Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке. 07.10.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1547/15-Т/ЗП1 (транспортний засіб «Honda CRV», державний реєстраційний номер [NUMBER] ). 02.08.2016 року в м. Запоріжжя по вул. Північнокільцева, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda CRV», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за вказаним договором виплатила власнику застрахованого автомобіля [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 30752,20 грн. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] (водія автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER] ) була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі «УПСК») за полісом № АЕ/8868010 (ліміт за шкоду майну 100000,00 грн.) франшиза становить 500 гривень. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ПрАТ «УПСК» на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 30752,20 грн. У відповідь ПрАТ «УПСК» здійснила виплату у розмірі 18908, 59 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВ») згідно полісу № АЕ/8868010. Розрахунок залишкової суми має наступний вигляд: 30752,20 грн. - 18908,59 грн. (виплата страховика з урахуванням зносу та франшизи) = 11843,61 грн.(різниця). Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, а саме: залишкової суми. Відповідач проігнорував даний лист та не вжив жодних заходів. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. У зв`язку з наведеним, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11843 грн. 61 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 19.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 26.09.2019 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована саме в цьому товаристві. 01.11.2019 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] . За клопотання представника відповідача [PERSON] ухвалою суду від 01.11.2019 року витребувано з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» інформацію щодо умов виплат страхового відшкодування, передбачених договором добровільного страхування наземного транспорту № 1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2015 року (п. 17); страхове відшкодування здійснюється з урахуванням експлуатаційного зносу чи без урахування. 23.12.2019 року судом з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» витребувано інформацію: чи відкривалась страхова справа з приводу страхового випадку, який мав місце 02.08.2016 року за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] (поліс № АЕ/008868010); якщо так, то зазначити чи відбулось страхове відшкодування, в якому розмірі та копії документів, на підставі яких було здійснено страхове відшкодування та на підставі яких розраховувався коефіцієнт фізичного зносу (Е3=0,4297), про який вказано у листі ПрАТ «УПСК» до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 31.10.2018 року (вих. 3668/18). 02.03.2020 року до суду надійшли документи з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», а 16.03.2020 року - додаткові документи. На запит суду 06.07.2020 року з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшла інформація щодо умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2015 року. У судове засідання представник позивача Капля А.С. не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Просила суд стягнути з [PERSON] відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 11843,61 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань суду не надано. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що вважає заявлений позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути задоволений судом у зв`язку з тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Так, між [PERSON] та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено поліс №АЕ/8868010 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 100 000 грн. Проте, позивачем не пред`являються вимоги до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Оскільки, відповідно до висновку № 191 від 05.08.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріальної шкоди складає 31942,73 грн., а ПрАТ «УПСК» сплатила позивачу 18908,59 грн., то й різницю у межах заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена також ПрАТ «УПСК», у зв`язку із тим, що цивільно-правові відповідальність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем, а страхової суми цілком достатньо для відшкодування ПрАТ «УПСК» збитків позивачу. При цьому, слід зазначити, що відповідно до вищевказаного висновку коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався і = 0, у зв`язку із тим, що він не підлягає застосуванню в силу п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року N142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N1074/8395, про що було зазначено у своєму звіті спеціалістом автотоварознавцем - Завгороднім Р.А . Отже, посилання у листі ПрАТ «УПСК» вих. №3668/18 від 31.10.2016 р. про застосування коефіцієнту фізичного зносу (Ез =0,4297) є безпідставним. При цьому, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2016 року позивач прийняв на себе відповідні ризики, які не співвідносяться з поняттям матеріальної шкоди. Адже відповідно до п. 2.4. Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином, поняття матеріальна шкода (реальні збитки) і страхове відшкодування за добровільним страхуванням різняться, а тому не можуть бути відшкодовані. Згідно рахунку-фактури виконаних робіт (послуг) від 03.08.2016 року ФОП [PERSON] вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Honda CRV» державний реєстраційний номер № [NUMBER] складає 30752,20 грн. Отже, оскільки відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 100 000,00 грн., тому сума 11 843, 61 грн., недоплачена позивачу, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу діями відповідача. Представник третьої особи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.08.2016 року о 11 годині 30 хвилин [PERSON] в м. Запоріжжя, по вул. Північнокільцева, буд.11, керуючи автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, швидкості руху, не витримав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , водій [PERSON] , який в свою чергу скоїв зіткнення з автомобілем «Honda CRV», державний реєстраційний номер [NUMBER] , водій [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено, постраждалих немає. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2016 pоку (справа № 333/4185/16-п) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 22, зворот). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Власником транспортного засобу «Honda CRV», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10, зворот). Автомобіль «Honda CRV» 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] у ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту № 1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2015 року (а.с. 5-8). Як вбачається з матеріалів справи, цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «KІА Cerato», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ПрАТ «УПСК», поліс АЕ № 8868010, франшиза 500 грн., ліміт за шкоду життю 200000 грн., ліміт за шкоду майну 100000 грн. (а.с. 23). [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, що підтверджується заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу 08.08.2016 року о 12:35 годині (а.с. 9, зворот). [PERSON] повідомив ПрАТ «УПСК» про дорожньо-транспортну пригоду 02.08.2016 року о 13 год. 10 хв. (а.с. 92-93). Автомобіль «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію, серії [NUMBER] (а.с. 94). Пунктом 17. 3 умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2015 року, транспортного засобу «Honda CRV», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] передбачено, що страхове відшкодування здійснюється без урахування експлуатаційного зносу. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу «Honda CRV» 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , № 191 , складеного 05.08.2016 року спеціалістом - автотоварознавцем, аварійним комісаром, оцінювачем Завгороднім Р.А. , розмір матеріальної шкоди нанесений власнику зазначеного транспортного засобу з урахуванням ПДВ на запчастини, складає 31942,73 грн. (а.с. 11-20). Страховим актом № 1547/15-Т/ЗП1-1 за договором страхування № 1547/15-Т/ЗП1 від 07.10.2015 року встановлено, що в результаті страхової події пошкоджено автомобіль «Honda CRV» 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , стягнення страхового відшкодування в порядку регресу становить 30752,20 грн. (а.с. 4). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 05.08.2016 року страхове відшкодування становить 30752,20 грн. (а.с. 19). За відновлення транспортного засобу «Honda CRV» 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] сплачено 30752,20 гривень, що підтверджується рахунком - фактурою № КА - 0000068 від 03.08.2016 року та платіжним дорученням № 29534 від 08.08.2016 року (а.с. 20-21). ПрАТ «УПСК» своєю заявою повідомило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про виплату страхового відшкодування у розмір 18908,59 гривень. Розрахунок розміру страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку: франшизи згідно з умовами договору страхування в сумі 500,00 грн., вартість страхових частин транспортного засобу, які підлягають заміні визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Ез=0,4297), оскільки складові частини кузова транспортного засобу «Honda CRV», державний реєстраційний номер [NUMBER] відновлювали ремонтом крило переднє праве, дах та капот (а.с. 25). У зв`язку з чим, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося із претензією до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 11843,61 грн. (а.с. 24). На підставі страхового акту № ОЦ/016/000/16/0117 виплачено страхове відшкодування в розмірі 18 908,59 грн., отримувач страхового відшкодування - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 98), підтвердженням виплати є платіжне доручення № 8095 від 08.11.2016 року на суму 18 908 грн. 59 коп. (а.с. 99). Розрахунок розміру страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку франшизи та вартістю страхових частин транспортного засобу, які підлягають заміні визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Значення коефіцієнта фізичного зносу було визначено на підставі розрахунку коефіцієнту фізичного зносу КТЗ № 3597 від 07.10.2016 року (а.с. 113). Згідно зі ст.29, п.32.7 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092). Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16. Таким чином, дії ПрАТ «УПСК» щодо виплати страхового відшкодування у сумі 18 908, 59 грн., тобто з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без суми франшизи, на думку суду, є правомірними. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що в ПрАТ «УПСК», як страховика цивільної відповідальності, виник обов`язок здійснити відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, без урахування зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку такі збитки є меншими від ліміту відповідальності, є помилковими, тому що суперечать вимогам ст.29 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка прямо визначає, що шкода, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу і відшкодовується страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, становить вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зміст ст. 25 ЗУ «Про страхування» полягає в тому, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зазначене відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №754/1114/15ц (провадження №61-1156св18) та постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. Таким чином, законодавець передбачив, що у випадку, коли водій забезпеченого транспортного засобу має договір КАСКО (у даному випадку [PERSON] ) і він постраждав у результаті дорожньо-транспортної пригоди, йому було виплачено страхове відшкодування, страхова компанія (у даному випадку ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») набуває його права щодо відшкодування шкоди і може подати регресний позов до винної особи у дорожньо-транспортній пригоді (у даному випадку [PERSON] ). Це насамперед може статися, якщо страхове відшкодування, яке було виплачено страховою компанією винуватого у дорожньо-транспортній пригоді (у даному випадку ПрАТ « «УПСК») не достатньо для покриття матеріальної шкоди постраждалою в дорожньо-транспортній пригоді. Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (30 752,20 грн.) і страховою виплатою (18 908,59 грн.), яку здійснило Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» становить 11 843,61 грн., то зазначену суму вважаю за необхідне стягнути з відповідача. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921 грн.

Outcome: approved