Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 114 001,37 гривень, посилаючись на те, що 09.08.2011 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої остання приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 09.08.2011 року. Згідно даного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26002060446831 в електронному вигляді. 16.04.2015 року відповідачем була припинена господарська діяльність, тому надалі зобов'язання відповідача залишилися за нею, як за фізичною особою. У зв'язку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 02.05.2018 року у неї виникла заборгованість в сумі 114 001,37 гривень, яка складається з: 16 385,98 гривень - заборгованість за кредитом; 37 340,51 гривень - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом; 7 213,21 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 53 061,67 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 1762,00 гривень. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.33). Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач у наданий судом строк та станом на 26 листопада 2018 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09.08.2011 року ФОП [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєдналася до Умов та правил банківських послуг, Тарифів банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 09.08.2011 року. Відповідно до даного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26002060446831 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (а.с.11, 12-21). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторонами при укладенні договору було обговорено усі істотні умови. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до запису державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності № 23230060003007035 від 16.04.2015 року підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена (а.с.30-31). Відповідно до ст. 51, 52 ЦК України, у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном. Незадоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку встановленому цивільним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання з погашення заборгованість по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. станом на 02.05.2018 року у неї виникла заборгованість в сумі 114 001,37 гривень, яка складається з: 16 385,98 гривень - заборгованість за кредитом; 37 340,51 гривень - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом; 7 213,21 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 53 061,67 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань (а.с.23-29). З виписки по рахунку вбачається що відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість. На підставі викладено, суд, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконувала передбачені кредитним договором обов'язки по поверненню кредиту та відсотків і комісії за його використання, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ КБ «Приватбанк», а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 16 385,98 гривень - заборгованість за кредитом; 37 340,51 гривень - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом та 7 213,21 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте, із заявленим розміром пені, що позивач просить стягнути з відповідача, суд не може погодитись, оскільки даний розмір пені перевищує прострочену заборгованість з оплати кредиту, тим самим перевищує розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу за тілом кредиту. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені в сумі 53 061,67 гривень до розміру тіла кредиту, а саме до 16 385,98 гривень. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial