Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ\~«Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992р. №572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства,у строки,встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо). Так як в будинку [ADDRESS] відсутній будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послугу здійснюються згідно п. п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, а саме:у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних Правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно ч. 3 т. 13 Конституції України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст.332 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З власником квартири [ADDRESS] [PERSON] 10.12.2015 було підписано договір № 8174/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води строком на 1 рік. Відповідно до п. 31 даного договору № 8174/3 він вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір № 8174/3 є дійсним на сьогоднішній день. Відповідач, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Щодо надання послуг до підписання договору № 8174/3, то вказує, що відсутність договору на надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція повністю співпадає з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц, постанові Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі №216/5756/15-ц, постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 30.10.2013 у справі №6-59цс13. Тож, не дивлячись на відсутність укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг до 10.12.2015 відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті ним комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) у повному обсязі. Крім того, відповідно до п.п. 5, 10, 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Стаття 9 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п. 9 договору № 8174/3 від 10.12.2015 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач своєчасно з березня 2014 року не в повній мірі вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01.04.2020 складає 70 520,42 грн., що підтверджується листом - розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . Крім того, відповідачеві на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 14360 грн. 55 коп. та 3 % річних, що становить 5019 грн. 32 коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд, - стягнути відповідачки на користь позивача заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 70520\~грн. 42 коп., інфляційну складову боргу 14360 грн. 55 коп., 3% річних 5019 грн. 32 коп., а всього 89900\~грн. 29 коп. та сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 21.07.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, зазначивши, що будинок [ADDRESS] не від`єднано від загальної тепломережі, тож відповідачка також отримує в повному обсязі послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Лічильник обліку теплопостачання у будинку відсутній. [PERSON] є споживачем, з яким 10.12.2015 укладено договір №8174/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач не вчасно та не в повній мірі здійснювала оплату наданих їй послуг позивачем,внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 70520грн.42коп., нараховані інфляційні за період з травня 2014 року по лютий 2020 року в сумі-14360грн.55коп.,та 3% річних за період з квітня 2014 року по 31.12.2015р.-5019грн. 32коп., яку і просив стягнути з відповідача. Представник позивача зауважив, що заборгованість за період з березня 2014 року по березень 2020 року включно з відповідача не стягувалася в порядку наказного провадження. Вартість теплопостачання обраховувалася, виходячи з площі квартири, в якій мешкає відповідач, а постачання гарячої води враховуючи кількість зареєстрованих у квартирі осіб. Зазначив, що [PERSON] останній платіж за отримувані послуги було здійснено в червні 2016 року в сумі 100грн.00коп. Разом з тим, інформував суд, що у квартирі [ADDRESS] , відповідно до договору №8174/3 від 10.12.2015, зазначено 4 (чотири) особи, як суб`єкти користування послугами. Починаючи з січня 2016 року розрахунок оплати обраховувався на 3-х осіб, так як позивач володів інформацією, що одну особу знято з реєстрації за адресою відповідачки. Інформацію про те, що ще когось із зареєстрованих мешканців знято з реєстрації [PERSON] позивачеві не надала. Між тим, наполягав також на стягненні з відповідачки [PERSON] на користь позивача судового збору в сумі 2102грн.00коп. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за використані послуги, але щодо нарахування інфляційних у розмірі 14360грн.55коп. та 3% річних 5019грн.32коп. заперечувала проти задоволення позову у цій частині. Між тим, погодилася зі стягненням з неї на користь позивача і судового збору в сумі 2102грн.00коп. Суду пояснила, що їй відомо про наявність заборгованості, але за браком коштів не сплачувала за послуги. Зауважила, що з червня 2016 року їй припинено виплату субсидії через наявність заборгованості. Починаючи з червня 2016 року вона вже була обізнана про наявність боргу за використані комунальні послуги, адже через тяжке матеріальне становище не мала можливості сплачувати кошти в необхідному розмірі та своєчасно. Не пам`ятає на даний час вже, коли нею було здійснено останній платіж за надані послуги. До якості послуг, які нею отримувалися, претензій до їх надавача не має. Крім того, відповідач пояснила, що ще в 2017 році з реєстрації за вказаною адресою знято її чоловіка, проте, нею не надано доказів про інформування належним чином позивача про даний факт з можливістю внесення коректив у нарахування. Стверджує, що визнає позовні вимоги в межах 40-45\~тис. грн.00коп., а не заявлені 70\~520грн.42коп., але розрахунок не здійснювала. [PERSON] повідомила, що квартира [ADDRESS] приватизована на 3-х осіб: на неї, сина 2002 р.н. ( [INFO] досяг повноліття) та доньку, [INFO] . Запевнила, що має намір сплачувати заборгованість та укласти договір про реструктуризацію боргу. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4\~ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4)\~інші юридичні\~факти. Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають безпосередньо\~з актів\~органів державної\~влади,\~органів влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органів місцевого\~самоврядування. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~з рішення\~суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки\~виконуються у\~межах,\~встановлених договором\~або актом\~цивільного законодавства. Особа\~не може\~бути примушена\~до дій,\~вчинення яких\~не є\~обов`язковим\~для неї. Виконання\~цивільних обов`язків\~забезпечується засобами\~заохочення та\~відповідальністю,\~які встановлені\~договором або\~актом цивільного\~законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок\~щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~ [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] та з нею укладено договір про надання відповідних послуг, а тому до неї правомірно позивачем пред`явлений позов. За вказаною адресою відповідач отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р\~30129018, але вона ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований. Відповідно до п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09\~листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої\~статті 11,\~абзаців першого та\~другого частини\~п`ятої статті\~18\~з 1\~січня 2019\~року; введено\~Закон в\~дію з\~01\~травня 2019\~року\~відповідно до\~Прикінцевих та\~ Перехідних положень\~ЗУ),\~житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст.\~32\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №\~630. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами. Правове регулювання\~правовідносин власників\~житлового приміщення\~належного їм\~на праві\~приватної власності,\~здійснюється на\~підставі норм\~ЦК України,\~які регулюють\~правовідносини з\~права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З власником квартири [ADDRESS] [PERSON] 10.12.2015 було підписано договір № 8174/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води строком на 1 рік. Відповідно до п. 31 даного договору № 8174/3 він вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір № 8174/3 пролонгований і є дійсним на сьогоднішній день. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 \~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що відповідач, як власник\~квартири і споживач житлово-комунальних послуг, не регулярно та не в повній мірі вносила плату за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, в т.ч. і на час розгляду справи. При цьому, сама відповідачка у судовому засіданні зазначила, що в період опалювального сезону у помешканні батареї теплі, гаряча вода подається, останній платіж нею здійснено ще в 2016 році. Оскільки відповідач своєчасно та не в повній мірі вносила плату за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, згідно з розрахунком ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість по оплаті вказаних послуг з березня 2014 року по 01.04.2020 року становить 70\~520грн.42 коп. Відповідач в судовому засіданні частково визнала суму боргу, проте свою позицію відповідними доказами не обґрунтувала. Суд звертає увагу, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Також відповідач зазначила, що не зверталася до підприємства щодо неналежного надання відповідних комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 14360 грн. 55 коп. за період з березня 2014 по грудень 2019 включно та трьох процентів річних в сумі 5019 грн. 32 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг за період 01.03.2014 року по березень 2020 року включно. Відповідачка заперечувала проти таких нарахувань, із сумою заборгованості погоджувалася частково, проте свою позицію письмовими доказами в судовому засіданні не обгрунтувала. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачці, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами і є вірними, а тому до стягнення з відповідачки [PERSON] підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води станом на 01.04.2020 в сумі 70520\~грн. 42 коп., інфляційні нарахування в сумі 14360 грн. 55 коп. та три відсотки річних в сумі 5019 грн. 32 коп., у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5279 від 27.05.2020. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради підлягає сума 2102 грн. (судовий збір). На підставі викладеного та

Outcome: approved