Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, діти навчаються, хворіють, вона несе витрати на лікування та додаткові курси для дітей. Вона не працює, самостійно сплачує комунальні витрати. Відповідач з позовом погодився частково та зазначив, що він надає допомогу на утримання дітей, зараз працює в ФОП [PERSON] та має щомісячну заробітну плату 1450 грн., має хронічні захворювання. Просить визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку на обох дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], батьком яких в свідоцтвах про їх народження вказаний відповідач. На даний час відповідач проживає окремо, діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначила, що вона офіційно не працює, проте вони працювали разом з відповідачем зубними техніками, відповідач працює і зараз та отримує великий дохід, а кілька місяців тому він примусив її звільнити робоче місце і залишився там працювати сам. Суду надані виписки з медичних карток та консультаційні висновки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які мають певні захворювання, в яких містяться лікарські призначення щодо лікування дітей. Згідно довідки ФОП [PERSON], [PERSON] працює у нього на посаді кур»єра з 07.06.2016 року з посадовим окладом 1450 грн.. Згідно з виписки медичної картки стаціонарного хворого, з 22.04.2014 року по 07.05.2014 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ангеопатія сітчатки, та іншими захворюваннями. Суду надані фотографії сертифікату на ім»я [PERSON] про те, що він прослухав курси з питань протезування в травні 2014 року; фотографії з зубопротезного кабінету, про які відповідач зазначив, що там він працював дуже давно і зараз не працює, фотографії рукописних текстів, де зазначені прізвища та грошові суми за 2015 - 2016 роки, про які відповідач зазначив, що це його почерк, а записи він робив для своїх друзів та приблизно розраховував вартість протезування, але сам це протезування не робить, оскільки стан здоров»я не дозволяє йому продовжувати цю роботу. Суду надані копії квитанції та досліджені їх оригінали, з яких вбачається, що в 2015 -2016 роках відповідач надсилав кошти на ім»я своєї першої дружини на утримання старшої доньки від першого шлюбу [PERSON]»яни Олександрівни. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.141,180-184 СК України батьки дитини мають рівні обов»язки щодо її утримання, а розмір аліментів, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, може бути визначений в твердій грошовій сумі з урахуванням всіх істотних обставин. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить з 01 травня 2016 року 1531 грн. В даному випадку, оскільки відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, то з нього мають бути стягнуті аліменти на їх утримання. Оскільки суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, то доводи відповідача про те, що аліменти з нього мають бути стягнуті в 1/3 частці від його доходу на обох дітей, суд до уваги не приймає, оскільки позовні вимоги позивачем заявлені саме у твердій грошовій сумі. При цьому, суду не надано належних доказів того, що на даний час відповідач має такі хронічні захворювання, які перешкоджають йому працювати як взагалі, так і за його спеціальністю, а виписка з карти стаціонарного хворого датована 2014 роком, і не містить зазначення про те, що відповідач має саме хронічні захворювання, тому до доводів відповідача про те, що він не може працювати за станом здоров»я суд відноситься критично. Крім того, суд ставить під сумнів посилання відповідача на те, що він має лише дохід, який отримує працюючи на посаді кур»єра у ФОП [PERSON], оскільки надані суду квитанції про надіслання відповідачем коштів в 2015 році на ім»я першої дружини, а саме у лютому-березні 2015 року по 1018 грн., а у лютому 2016 року у сумі 3050 грн., свідчать про наявність у нього більшого доходу. Відповідач працює, інших неповнолітніх дітей не має, має спеціальність зубного техніка, чого він не оспорює, крім того, надає допомогу своїй старшій доньці у значних сумах, тому суд вважає, що з нього можуть бути стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. При цьому, суд критично ставиться і до доводів позивачки про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки суду не надано належних доказів того, який конкретно дохід отримує відповідач крім того доходу, який він отримує у ФОП [PERSON]. Суд не може взяти до уваги фотографії рукописного тексту, надані позивачкою, у яких вказані прізвища та суми та деякі роботи, оскільки ці записи, зроблені відповідачем, чого він не оспорює, не свідчать, що саме відповідач отримав у якості доходу зазначені грошові суми. Фотографії робочого місця, надані позивачкою, також не є належним доказом того, що на даний час відповідач постійно працює зубним техніком та отримує дохід, і в якому розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки на утримання кожного з неповнолітніх дітей має бути стягнуто по 770 грн. щомісячно, що становить половину від встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого з 01 травня 2016 року у розмірі 1531 грн.. При цьому, доводи позовної заяви про те, що позивач несе додаткові витрати на утримання дітей у зв»язку з їх навчанням та хворобами, не можуть бути враховані при визначенні саме щомісячного розміру аліментів, які є регулярними платежами. Позивач не заявила позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей у відповідності до ст.185 СК України, а суд розглядає цивільні справи тільки у межах заявлених позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: partial