Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.12.2012 року в розмірі 37737,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та неповернення коштів. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого банк надає відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 4). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов надання клієнтам платіжних карток, а також інших банківських послуг, вказаних в заяві і в пам'ятці (а.с. 4, зворот). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач надала згоду, що відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення нею термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії (а.с. 25). 23.12.2015 р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання банківських послуг від 24.12.2012 р., згідно умов якої зменшено розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди, а саме: відсотки на 4631,20 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 2254,39 грн. (а.с. 5). Згідно п.п. 1.2, 1.3 угоди встановлено на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 22000,00 грн. Дата остаточного погашення заборгованості за договором 30.11.2018 р. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 1.6.3, 1.6.4 додаткової угоди починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6885,59 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Таким чином, станом на 10.03.2016 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 37737,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (22000,00 грн.- заборгованість за кредитом, 817,00 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 8034,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6885,59 грн. - штраф на підставі п. 1.6.4 додаткової угоди за період з 25.12.2015 р. по 10.03.2016 р. (а.с. 3). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved