Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач - ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області, з позовом до Перкуоко Мауріціо, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA в розмірі 190193,62 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.07.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та Перкуоко Мауріціо Сальваторовичем укладено договір №01-004197-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. 03.07.2013 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №01-004197-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якої розмір кредитної лінії складає 100000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом. На виконання умов договору позивач протягом всього строку його дії належним чином виконував взяті на себе зобовязання, щодо надання кредитних коштів, що підтверджується виписками по особовим рахункам позичальника. Однак, у звязку з невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.06.2016 року становила 190193,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом 83062,03 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 70636,51 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2250,00 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 71,95 грн., заборгованість за нарахованими процентами 34173,50 грн. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2016р. позов ПАТ «Енергобанк»\~до Перкуоко Мауріціо про стягнення заборгованості за договором задоволено та стягнуто з Перкуоко Мауріціо на користь Публічного Акціонерного Товариства «Енергобанк» заборгованість за договором №01-004197-03 від 03.07.2013 про видачу\~та обслуговування кредитної\~міжнародної пластикової картки VISA в розмірі 190193,62 грн., з яких:\~заборгованість за кредитом 83062,03 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 70636,51 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований\~овердрафт (переліміт) 71,59 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 2250, 00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 34173, 50 грн., а також судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 2852,90 грн. (т. 1, а.с. 188, 189) Додатковим рішенням від 21.11.2016р. стягнуто з Перкуоко Мауріціо на користь ПАТ «Енергобанк» судові витрати у звязку з оголошенням у газету «Урядовий курєр» в розмірі 630,00 грн. сплачені відповідно до платіжного доручення №1414776901 від 06.10.2016 року. (т. 1, а.с. 208) Однак, 19 травня 2017 року відповідач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що заявник про існування заочного рішення суду не знав, оскільки за адресою зазначеною в позовній заяві з 2011 року не зареєстрований та не проживає. Також заявник зазначав про наявність у нього доказів та відомостей, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Крім того, в судовому засіданні представник заявника пояснювала, що відповідачем з банком укладався лише договір про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки №01-004197-03 від 03.07.2013р., однак не укладалися додаткові угоди до нього, а тому в разі скасування судового рішення відповідач має намір заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з приводу підписів на додаткових угодах. За наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2017р. заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2016р. у цивільній справі №127/14299/16-ц скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. (т. 2, а.с. 12, 13) Позивач повноважного представника в судове засідання не направив, однак в судовому засіданні 31.10.2017р. представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а також просив усі наступні судові засідання проводити без участі представника позивача, у звязку з відсутністю фінансової можливості забезпечувати участь представника банку в судових засіданнях. При цьому, представником позивача надано суду оригінали усіх документів, які містять ся в кредитній справі відповідача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити. При цьому, обґрунтовуючи заперечення проти позову представник відповідача зазначав про те, що відповідач не підписував кредитного договору та не отримував кредитних коштів. Крім того, на думку представника відповідача з наявних у справі документів неможливо визначити розмір заборгованості та правильності нарахування штрафних санкцій. Разом з тим, в судовому засіданні 20.11.2017р. представник відповідача зазначав про пропуск позивачем строку позовної давності, при цьому жодних заяв про застосування строків давності суду не надавалося та не заявлялося. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та надавши юридичну оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.07.2013р. ПАТ «Енергобанк» та Перкуоко Мауріціо Сальваторовичем укладено договір №01-004197-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого в рамках цього договору банк відкриває держателю картковий рахунок №26250508416801 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Platinum, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.(т. 1, а.с. 134-137, т. 2, а.с. 55, 56) Відповідно до пункту 2.1.2 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а держатель зобовязується повернути суду отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором. Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що розмір кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до договору, що є його невідємною частиною. 03.07.2013р. ПАТ «Енергобанк» та Перкуоко Мауріціо Сальваторовичем укладено додаткову угоду №1 до договору №01-004197-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до якої сторони узгодили, що розмір кредитного ліміту складає 100000,00 грн. (т. 1, а.с. 143, т. 2, а.с. 60) Згідно з пунктом 2.6 договору строк дії кредитної ліні становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговування карткового рахунку, та жодна зі сторін у встановленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. Відповідно до пункту 5.1 договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений в пункті 2.6 договору. Пунктом 1.4 Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» встановлено, що стандартна процентна ставка за користування кредитом по операція видачі готівки по картці Visa Platinum становить 35% річних. (т. 1, а.с. 142, т. 2, а.с. 59) На виконання умов договору позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок №26250508416801 в гривнях, випущено та видано кредитну картку типу Visa Platinum, а також надано відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом 100000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 03.07.2013р. по 09.06.2016р. (т. 1, а.с. 24-133) Зі вказаної виписки по особовому рахунку відповідача за період з 03.07.2013р. по 09.06.2016р. та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач починаючи з 10 липня 2013 року по 25 травня 2015 року інтенсивно користувався кредитними коштами та часткового здійснював погашення заборгованості, останній платіж здійснено 25 травня 2015 року на суму 4213,25 грн. Проте, свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів відповідач виконував не в повному обсязі, а починаючи з 25.05.2015р. не виконував взагалі, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 10.06.2016 року становила 83062,03 грн. заборгованості за кредитом та 34173,50 грн. заборгованості за нарахованими процентами. 04 квітня 2016 року позивачем на адресу позичальника було надіслано повідомлення - вимогу №808/5, якою банк вимагав сплатити заборгованість за кредитним договором упродовж семи днів з моменту отримання вимоги. (т. 1, а.с. 146, 147) Однак, ні у строк зазначений у вимозі, ні на час звернення до суду заборгованість не погашена. Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за\~ кредитом в сумі 83062,03 грн. та 34173,50 грн. заборгованості за нарахованими процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України та статті 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Згідно з пунктами 6.1, 6.2. договору сторони несуть майнову відповідальність, в розмірі, передбаченому тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором, а також за порушення правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобовязаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами. Відповідно до пункту 1.12 тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA», штраф за виникнення простроченої заборгованості встановлено у розмірі 50 грн.+0,2% в день від суми простроченої заборгованості. Згідно з пунктом 1.13 тарифів, штраф за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) становить 0,2% в день від суми переліміту. Розглянувши розрахунок штрафів здійснений позивачем судом не встановлено порушень при здійсненні розрахунку, а тому позовні вимоги позивача, в частині стягнення штрафу за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 70636,51 грн. та штрафу за несанкціонований\~овердрафт (переліміт) в розмірі 71,59 грн., підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафу за виникнення простроченої заборгованості (константа) в сумі 2250,00 грн., то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Тарифами за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» такого штрафу, як константа не передбачено. Крім того, в класичному розумінні термін «константа» означає сталу величину, значення якої не змінюється. Однак, відповідно до статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Отже, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердому вибірковому розмірі (константа). Що стосується заперечень відповідача щодо позовних вимог та клопотання про призначення економічної експертизи фінансово-кредитних операцій суд вважає за необхідне зазначити наступне. Обгрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення відповідач у заяві та його представник [PERSON] в судовому засіданні зазначали про наявність у нього доказів та відомостей, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак, жодного доказу на обгрунтування заперечень щодо позовних вимог позивачем не надано. Крім того, обгрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення відповідач у заяві та його представник [PERSON] в судовому засіданні, зазначили, що відповідачем з банком укладався лише договір про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки №01-004197-03 від 03.07.2013р., однак не укладалися додаткові угоди до нього, а тому в разі скасування судового рішення відповідач має намір заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з приводу підписів на додаткових угодах. Саме з цією метою ухвалами суду від 21.09.2017р. та від 10.10.2017р. судом визнано явку представника позивача в судове засідання обовязковою та витребувано оригінали договору від 03.07.2013р. та докази на його виконання. Однак, після надання усіх оригіналів документів стороною відповідача жодних клопотань про призначення почеркознавчої експертизи не заявлялося. Поряд з цим, представником відповідача [PERSON] повідомлялося суд про те, що відповідач звернувся до позивача з пропозицією мирного врегулювання спору, проте ні доказів такого звернення, ні доказів прийнятих рішень за наслідками звернення відповідача матеріали справи не містять. Натомість, змінивши представника [PERSON] на представника [PERSON], відповідачем змінено підстави своїх заперечень та заявлено клопотання про призначення економічної експертизи фінансово-кредитних операцій, яке мотивовано необхідністю визначення розміру суми заборгованості. Однак, проаналізувавши всі вищевикладені обставини, мінливість та невизначеність позиції відповідача, суд дійшов висновку, що дії відповідача носять ознаки зловживання своїми процесуальними правами, які спрямовані на затягування розгляду справи, оскільки заперечення повязанні з непідписанням договору та заперечення повязані з необхідністю визначення розміру заборгованості є взаємовиключними, у звязку з чим протокольною ухвалою з занесенням до журналу судового засідання судом відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про призначення економічної експертизи. Відповідно до статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими статті 212 ЦПК України з врахуванням положень статей 57-66 ЦПК України. Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 187943,62 грн., з яких:\~заборгованість за кредитом 83062,03 грн, заборгованість за нарахованими процентами 34173,50 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 70636,51 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 71,59 грн. Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Судові витрати у даній справі складаються зі сплачених позивачем, згідно платіжного доручення №1337957001 від 29.06.2016р., судового збору в сумі 2852,90 грн., при зверненні до суду з позовною заявою (а.с. 1), а також витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, сплачених згідно платіжного доручення №1414776901 від 06.10.2016р. в сумі 630,00 грн. (а.с. 40). Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2819,15 грн. судових витрат повязаних зі сплатою судового збору, а також 622,55 грн. судових витрат у звязку з розміщенням оголошення про виклик відповідача в судове засідання у газету «Урядовий курєр». На підставі наведеного та

Outcome: partial