Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески у розмірі 60673,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 27165,57 грн. та 3% річних у розмірі 7841,49 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 №1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992р. №572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки,встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.12.1999, а також відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №244648987 від 16.02.2021 солідарні відповідачі а позовом є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] №232-01-10 від 16.01.2021 наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , станом на 16.01.2021 зареєстровано дві особи, [PERSON] з 11.08.1978 по теперішній час та відповідач [PERSON] , з 21.07.1999 по теперішній час. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 5 ст. 13 вищевказаного закону відмова споживача від укладення договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідач своєчасно та у повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії,гарячої води згідно ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради №1021 від 17.09.2019 (далі - Внески), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2021 складає 60673,00 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № [NUMBER]. Відповідач, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, я саме: якісно, своєчасно та в повному обсязі. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем на суму заборгованості нарахована інфляційна складова боргу у розмірі 27165,57 грн. та 3 % річних у розмірі 7841,49 грн.. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески, а також інфляційну складову боргу за час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/4435/21. Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача за довіреністю Марцішевський Б.Р. не з`явився, до початку розгляду справи подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверти із судовими повістками повернулися до суду не врученими з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Всупереч нормам ст. 278 ЦПК України відзив на позовну заяву не подали. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, а представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За положеннями статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». З копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 30.12.1999 органом приватизації Придніпровського райвиконкому вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповідей відділу реєстрації місця проживання Черкаської міської ради від 22.07.2021за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] з 21.07.1999 по даний час, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зняті з реєстрації, однак, факт відсутності реєстрації у квартирі, яка належить їм на праві спільної власності, не звільняє їх, як співвласників, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц. Таким чином, на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як на співвласників майна, покладено обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються позивачем. В судовому засіданні також встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак відсутність договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц. З розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] . за адресою: [ADDRESS] вбачається, що відповідачі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2021 складає 30373,00 грн.. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не оплачували надані ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески, в результаті чого у них утворилась заборгованість у розмірі 60673,00 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості солідарно з відповідачі на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що позивачем на суму заборгованості, нараховано інфляційні збитки у розмірі 27165,57 грн. та 3% річних у розмірі 7841,49 грн., які також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір» є мінімальним розміром за подання позову майнового характеру юридичною особою та відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів в рівних частках. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved