Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», від імені якого діє Лобода Михайло Анатолійович на підставі довіреності № 0119 48 від 14.01.2019 р., звернулося 19.06.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд відкрити провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «СК «Українська страхова група» за відшкодування шкоди суму в розмірі 30595 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 46 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «СК «Українська страхова група» сплачений судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. У разі неявки представника позивача у судове засідання просять розглянути позовну заяву без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечують. В обґрунтування заявленого позову приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначає, що 01 грудня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28 2111 15 00197, предметом якого було страхування транспортного засобу «Джилі», державний № [NUMBER] . 30 червня 2016 року відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Джилі», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ауді», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (винний водій). Згідно постанови Дзержинського районного суду, вищевказана дорожньо транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 79595,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17644 від 28.09.2016 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Ауді», державний № [NUMBER] , застраховано у СК «Міжнародна страхова компанія», за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6269077, ліміт відповідальності 50000,00 грн, франшиза 1000,00 грн. СК «Міжнародна страхова компанія» згідно з постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1436/17 сплатила на рахунки позивача 49000,00 грн. Отже сума, яка покладається на відповідача відповідно до ст. 1194 ЦК України та постанови Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15 Ц становить 79595,46 грн. 49000,00 грн. = 30595,46 грн. У судове засідання представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2015 р. між публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28 2111 15 00197. За умовами договору № 28 2111 15 00197 від 01.12.2015 р. застрахований транспортний засіб Geely CK, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , сума страхового відшкодування 120000,00 грн., строк дії договору з 00:00 год. 08.12.2015 р. до 24:00 год. 07.12.2016 р. [PERSON] звернувся із заявою 01.07.2016 р. про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до Української страхової групи [PERSON] , в якій повідомляє, що 30 червня 2016 року о 17:20 год. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 190 сталася ДТП з пошкодженнями. [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» 07.07.2016 р. № 741, в якій зазначає, що 30.06.2016 р. з автомобілем Geely CK, державний номер [NUMBER] , що застрахований у [PERSON] компанії за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28 2111 15 00197 від 01 грудня 2015 року мав місце страховий випадок. Суму страхового відшкодування просить перерахувати на певні реквізити. Відповідно до висновків звіту № 120/07/16 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного фізичною особою підприємцем [PERSON] від 05.08.2016 р., ринкова (дійсна) вартість автомобіля GEELY СК, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) L6T7524S6DN031187 складає: 104920,00 (сто чотири тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Серз), наданого автомобіля GEELY СК, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) L6T7524S6DN031187 складає: 79595,46 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 46 копійок. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» провела розрахунок суми страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] на виконання договору страхування № 28 2111 15 00197 від 01.12.2015 р. у зв`язку з подією 30.06.2016 р., розмір якої складає 82769,46 грн. Відповідно до страхового акту № ПССКА 5425 від 27.09.2016 р. затверджений розмір страхового відшкодування на виконання договору страхування № 28 2111 15 00197 від 01.12.2015 р. у зв`язку з подією 30.06.2016 р., розмір якої складає 82769,46 грн. [PERSON] на виконання договору страхування № 28 2111 15 00197 від 01.12.2015 р. перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 79595,46 грн. На адресу [PERSON] 31.01.2018 р. за вих № 0750/2267 УСГ була направлена претензія щодо відшкодування збитків завданих ДТП у сумі 30595,46 грн. Страхування \~це вид\~цивільно \~правових відносин\~щодо захисту\~майнових інтересів\~фізичних та\~юридичних осіб\~у разі\~настання певних\~подій (страхових\~випадків),\~визначених договором\~страхування або\~чинним законодавством,\~за рахунок\~грошових фондів,\~що формуються\~шляхом сплати\~фізичними особами\~та юридичними\~особами страхових\~платежів (страхових\~внесків,\~страхових премій)\~та доходів\~від розміщення\~коштів цих\~фондів (стаття\~1\~Закону України\~«Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 IV. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За вимогами частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Поставною судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В. від 24 жовтня 2016 року по справі № 638/13448/16 П, номер провадження 3/638/3185/16 провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито. Зі змісту постанови вбачається, що 30.06.2016 р. в 17:20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI A 6, державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Полтавський шлях, буд. 177 А у м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Geely CK, державний номер [NUMBER] , який рухався попереду та автомобіль від удару здійснив рух, після чого в подальшому відбулося зіткнення з автомобілем Renault Logan, державний номер [NUMBER] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Також в постанові суддя зазначила, що винність [PERSON] підтверджується певними доказами. Отже, вказаною постановою суду встановлено вину [PERSON] у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Сума, яка покладається на відповідача відповідно до ст. 1194 ЦК України та постанови Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15 Ц становить 30595,46 грн. (79595,46 грн. (сума страхового відшкодування, що була виплачена [PERSON] ) 49000,00 грн. (сума, яка була сплачена страховою компанією «Міжнародна страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6269077) Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96 ВР, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 IV, ст. ст. 22, 993, 979, 980, 999, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України,

Outcome: approved