Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Додаткової угоди № ОФ-001031-1106 від 10.02.2014 року до Договору № 20-000019-01 про відкриття та обслуговування рахунку платіжної карти [NUMBER] від 07.07.2012 року про відкриття овердрафту працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» реалізовано зарплатний проект програма «Овердрафт», відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 1 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних, строком з 10.02.2014 року по 10.02.2015 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 7 093,40 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2018 року визначено підсудність цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості - Деснянському районному суду м. Києва. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Додаткової угоди № ОФ-001031-1106 від 10.02.2014 року до Договору № 20-000019-01 про відкриття та обслуговування рахунку платіжної карти [NUMBER] від 07.07.2012 року про відкриття овердрафту працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» реалізовано зарплатний проект програма «Овердрафт», відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 1 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 35.00% річних, строком з 10.02.2014 року по 10.02.2015 року. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди Банк надає власнику рахунку кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у сумі 1 100, 00 грн., на строк з 10.02.2014 року по 10.02.2015 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 35% річних на споживчі цілі. Згідно із п. 5 Додаткової угоди Проценти за користуванням овердрафтом нараховуються Банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно, протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 13 Додаткової угоди за порушення строків погашення заборгованості за овердрафтом та/або строків сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій Банк має право нараховувати власнику рахунку неустойку за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 2 цієї Додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Неустойкам нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 29.12.2017 року у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 7 093,40 грн., з яких: - 1 100, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 1 481, 40 грн. - заборгованість по відсоткам за період з 10.02.2014 року по 28.12.2017 року; - 2 584, 25 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості; - 1 927, 75 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення прострочених відсотків по кредиту; На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 7 093, 40 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved