Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач подала до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова позов в якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем та зареєстрований 27.12.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1016. Вказала, що з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи заявлені вимоги [PERSON] посилалася на те, що шлюбно-сімейні стосунки з чоловіком припинені з червня 2020 року, подружне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні суперечки. Спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви додатками та судові виклики з зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачеві наслідки неявки в судове засідання. Крім того, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подавав. Заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності відповідача. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, у відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 27.12.2019 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1016, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24.01.2020 року. Подружжя шлюбно-сімейні стосунки не підтримує з червня 2020 року, спільне господарство не веде, мешкає окремо. Відповідно стаття 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно п.10 Постанови Пленіму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Відповідачем не надано жодного доказу, які спростовують посилання та доводи позивача. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не змінювала своє дошлюбне прізвище після реєстрації шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved