Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] звернулась до суду з вказаним позовом про відібрання останнього від матері - [PERSON] та батька - [PERSON] без позбавлення батьківських прав. 06 серпня 2019 року ухвалою судді призначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, а ухвалою від 15 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Вислухавши представника позивача, яка в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити, а також відповідача, яка позов визнавала, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на обліку у Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з 29 червня 2010 року перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та бабусею, а місце знаходження батька невідоме. 23 липня 2019 року відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 липня 2019 року № 486 «Про відібрання дитини» малолітнього [PERSON] відібрано від батьків - [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку напруженими стосунками між матір`ю та дитиною, що несе загрозу життю та здоров`ю дитини. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-1V «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя та або здоров`я дитини, орган опіки та піклування має право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків та у семиденний строк після постановлення рішення звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав або одного із них або відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З`ясувавши обставини справи, судом було встановлено, що сторона відповідача визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи сторона відповідача визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також відповідає розпорядженню Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 липня 2019 року № 486 «Про відібрання дитини» у зв`язку напруженими стосунками між матір`ю та дитиною, що несе загрозу життю та здоров`ю дитини, тобто виходячи із інтересів останньої, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved