Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Діамантбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2007 року між АБ «Діамантбанк», правонаступником якого є ПАТ «Діамантбанк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 185М. Згідно з умовами кредитного договору банк 06.07.2007 року надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 30000,00грн. з терміном повернення 05.09.2009 року(п. 1.1. кредитного договору). Кредитні кошти були надані позичальнику зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 26% річних(п.1.3 кредитного договору). Позичальник зобовязався щомісячно, в термін до 05 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати на користь кредитодавця комісію у розмірі 0,6% від вказаної в п.1.1 кредитного договору суми кредиту, що становить 180,00грн., шляхом внесення готівкових коштів в касу кредитодавця(п.1.4 кредитного договору). Відповідно до п.2.6 кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним, а також комісію, зазначену в п. 1.4 кредитного договору, рівними платежами у розмірі 1796,24грн.. Банк належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши позичковий рахунок № 2203153758.185 та надавши відповідачу обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Заявою на видачу готівки № ТR.14292.1.123 від 06.09.2007 року. У зв»язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань, позивач звертався до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 24239,52грн. та рішенням зазначеного суду від 06 листопада 2008 року, яке набрало законної сили 17 листопада 2008 року, позовні вимоги банку були задоволені, з відповідача стягнута заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка виникла станом на 30.07.2008 року у сумі 24239,52грн. і з них: заборгованість за кредитом-20488,04грн., проценти за користування кредитом-1328,59грн., сума простроченої комісії-540,00грн., штраф-1793,65грн., пеня-89,24грн., а також було стягнуто судові витрати у розмірі 266,23грн.. Зазначене рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають повторному доказуванню. Відповідно до умов п.7.4 укладеного між банком та відповідачем [PERSON] договору, він вступає в силу с моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Умовами п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитним правовідносин» передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Станом на 31.03.2015 року заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, а тому банк,

Outcome: dismissed