Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач Приватне акціонерного товариства «Просто-страхування» (АТ «Просто-страхування») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу мотивуючи свої вимоги тим, що 21.05.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поліс №АА/0511349 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «КамАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09.11.2011 року на Південному мосту в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди були: автомобіль марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER], власник якого є [PERSON] під керуванням [PERSON]; автомобіль марки «Сузукі Гранд Вітара», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ВАТ «Київпідземшляхбуд-2» під керуванням [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «КамАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 20.12.2011 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності (автомобіль марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER]»). Вказаний транспортний засіб був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного засобу АК-6 №00022116 від 08.09.2011 року в ТзДВ «Глобус». Відповідно до платіжного доручення №1329 від 28.02.2012 року ТзДВ «Глобус» сплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Хюндай Акцент», державний номерний знак [NUMBER]. У зв'язку з цим 12.03.2012 року ТзДВ «Глобус» звернулося до позивача АТ «Просто-страхування» з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 49490 гривень. Вказана подія була визнана страховою, про що 11.04.2012 року позивачем було складено страховий акт та 20.07.2012 року позивачем згідно доручення №22194 ТзДВ «Глобус» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 48980 гривень. Відповідач [PERSON] всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди до АТ «Просто страхування» не звертався. 27.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду, згідно якої відповідач [PERSON] зобов'язався погасити борг в розмірі 48980 гривень рівними частками по 2100 гривень щомісячно, починаючи з 31.12.2012 року по 31.082014 року, останній платіж - до 31.09.204 року в розмірі 680 гривень. Оскільки станом на 17.10.2013 року відповідач сплатив лише 2100 гривень, а тому позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 46880 гривень та 468 гривень 80 копійок судового збору. В судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» Осадчий А.М., який діє згідно довіреності від 10.01.2013 року (а.с.61), не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 20.02.2014 року (а.с.85), однак подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити розглянувши справу у відсутність представника позивача а в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення (а.с.60). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи. Так, згідно довідки адресного довідкового бюро державної міграційної служби України у Вінницькій області, відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с.65). Відповідачу [PERSON] було надіслано повістку рекомендованим поштовим відправленням за вищевказаною адресою, яка повернулася до суду з відміткою «За зазначеною адресою не проживає» (а.с.87). Відповідно до п.п.2,3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Враховуючи заяви представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 21.05.2011 року АТ «Просто страхування» уклав з [PERSON] договір, поліс №АА/0511349 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «КамАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4). Згідно відомостей про дорожньо-транспортну пригоду №8909995 від 09.11.2011 року на Південному мосту в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER], власник якого є [PERSON] під керуванням [PERSON]; автомобіль марки «Сузукі Гранд Вітара», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ВАТ «Київпідземшляхбуд-2» під керуванням [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «КамАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Внаслідок даної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.22,23) Згідно постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 20.12.2011 року, яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України (а.с.20,21). Згідно договору добровільного страхування наземного засобу «Авто-Каско» №00022116 від 08.09.2011 року автомобіль марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER]» був застрахований в ТзДВ «Глобус», що підтверджується його копією (а.с.14-18). Відповідно до копії платіжного доручення №1329 від 28.02.2012 року ТзДВ «Глобус» сплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Хюндай Акцент», державний номерний знак [NUMBER] згідно рахунку-фактури від 20.02.2012 року в розмірі 74774 гривні 71 коп.(а.с.19,24-26). Відповідно до висновку звіту №309/11 від 20.12.2011 року про оцінку автомобіля «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER], та ремонтної калькуляції, матеріальний збиток, завданий власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, складає 82462 гривень 44 копійок (а.с.27-47). 12.03.2012 року ТзДВ «Глобус» звернулося до позивача АТ «Просто-страхування» з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 49490 гривень (а.с.11-13). 11.04.2012 року АТ «Просто-страхування» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування, що підтверджується їх копіями (а.с.5,6). 20.07.2012 року позивачем згідно доручення №22194 ТзДВ «Глобус» було виплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Хюндай Акцент», державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 48980 гривень (а.с.8). 27.09.2012 року між сторонами було укладено мирову угоду, згідно якої відповідач зобов'язався погасити витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 48980 гривень рівними частками по 2100 гривень щомісячно, починаючи з 31.12.2012 року по 31.08.2014 року, останній платіж - до 31.09.204 року в розмірі 680 гривень, що підтверджується її копією (а.с.9,10). Згідно п.4.3 вказаної мирової угоди від 27.09.2012 року при затримці [PERSON] у виплаті суми регресу на термін більше ніж 1 місяць АТ «Просто-страхування має право в односторонньому порядку розірвати дію угоди та звернутися до суду про відшкодування шкоди в розмірі, визначеному мировою угодою за мінусом виплаченої суми та з урахуванням штрафних санкцій. Згідно розрахунку проведеного ПАТ «Просто-страхування» заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті страхового відшкодування станом на день звернення до суду з позовом становить 46880 гривень (а.с.80). Так, відповідно до ст.57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) та потерпілі. Відповідно до п.п. «ґ» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Статтею 33 Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи те, що у встановлений законом строк відповідач [PERSON] не подав до страхової компанії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідач в добровільному порядку не виконує умови укладеної між ним та позивачем мирової угоди по виплаті в добровільному порядку витрат по виплаті страхового відшкодування, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 46880 гривень витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір у розмірі 468 гривень 80 коп., що документально підтверджено (а.с.57). На підставі ст.ст.993,1187,1191 ЦК України, ст.ст.4,33,38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (зі змінами),

Outcome: approved