Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок с господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по пров. Сімферопольському, № 13, в сел. Високий, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 18 жовтня 2013 року. [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 19 жовтня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою та він є спадкоємцем за заповітом. Враховуючи, що на підставі Постанови державного нотаріуса про відмову здійснення нотаріальної дії останньому було відмовлено у видачі Свідоцтва про про право на спадщину, він змушений вернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву та просив справу розглянути за відсутністю представника селищної ради. Представник Пятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву та просив справу розглянути за відсутністю представника державної нотаріальної контори (а.с.44). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 08.09.1992р. спадкодавцю була передана у приватну власність з фонду земель [PERSON] селищної ради земельна ділянка площею 980кв.м. в сел. Високий по провулку Сімферопольському, № 13 під будівництво дачного будинку по типовому проекту (а.с.48). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 10.01.2006р. № 26, [PERSON] був наданий дозвіл на збереження розпочатого будівництва дачного будинку та господарських будівель на дачній ділянці № 13 по провулку Симферопольському в сел. Високий, які не суперечать суспільним інтересам та не мають істотних порушень будівельних норм та правил (а.с.22). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 13.11.2007р. № 614, [PERSON] наданий дозвіл на виготовлення проекту реконструкції садового будинку в сел. Високий по провулку Симферопольському № 13 в житловий будинок. Після здачі обєкту в експлуатацію та оформлення права власності на житловий будинок [PERSON] мала звернутися до [PERSON] селищної ради для вирішення питання зміни цільового призначення земельної ділянки (а.с.20). Рішенням ХХІІ сесії V скликання [PERSON] селищної ради від 29.09.2009р. було затверджено містобудівне обґрунтування щодо можливості розташування зокрема земельної ділянки № 13 по провулку Сімферопольському в сел. Високий Харківського району Харківської області з призначення для будівництва та обслуговування - житлового будинку, господарських будівель і споруд замість первісного призначення - для індивідуального дачного будівництва (а.с.19). Вищевказаний будинок проінвентаризовано та на нього виготовлено технічний паспорт б/н від 13.07.2010р., що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.11-13). Ще при житті, а саме 01 квітня 2009 року, [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповідала Позивачу все належне їй майно, що підтверджується копією вищевказаного заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.53). 19 жовтня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої (а.с.6). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих по пров. Сімферопольському, № 13, в сел. Високий, Харківського району Харківської області. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до Пятої державної нотаріальної контори, що підтверджується відповіддю вищевказаної держнотконтори від 16.12.2015р. за № 3858/01-16, згідно якої, також з заявою про відмову від спадщини на користь Позивача звернулася донька спадкодавця (рідна сестра позивача) [PERSON] (а.с.50). У відповідності до повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 18.12.2015р. за № 3857/01.16 після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався та про відмову від спадщини ніхто також не звертався (а.с.54). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки спадковий будинок не являється самочинним майном, будівництво, проведене спадкодавцем не суперечить суспільним інтересам та не має істотних порушень будівельних норм та правил. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved