однак відповідач не виконав в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно відсотки та заборгованість по кредиту згідно графіку його повернення, тому заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 11.06.2013 року склала 87201,62 грн., яка складається з 6044,18 грн. заборгованості за кредитом, 27953,35 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48575,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 4128,65 грн. штраф процентна складова, яку просять стягнути з відповідача на їх користь. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений відповідно належним чином, однак заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача проти даного рішення суду не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору № DNH4KP88190353 від 14.04.2006 року між позивачем ЗАТ КБ «Приватбанк», яке у теперішній час має назву ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 6233,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці. Згідно умов договору відповідач [PERSON] повинен був повернути наданий йому кредит, сплачуючи щомісячні платежі згідно встановленого графіку його повернення. З позовної заяви та графіку розрахунку за договором, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач здійснював сплату наданого йому кредиту не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої станом на 11.06.2013 року склала 87201,62 грн., яка складається з 6044,18 грн. заборгованості за кредитом, 27953,35 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48575,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 4128,65 грн. штраф процентна складова. Суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача боргу за кредитним договором DNH4KP88190353 від 14.04.2006 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, окрім стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, яка складає згідно розрахунків позивача 48575,44 грн., що значно перевищує розмір основного боргу за договором у розмірі 6044,18 грн., тому суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до суми боргу за договором у розмірі 6050 грн., яка разом з іншою заборгованістю підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частковому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 446,76 грн., відповідно до задоволеної частини вимог у розмірі 44786,08 грн.

Outcome: partial