Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач по справі звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі грошові кошти, передані в якості авансу у розмірі 30 000 гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 червня 2016 року вона та відповідач по справі домовилися про купівлю-продаж житлового будинку в селі Гошів по вулиці Красний посьолок,7 Овруцького району Житомирської області, який належав матері відповідача. Також, вони домовились, що розрахунок буде здійснюватись частинами. Після остаточної виплати буде укладена угода купівлі-продажу вказаного будинку. До того ж часу відповідач зобов'язався привести в порядок документацію на вказаний будинок, а саме оформити правовстановлюючі документи на нього. Вони склали розписку, як попередній договір 30 червня 2016 року, згідно з яким позивачка передала відповідачу суму грошей в розмірі 30 000 гривень, в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу, який вони повинні були укласти у майбутньому. У 2016 році будинок зазнав ушкодження внаслідок пожежі від несправності пічного опалення, під час проживання в ньому відповідача. Після цього вона відмовилася від покупки вказаного будинку і попросила відповідача повернути суму авансового внеску в розмірі 30 000,00 грн. Відповідач став ухилятися від спілкування з позивачкою, уникати розмов про повернення грошей. Договір купівлі-продажу будинку між ними укладено не було, ніякого зобов'язання у позивачки з виплати відповідачу вартості будинку не виникло. Таким чином, відповідач володіє грошовими коштами, що належать позивачці, без достатніх правових підстав. Бажаючи врегулювати питання мирним шляхом, позивачка неодноразово телефонувала та зустрічалася з відповідачем, щодо вирішення питання про повернення коштів. Однак відповідач отриману суму авансу в добровільному порядку повертати відмовляється, а тому вона просить стягнути з відповідача на її користь суму авансу в заявленому розмірі та стягнути з нього понесені судові витрати. Позивач та її представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали і просять суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст.5 ЦПК). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 30 червня 2016 року відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] кошти у сумі 30000,00 гривень, як завдаток за продаж житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки виданої виконкомом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 03.06.2016 року [PERSON], що померла [INFO] дійсно на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], рік побудови 1973, що підтверджується записом по господарської книги №5 за 2016-2010 року, особовий рахунок 0196. (а.с.24). Довідка видана виконкомом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 16.05.2016 року свідчить про те, що [PERSON] дійсно поховав свою матір - [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.25). Згідно акту обстеження від 25.09.2017 року, стан житлового будинку [ADDRESS] задовільний. Внаслідок невеликої пожежі, яка була в листопаді 2016 року, постраждала частина стелі біля пічного опалення (груби) в залі, але [PERSON] був зроблений поточний ремонт та ліквідовано всі сліди пожежі. На даний час будинок придатний для проживання. Біля будинку знаходиться приватизована земельна ділянка, якою з весни 2017 року користується громадянка [PERSON] (а.с.26-27). Довідка видана Овруцьким районним відділом з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 25.09.2017 року свідчить про те, що дійсно 24 листопада 2016 року в будинку [PERSON], за адресою: село Гошів Овруцького району сталася пожежа, яка виникла внаслідок загорання стелі від димового каналу приладу пічного опалення (груби). Вогнем було знищено частину стелі (а.с.28). В матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази того, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані [PERSON] кошти у розмірі 30000,00 гривень є авансом. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону (ст. 657 ЦК України), між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору відповідачеві сума авансу повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалася. В процесі розгляду справи сторони визнали, що : - нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між ними не відбулось; - спірні грошові кошти фактично отримані відповідачем та не повернені ним. Так, з виниклих між сторонами правовідносин вбачається, що передана позивачем сума у розмірі 30 000,00 гривень є авансом, який повинен бути повернений відповідачем, незалежно від того, з вини якої із сторін не відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку. Враховуючи викладене, вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними нею в процесі розгляду справи. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved