Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року та у встановленому законом порядку прийняв всю спадщину, що відкрилася після смерті батька, фактом постійного проживання та реєстрації зі спадкодавцем в одному домоволодінні. Проте, державним нотаріусом Болградської РДНК Одеської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу у спадкодавця. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.23). Відповідач позов визнав та просив справу розглянути у відсутність його представника (а.с.24). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при ньому за [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору до складу якого входили: [PERSON] і його дружина [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/2 частці вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами при ньому. Наведене підтверджується: рішенням Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 31.10.2005 року № 57 (а.с.11), довідкою Криничненської сільської ради про склад і тип двору за № 244 від 29.11.2013 року (а.с.18), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.12-16). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] (а.с.6). Спадщину, яка відкрилася після її смерті, в тому числі і ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] успадкував її чоловік [PERSON] (родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження [NUMBER] - а.с.8), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради про склад і тип двору за № 244 від 29.11.2013 року (а.с.18). Проте свідоцтво про право на спадщину було видано лише на сертифікат на право на земельну частку (пай) та грошові вклади (а.с.8, 9), Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 153/97 (а.с.29-38). Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). Таким чином [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, тобто своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його дружини, а саме 1/2 частку названого житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого також входить житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] (1/2 + 1/2). Спадкоємцем за законом першої черги є позивач [PERSON], син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] від 04.12.2013 року (а.с.5), який на день смерті спадкодавця був зареєстрованим і проживав у вищеназваному житловому будинку (а.с.4, 17,18). За повідомлення Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 09.01.2014 року за № 25/01-16, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини - не зверталися, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.39-40). Разом з цим, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно (а.с.18). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене, позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його батька [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно: житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: вулиця [ADDRESS] За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: approved