Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач просить скасувати обтяження у виді заборони, що зареєстроване Червоноградською державною нотаріальною конторою Львівської області № 4218923 від 14.12.2006 року на підставі повідомлення б/н від 08.06.1999 року АППБ «Аваль» на об'єкт нерухомого майна - житлову квартиру по [ADDRESS] у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а також зобов'язати відповідача вилучити із цього Реєстру вказаний запис. В обґрунтування позову покликається на норми ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України та стверджує, що відсутні правові підстави для існування такої заборони, оскільки остання була накладена на попереднього власника, до якого він жодного відношення не має. Вказав, що внаслідок такої заборони обмежено його майнові права як власника та спадкові права як спадкоємця дружини і їх відновити у поза судовий спосіб не можливо. 21.09.2018 р. учасники справи у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задовольнити. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. При цьому, відзиву ним не подано. [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що згідні з позовними вимогами. ПредставникПАТ «Райфайзен Банк Аваль» про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно договору міни квартири № 155-99/6 від 06.09.1999 р., реєстраційних посвідчень на квартиру від 06.09.1999 р. серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] з визначенням 1/3 частки кожного співвласника. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 16.06.2017 р., [PERSON] померла [INFO] Як видно з Інформаційної довідки від 05.01.2018 р. № 109980889, по вище вказаній квартирі у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є архівний запис про обтяження, що зареєстрований Червоноградською державною нотаріальною конторою Львівської області № 4218923 від 14.12.2006 року на підставі повідомлення б/н від 08.06.1999 року АППБ «Аваль». При цьому, у графі «Власник» зазначено «[PERSON]». Згідно з листом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» від 02.07.2018 р. № 81-15-9/6721, за наявною у суду інформацією щодо згаданого вище [PERSON] рахунків не знайдено. Відповідно до положення ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактичні обставини свідчать, що позивач є законним співвласником квартира за адресою [ADDRESS]. Відповідач заперечень щодо задоволення позову не висловив. ПАТ «Райфайзен\~Банк Аваль», відомості про якого згадуються у архівному записі про обтяження, не надав будь-яких пояснень з приводу обставин внесення останнього до відповідного реєстру. Наявні докази свідчать, що обмеження права власності на таку квартиру здійснюється без правових підстав, не згідно з законом і не є необхідним у демократичному суспільстві для будь-яких цілей. Наявні обтяження по даному нерухомому майні безпідставно обмежують права й інтереси позивача щодо спадкування частки у цій квартирі, що належала дружині. Обраний спосіб захисту таких прав та інтересів є належним і законним. За таких фактів, міркувань та норм цивільного законодавства суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved