Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 2006 року працює на ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд». Однак, в 2011 році у відповідача перед ним виникла заборгованість із виплати заробітної плати, яка станом на 01 липня 2014 року становить 22835,07 грн. У зв'язку з чим на теперішній час позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за нарахованою, але не виплаченою йому заробітною платою в сумі 22835,07 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені ним позовні вимоги про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати підтримує. Представник відповідача - ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог передбачених ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник відповідача - головний інженер - перший заступник директора ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» [PERSON], який є виконуючим обов'язки директора, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати в сумі 22835,07 грн. визнає. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 01 лютого 2006 року позивач [PERSON] працює на ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд», про що свідчать відповідні записи зроблені в трудовій книжці [NUMBER] заведеній на ім'я позивача 14 вересня 1982 року. Однак, в 2011 році у відповідача перед позивачем виникла заборгованість із виплати заробітної плати, яка станом на 01 липня 2014 року становить 22835,07 грн., про що свідчить відповідна довідка № 05-107 видана ДП Центральне конструкторське бюро «Ізумруд» 07 серпня 2014 року. Згідно положень ч.4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до положень ст.ст. 2 ч.1, 94 ч.1, 115 КЗпП України та ст.ст. 1 ч.1, 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (надалі за текстом - Закон) передбачають право працівників на одержання роботи з оплатою праці, а саме одержання винагороди за виконану ними роботу - заробітної плати, у встановлені строки. В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 21 Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за нарахованою, але не виплаченою заробітною платою, в сумі 22835,07 грн. обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved