Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 3104 грн. 98 коп., три проценти річних в сумі 25 грн. 44 коп., інфляційні нарахування в сумі 71 грн. 70 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж та [PERSON] існують договірні відносини з розподілу (передачі) електричної енергії, що виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю щодо настання відповідних правових наслідків. Кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). На підставі вищезазначених договірних відносин, позивач відкрив особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного особового рахунку побутового споживача здійснювалось розподіл (передача) електричної енергії відповідачу та оплата отриманої послуги. 29 лютого 2020 року був складений Акт №10001942 про порушення ПРРЕЕ в зв`язку з пошкодженням індикаторів впливу на лічильник електричної енергії фізичних полів. Відповідач має заборгованість за необліковану електричну енергію, добровільно її сплачує. На підставі викладено, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 29.06.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в якому посилається на те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки ніколи не перебував у договірних відносинах ні з ПАТ «Запоріжжяобленерго», ні з ВАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується відкриттям особового рахунку побутового споживча на ім`я [PERSON] . Також, відповідач посилається на відсутність в матеріалах справи акту про опломбування та передачі на збереження, що вказує на те, що представники позивача не здійснювали встановлення індикаторів впливу на лічильник електричної фізичних полів, та відповідно за їх відсутності, вони не могли бути пошкоджені відповідачем. Відповідач із вказаних підстав просив виключити його зі справи, як неналежного відповідача, та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 15.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Від представника позивача - Криницина О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав з підстав зазначених у відзиві. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом норм процессуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частни вілдповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативиі без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідача та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж» є постачальником електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводив розподіл (передачу) електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку побутового споживача № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] /а.с. 7/. При цьому, позивачем пред`явлено позов до [PERSON] , на ім`я якого особовий рахунок споживача не відкривався, й відповідно він не брав на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаних послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). Позивачем не надано доказів укладення договору з відповідачем [PERSON] щодо послуг із розподілу (передачі) електричної енергії. Таким чином, всупереч доводам позивача, між ним і [PERSON] не виникали договірні відносини з розподілу (передачі) електричної енергії, та відповідно, такі відносини виникли у позивача із [PERSON] , на ім`я якої був відкритий особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] . Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно п. п. 40, 41 Постанови Великої Палати Верховного суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача. Враховуючи те, що позов пред`явлено до [PERSON] , який не є стороною договірних відносин з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , а позивачем не заявлено клопотання про заміну відповідача, у задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» слід відмовити у зв`язку з його поданням до неналежного відповідача. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed