Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач, ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення на його користь простроченої заборгованості зі сплати основної суми боргу (тіла кредиту) за договором кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Креатив» в сумі 374 199,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.02.2016 року складає 10 000 000,15 грн. з кожного як з поручителів. В свою чергу [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із зустрічними позовами про визнання договору поруки припиненими. Первісний позов обґрунтовано тим, що 09.10.2009 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого, у відповідності з Законом України «Про акціонерні товариства», було змінено на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та закритим акціонерним товариством «Креатив», яке, у відповідності з Законом України «Про акціонерні товариства», змінило назву на приватне акціонерне товариство «Креатив», укладено Договір кредитної лінії № 10з наступними змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами № 1 від 10.11.2009 року, № 2 від 22.12.2010 року, № 3 від 18.11.2011 року, № 4 від 09.02.2012 року, № 5 від 21.02.2012 року, № 6 від 28.02.2012 року, № 7 від 30.07.2012 року, № 8 від 12.09.2012 року, № 9 від 26.10.2012 року, № 10 від 12.04.2013 року, № 11 від 27.06.2014 року, № 12 від 14.01.2015 року, № 13 від 27.02.2015 року, № 14 від 31.03.2015 року, № 15 від 29.05.2015 року, № 16 від 30.06.2015 року, № 17 від 31.08.2015 року до Кредитного договору, згідно якого Банк надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 99 256 300,00 доларів США. Згідно з пунктом 2.2 Кредитного договору Кредит надається у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 30.12.2017 року. Умовами договору визначено, що кредит може надаватись як у валюті гривня, так і у валюті долари США; визначено періоди дії ліміту кредитування та діючого ліміту кредитування, строки погашення кредиту; виплату нарахованих процентів. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором з відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено: договір поруки № 2 від 22.012.2010 року та договір поруки № 3 від 18.11.2011 року, у мовами яких визначено, що поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Позовні вимоги до відповідачів, як поручителів, обґрунтовані невиконанням третьою особою умов кредитного договору по сплаті нарахованих процентів у зв'язку з чим банком використано право вимагати негайного повернення суми кредиту в порядку, передбаченому пунктами 3.3.1, 3.3.2 кредитного договору та направлено вимогу № 55/2-06/1625-12475 від 27.11.2015 року ПрАТ «Креатив» про відкликання кредиту та необхідність здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов кредитного договору) не пізніше 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з моменту вручення вимоги. ПрАТ «Креатив» отримано вказану вимогу 02.12.2015 року, яка не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена, в зв'язку з чим станом на 18.02.2016 року заборгованість ПрАТ «Креатив» становить 107 700 473,65 дол. США та 214 244 505,49 грн. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 97 402 152,57 дол. США; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10 298 321,08 дол. США; пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 161 750 296,61 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 38 868 558,46 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 11 028 429,34 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 2 597 221,08 грн., курс НБУ станом на 18.02.2016 року становить: 1 долар США = 26,723709 грн. ПрАТ «Креатив» отримувало кредитні кошти в банку в іноземній валюті (долари США та євро), при цьому максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, пеня обчислюється та стягується лише у національній валюті України - гривні. Вказаний порядок обчислення та стягнення пені передбачений судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду України № 909/660/14/3-29гс15 від 01.04.15 року. Посилаючись на зазначені в позові обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. Представником позивача уточнювались позовні вимоги, а саме: 25.05.2016 року подана заява про збільшення позовних вимог та 08.11.2016 року також подана заява про збільшення позовних вимог. Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 08.11.2016 року позивач просить задовольнити позов та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Креатив» в сумі 116 450 699, 81 долар США та 569 681 234,07 грн. з кожного, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 97 402 152,57 дол. США; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 19 048 547,24 дол. США; суми пені за несвоєчасну сплату боргу 472 034 768,80 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату процентів 58 706 067,15 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу 33 510 388,11 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 5 430 010,01 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та наданих поясненнях, просили позов задовольнити. Скориставшись своїм правом відповідачі подали через своїх представників зустрічні позови про визнання поруки припиненою, в якому просить визнати припиненою поруку за договорами поруки № 2 від 22.12.2010 року (позивач [PERSON]) та договору поруки № 3 від 18.11.2011 року (позивач [PERSON].). Ухвалою суду від 27.05.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України». Ухвалою суду від 07.07.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України». В судове засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник не з'явились, але під час підготовчого провадження позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та надані письмові пояснення, просили його задовольнити. Вимоги первісного позову не визнали. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні первісним позов не визнав, надав суду відзив на позов та посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову. Зазначив, що [PERSON] не було відомо про укладення додаткових договорів, крім перших двох, додатковими договорами банком змінені зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, не вірно здійснено нарахування, а тому первісний позов не підлягає задоволенню. Представники позивача за первісним позовом вимоги зустрічного позову не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в поясненнях. В судове засідання представник третьої особи ПрАТ «Креатив» не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки не сповістив. В ході розгляду справи представник третьої особи первісний позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.10.2009 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого, у відповідності з Законом України «Про акціонерні товариства», було змінено на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та закритим акціонерним товариством «Креатив», яке у відповідності з Законом України «Про акціонерні товариства», змінило назву на приватне акціонерне товариство «Креатив», було укладено Договір кредитної лінії № 10 з наступними змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами № 1 від 10.11.2009 року, № 2 від 22.12.2010 року, № 3 від 18.11.2011 року, № 4 від 09.02.2012 року, № 5 від 21.02.2012 року, № 6 від 28.02.2012 року, № 7 від 30.07.2012 року, № 8 від 12.09.2012 року, № 9 від 26.10.2012 року, № 10 від 12.04.2013 року, № 11 від 27.06.2014 року, № 12 від 14.01.2015 року, № 13 від 27.02.2015 року, № 14 від 31.03.2015 року, № 15 від 29.05.2015 року, № 16 від 30.06.2015 року,№ 17 від 31.08.2015 року до кредитного договору, згідно якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 99 256 300,00 доларів США. Згідно з пунктом 2.2 Кредитного договору Кредит надається у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 30.12.2017 року. У відповідності до підпункту 2.3.1 кредитного договору кредит позичальнику може надаватись в таких валютах: гривні, доларах США. Пунктом 2.3.2 кредитного договору встановлено, що сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком: до 30.12.2017 року (включно) - 99 256 300,00, а з 30.12.2017 року - 0,00. Банком виконано всі свої зобов'язанняня за кредитним договором по наданню позичатьнику кредиту відповідними траншами. З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. У відповідності до п. 2.7 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених кредитним договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою. Підпункт 2.7.1кредитного договору передбачає, що проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі наступних процентних ставок: в період до 30.11.2014 року проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі наступних процентних ставок (підпункт 2.7.1.1): - за частиною заборгованості в гривнях - 14 (чотирнадцять) процентів річних; - за частиною заборгованості в доларах США - 10,5 (десять цілих п'ять десятих) процента річних; починаючи з 01.12.2014 року проценти користування Кредитом розраховуються Банком на основі наступних процентних ставок (підпункт 2.7.1.2): -за частиною заборгованості в гривнях - 21,3 (двадцять один цілих три десятих) процента річних; за частиною заборгованості в доларах США - 11 (одинадцять) процентів річних, які можуть бути встановлені в іншому розмірі в порядку, визначеному кредитним договором. Згідно з підпунктом 2.7.4 кредитного договору у випадку порушення будь-якого зобов'язання позичальника, встановленого кредитним договором, банк встановлює процентну ставку в розмірі: в період до 30.11.2014 проценти за користування Кредитом розраховуються Банком на основі наступних процентних ставок (підпункт 2.7.4.1): за частиною заборгованості в гривнях - 18 (вісімнадцять) процентів річних; за частиною заборгованості в доларах США - 11,5 (одинадцять цілих п'ять десятих) процента річних; починаючи з 01.12.2014 року проценти користування кредитом розраховуються банком на основі наступних процентних ставок (підпункт 2.7.4.2): за частиною заборгованості в гривнях - 22,3 (двадцять два цілих три десятих) процента річних; за частиною заборгованості в доларах США - 12 (дванадцять) процентів річних. Підпунктом 2.7.3. кредитного договору передбачено, що нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням підпункту 2.7.4 кредитного договору) сплачуються позичальником не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Умовами додаткового договору № 16 від 30.06.2015 року до кредитного договору сторони погодили наступну редакцію підпунктів 2.7.8, 2.7.9, 2.7.10 кредитного договору: підпункт 2,7.8 кредитного договору: проценти за користування кредитом, нараховані за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року (включно), сума яких станом на30.06.2015 року становить 2 147 662,42 долари США, сплачуються в доларах США в термін до 01.09.2015 року (включно); підпункт 2.7.9 кредитного договору: проценти за користування кредитом,нараховані за період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року (включно), сплачуються позичальником в наступному порядку: не пізніше 30.06.2015 року (включно) - у національній валюті України, з метою погашення заборгованості в розмірі 330 000,00 доларів США, що в перерахунку гривні до долару США за курсом 21,3 грн/долар США складає 7 029 000,00 гривень (підпункт 2.7.9.1 Кредитного договору); сплата залишку процентів, нарахованих за період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року (включно), та несплачених позичальником відповідно до пп. 2.7.9.1 кредитного договору, здійснюється у валюті видачі коштів (в доларах США) в термін до 01.09.2015 року(включно) (підпункт 2.7.9.2 кредитного договору); підпункт 2.7.10 кредитного договору: проценти, що нараховані/будуть нараховані банком відповідно до умов цього договору за користування кредитом за період з 01.06.2015 рокупо 31.08.2015 року (включно), сплачуються позичальником в наступному порядку: рівними частинами, щомісяця в розмірі 165 000,00 (сто шістдесят п'ять тисяч) доларів США, в строки, передбачені пп. 2.7.3 цього договору (підпункт 2.7.10.1 кредитного договору); сплата залишку процентів, що нараховані/будуть нараховані за період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року (включно), та будуть несплачені позичальником з урахуванням пп. 2.7.10.1 кредитного договору, здійснюється в термін до 01.09.2015 року (підпункт 2.7.10.2 кредитного договору). Умовами підпункту 1.1.1 додаткового договору № 17 від 31.08.2015 року до кредитного договору сторони погодили, що у відхилення від узгоджених в підпункті 2.7.10 кредитного договору умов сплати процентів, нарахованих банком відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом в червні 2015 року, погашення частини таких процентів в розмірі, визначеному підпунктом 2.7.10.1 кредитного договору, а саме - 165 000,00 (сто шістдесят п'ять тисяч) доларів США, здійснюється у строк до 01.10.2015 року. У відповідності до підпункту 5.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови кредитного договору та взяті на себе цим договором зобов'язання. Згідно з підпунктом 5.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно у визначені кредитним договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено умовами кредитного договору, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки. Відповідно до підпункту 3.3.1 кредитного договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за кредитним договором. Підпунктом 3.3.2 кредитного договору визначено, що після отримання позичальником від банку листа з повідомленням про вручення щодо відкликання кредиту позичальник зобов'язаний не пізніше 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов кредитного договору). У відповідності до підпункту 7.1.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Згідно з підпунктом 7.1.4 кредитного договору завдані банку збитки позичальник зобов'язується відшкодувати в повному обсязі, понад неустойку, пеню та штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. У пункті 9.2 кредитного договору сторони погодили, що вищевказані положення кредитного договору передбачають можливість виникнення обставин, при настанні яких у позичальника виникає зобов'язання перед банком негайно погасити заборгованість по кредиту, а також сплатити на користь банку інші платежі по цьому договору. У відповідності до п. 3.4.1. договору кредитної лінії, сторони погодили, що підставою для визначення суми повернення кредиту є виписки за рахунками, відкритими банком для обліку заборгованості позичальника за договором кредитної лінії. В зв'язку з невиконанням позичальником умов договору кредитної лінії щодо сплати нарахованих процентів на адресу позичальника була направлена вимога вих. № 55/2-06/1625-12475 від 27.11.2015 року щодо дострокового повернення суми кредиту та щодо сплати нарахованих процентів, які залишилися з боку позичальника не виконаними. Зазначена вимога була отримана ПрАТ «Креатив» 02.12.2015 року, але не виконувалася. В забезпечення виконання умов вищевказаного договору кредитної лінії, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 2 від 22.12.2010 року, з наступними змінами внесеними додатковими договорами до зазначеного договору поруки, згідно з яким [PERSON] взяв на себе відповідальність за виконання зобов'язань позичальником перед банком у солідарному порядку з позичальником. Також, з метою забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 3 від 18.11.2011 року, з наступними змінами внесеними додатковими договорами до зазначеного договору поруки, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе відповідальність за виконання зобов'язань позичальником перед банком у солідарному порядку з позичальником. Згідно з укладеними між позивачем за первісним позовом та відповідачами договорами поруки № 2 від 22.12.2010 року та № 3 від 18.11.2011 року, відповідачі, кожен окремо взяли на себе зобов'язання солідарно та в повному обсязі відповідати за зобов'язаннями позичальника ПрАТ «Креатив» (п.1.1. Договорів поруки). Пунктами 2.1., 2.2, 2.З., 2.4. та 2.5. вказаних договорів поруки сторони погодили, що у разі порушення позичальником виконання зобов'язання за кредитним договором банк має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання позичальника згідно з умовами кредитного договору, якщо при настанні строку чергового платежу відповідно до кредитного договору позичальником не буде сплачено такий платіж кредитору, позичальник та/або кредитор зобов'язуються повідомляти поручителя про таке прострочення платежу, при цьому поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або позичальника виплатити несплачену позичальником суму кредиту. Враховуючи невиконання позичальником умов кредитного договору банк відповідні повідомлення вимоги щодо необхідності сплати заборгованості направив і відповідачам за вих. № 55/2-06/1630-12466 та № 55/2-06/1634-12470 від 27.11.2015 року. Відповідно до останньої заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість позичальника, що станом на 26.10.2016 року становила розмір 116 450 699,81 дол. США, з яких: 97 402 152,57 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 19 048 547,24 доларів США прострочена заборгованість за процентами, а також 569 681 234 гривні 07 копійок, з яких: 472 034 768,80 грн. сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу; 58 706 067,15 грн. сума пені за несвоєчасну сплату процентів; 33 510 388,11 грн. сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу та 5 430 010,01 грн. сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки вручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до умов договорів поруки, у випадку невиконання позичальником основного зобов'язання банк має право вимагати виконання цього зобов'язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання, передбачені кредитним договором щодо надання ПрАТ «Креатив» кредитних коштів виконав в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинним бухгалтерськими документами, зокрема, виписками по рахунках, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами. Судом також встановлено, що ПрАТ «Креатив» не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість за процентами. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вимогами статей 549, 550 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Нормами статей 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з невиконанням ПрАТ «Креатив» умов кредитного договору по сплаті нарахованих процентів банком використано право вимагати негайного повернення суми кредиту в порядку, передбаченому пунктами 3.3.1, 3.3.2 кредитного договору та нормами чинного законодавства, а також виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителів. Заперечуючи розмір заборгованості, визначений банком, представники відповідачів не надали жодного спростування цього розрахунку. В свою чергу, в розрахунку наданому банком, зазначено; в якій сумі щомісяця позичальнику нараховувалися проценти та комісії, та що певні платежі за процентами та комісіями позичальником не проводились, у в'язку з чим нараховані проценти та комісії переходили в прострочені платежі (заборгованість) та на відповідну суму нараховувалися пеня, 3 % річних та інфляційні втрати. За клопотанням представника відповідача розгляд справи зупинявся, а також у справі призначалась судова економічна експертиза, відповідно до висновку № 399/400 від 26.03.2018 року. Якої документальне оформлення банком операцій з видачі кредитних коштів згідно договору кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року, документальне оформлення операцій з обліку кредитної заборгованості та операцій з погашення кредитної заборгованості за вищевказаним договором, обліку та погашення відсотків, відповідає вимогам діючого законодавства. Підтверджується отримання коштів ПрАТ «Креатив». Відповідає даним обліку та звітності вимогам чинного законодавства і відображення операцій по нарахуванню процентів. Поручитель, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що відповідає умовам договорів поруки № 2 від 22.12.2010 року та № 3 від 18.11.2011 року, які укладені з відповідачами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 9 605,00 грн. з кожного. Щодо зустрічних позовів судом відмічається наступне. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з рахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Обгрунтовуючи вимоги зустрічного позову, представниками відповідачів, з посиланням на положення ст. 251, 526, 546, 553, 554, 559, 628, 629 ЦК України вказано, що договори поруки, укладені між позивачем за первинним позовом та відповідачами, є припиненим. В обґрунтування позовних вимог за зустрічними позовами представники відповідачів за первинним позовом зазначили, що з відповідачами не були узгоджені зміни, які внесені до договору кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року на підставі додаткових договорів до нього, а також у зв'язку з закінченням строку для пред'явлення вимог до поручителя, встановленого ст.559 ЦК України. Вказані обставини спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: щодо строку на пред'явлення вимог до них, спростовуються умовами п.4.2 договорів поруки, відповідно до якого порука припиняється, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Договорами поруки, укладеними з відповідачами чітко встановлений строк, на протязі якого кредитор може звернутися з вимогою до поручителя і цей строк не закінчився на дату пред'явлення позивачем первісного позову до відповідачів 26.04.2016 рік. Щодо припинення поруки у зв'язку з внесенням змін до договору кредитної лінії без погодження з відповідачами - ці доводи спростовуються умовами додаткових договорів до договорів поруки, які були укладені між банком та відповідачами та які відповідачі не оскаржують, а саме: до договору поруки № 2 від 22.12.2010 року, укладеному між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON]: додатковий договір № 1 від 18.11.2011 року, додатковий договір № 2 від 09.02.2012 року, додатковий договір № 3 від 28.02.2012 року, додатковий договір № 4 від 12.04.2013 року, додатковий договір № 5 від 14.01.2015 року. До договору поруки № 3 від 18.11.2011 року, укладеному між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON]: додатковий договір № 1 від 09.02.2012 року, додатковий договір № 2 від 28.02.2012 року, додатковий договір № 3 від 12.04.2013 року, додатковий договір № 4 від 14.01.2015 року. Пункт 2.7.6 договору кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року, укладений між АТ «Ощадбанк» та ПрАТ «Креатив», передбачає, якщо запропонована банком плата за користування кредитом (проценти) задовольнить позичальника, поручитель погодиться на залишення поруки і майновий поручитель погодиться на залишення в заставі (іпотеці) банку майна на умовах встановленої іншого розміру процентної ставки за користування кредитом сторони укладають та підписують додатковий договір до цього договору про встановлення іншого розміру процентної ставки за користування кредитом одночасно з підписанням додаткового (их) договору (ів) до документів забезпечення, у тому числі з поручителем//майновим поручителем. Згідно зазначених умов саме сторони кредитного договору, тобто АТ «Ощадбанк» та позичальник ПрАТ «Креатив» підписують додатковий договір до договору кредитної лінії і одночасно з підписанням додаткового договору до договору кредитної лінії укладається додатковий договір до договору поруки. На виконання цих умов договору кредитної лінії між позивачем та позичальником, а також між позивачем та відповідачами були укладені додаткові угоди до договору поруки та договору кредитної лінії. Відповідно до п.1.1 договорів поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ПрАТ «Креатив» зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, порука припиняється якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного суду України від 25.06.2015 року у справі № 6-255цс15, від 17.01.2011 року у справі № 3-62гс10, від 17.02.2016 року у справі № 6-317цс15, п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5. З приводу нарахування процентів після використання АТ «Ощадбанк» права на дострокове відкликання кредиту, яке повинно припинятися, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що в пункті 2.7.2. договору кредитної лінії № 10 від 09.10.2009 року сторони погодили, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до норм статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). У даній справі сторонами у пункті 2.7.2 договору кредитної лінії з урахуванням принципу свободи договору (статті 6, 627 ЦК України) передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 року у справі № 913/11/18, яка постановлена за результатами розгляду касаційної скарги АТ «Ощадбанк». Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами за зустрічними позовами не наведено достатніх доказів на підтвердження правомірності заявлених в позові вимог, зокрема не доведено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для припинення поруки, таким чином позов є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на що задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати за зустрічним позовом по даній справі за рахунок позивача за зустрічним позовом.

Outcome: approved