Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надавання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 16.06.2016 року позичальник [PERSON] отримав від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у сумі 9965,29 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 41363,36 грн., з яких 9685,71 грн. заборгованість за кредитом, 807,15 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2324,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, 28545,98 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. У звязку з цим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] в сумі 41363,36 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. На заочний розгляд справи згоден (а.с.3). Відповідач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 16.06.2016 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надавання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 16.06.2016 року, згідно якої заборгованість відповідача перед позивачем з дати підписання Генеральної угоди складає 9965,33 грн. Дата остаточного погашення заборгованості 30.06.2017 року. Позичальник належним чином умови Генеральної угоди не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за Генеральною угодою б/н від 16.06.2016 року (а.с.6), який жодними доказами відповідачем не спростований, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 14.02.2017 року склала 41363,36 грн., з яких 9685,71 грн. заборгованість за кредитом, 807,15 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2324,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, 28545,98 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.1.1.2.5, п.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (далі Умови та правила надання банківських послуг) клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] своїх зобовязань за Генеральною угодою б/н від 16.06.2016 року не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 41363,36 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 1600,0 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved