Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк», який в подальшому перейменовано в АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № SUH6G100000117, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 42800,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 липня 2037 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 10 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, згідно якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що належить йому на праві власності. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв`язку з чим станом на 22 липня 2011 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 57231,45 доларів США, що по курсу НБУ, відповідно до службового розпорядження, становить -456134 грн. 66 коп. Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SUH6G100000117 від 10 липня 2007 року перед А КБ «ПриватБанк» в загальному розмірі 54 553,75 дол. США, з яких: 32628,20 дол. США - заборгованість за кредитом; 10745,40 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2071,36 дол. США - заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту (комісії); 9108,79 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,66 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., що розташована в [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу через прилюдні торги, за початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням Закону України «Про іпотеку». Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у виді судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 200,00 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» витрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., всього - 3 770 грн. В іншій частині позову відмовлено (т.І а.с.29-30). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року скасовано вказане заочне рішення, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07 жовтня 2019 року. 07 жовтня 2019 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у відпустці. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (т.І а.с.155). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року відкрите провадження у зазначеній справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 27 лютого 2020 року о 16 год. 30 хв. 27 лютого 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог та про часткове залишення позову без розгляду, в якому він просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані і проживають у квартирі, що розташована у [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку, а також про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 200 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2020 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, стягнення коштів залишено без розгляду в частині заявлених вимог про виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані і проживають у квартирі, що розташована у [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку, а також про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 200 грн. в зв`язку з заявою позивача про залишення заяви без розгляду. Прийнято до розгляду подану 27 лютого 2020 року заяву про зміну позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 27 лютого 2020 року у зв`язку з прийняттям заяви про зміну позовних вимог, наданням часу відповідачу для надання відзиву, протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 24 квітня 2020 року. 24 квітня 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, відсутністю відомостей про його належне сповіщення про дату та час розгляду справи, протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 21 липня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено для розгляду по суті на 27 жовтня 2020 року. 27 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено до 11 лютого 2021 року у зв`язку з неякою представника позивача та відповідача протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 год. 11 лютого 2021 року; визнано явку представника позивача в наступне судове засідання обов`язковою. 11 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 03 червня 2021 року за клопотанням представника позивача для надання доказів по справі. 03 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 21 вересня 2021 року за клопотанням представника позивача. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з`явився. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № SUH6G100000117 від 10 липня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 42800,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 липня 2037 року (т. І а.с.11-13). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 10 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір іпотеки нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (т.І., а.с.13(зворотній бік)-15). Позивачем 20 жовтня 2010 року з відповідачем ПАТ «A-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200 грн. (т.І., а.с.7). Внаслідок недобросовісного виконання [PERSON] своїх зобов`язань утворилася заборгованість по кредитному договору № SUH6G100000117від 10 липня 2007 року в загальному розмірі 54 553,75 дол. США, з яких: 32628, 20 дол. США - заборгованість за кредитом; 10745,40 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2071,36 дол. США - заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту (комісії); 9108,79 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (т. І а.с.174-175). Відповідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Відповідно до положень статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За частиною першою статті 575 ЦК України та частиною першою статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Правовідносини, що виникають з договору поруки, врегульовані § 3 розділу І книги п`ятої ЦК України, коли правовідносини, що виникли з договору іпотеки, врегульовані § 6 розділу І книги п`ятої ЦК України. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За умовами п. 16.7.1 договору іпотеки, укладеного між сторонами 10 липня 2007 року, іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 33 зазначеного закону та ст. 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Так як [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору не виконує, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у виді судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved