Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO] і на 1/2 частку вказаного будинку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги вмотивовано тим, що вказаний житловий будинок за життя належав його батьку [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на вказане майно, спадкоємцями після батька були він і його матір [PERSON] і вони як спадкоємці першої черги за законом фактично прийняли спадщину по 1/2 частці, ані він ані його матір свідоцтво про право на спадщину не отримували. [INFO]. померла його матір [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте, у видачі свідоцтв йому нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Відповідач Заворицька сільська рада Броварського району Київської області своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача, позовні вимоги просила задовольнити та розглянути справу без участі представника. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 08.09.1954 р. між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) було укладено шлюб. З свідоцтва про народження встановлено, що від шлюбу подружжя [PERSON] мало сина [PERSON], [INFO] З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), актовий запис № 6. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Зі спадкової справи № 678/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що 06.11.2015 р. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], іншим спадкоємцем до майна померлого була дружина спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу не видавалось. З довідки Заворицької сільської ради Броварського району Київської області від 08.07.2015 р. встановлено, що спадкодавець [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав на день смерті у [ADDRESS], разом з ним на день смерті були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] і син - [PERSON] З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. від 10.03.2016 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № [ADDRESS], який увійшов у спадкову масу, позивачу було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Стосовно майна, що увійшло в спадкову масу після смерті [PERSON], то суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: З витягу з погосподарської книги с.Заворичі Броварського району Київської області за 2011 - 2015 р.р. по особовому рахунку [NUMBER] встановлено, що за [PERSON], померлим [INFO]. рахується домогосподарство [ADDRESS] З технічного паспорту, плану будинку, експлікації приміщень на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що за адресою: [ADDRESS], знаходиться житловий будинок 1963 року забудови - літера «А-1» з надвірними будівлями та спорудами: прибудовою - літера «а», прибудовою- літера «а-1», прибудовою- літера «а-2», прибудовою- літера «а-3», ґанком, сараєм- літера «Б», погребом- літера «В», літньою кухнею - літера «Д», прибудовою- літера «д», гаражем- літера «Ж», вбиральнею- літера «Е», навісом- літера «Н», колодязем - літера «К», колонкою- літера «К1», воротами з хвірткою- літера «N1», огорожею - літера «N2», огорожею- літера «N3», хвірткою - літера «N4». Житловий будинок, загальною площею 92,9 кв.м, житловою площею 36,6 кв.м, складається з: коридору - літера «а2», площею 6,4 кв.м; кухні - літера «а», площею 10,2 кв.м; котельні - літера «а1», площею 2,0 кв.м; коридору - літера «А-1», площею 5,9 кв.м; санвузлу площею 3,9 кв.м; житлових кімнат площами 17,2 кв.м і 19,4 кв.м; веранди - літера «а2», площею 17,3 кв.м; веранди - літера «а3», площею 10,6 кв.м. З рішення Заворицької сільської ради про перейменування та затвердження назв вулиць, які підлягають перейменуванню № 401-48 УІ від 10.11.2015 р. вбачається, що [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. З довідки КП Київської обласної ради «Лівобережне БТІ» від 19.11.2015р. вбачається, що згідно архівних даних, інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок № [ADDRESS] за [PERSON] відсутня. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що [PERSON] станом на день смерті належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS], тому слід вважати, що разом зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК (1963р.), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивач (син спадкодавця) та його матір [PERSON] станом на день смерті [PERSON] постійно проживали у будинку, прийняли спадкове майно в управління і розпорядження, тобто вони вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], в рівних частках, тобто кожному по 1\\2 від спадкового майна. З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO]. померла [PERSON] (мати позивача), у с.Заворичі Броварського району, актовий запис № 58. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Зі спадкової справи № 679/2015 до майна померлої [INFO]. [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що 06.11.2015 р. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у вигляді частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу не видавалось. З довідки Заворицької сільської ради Броварського району Київської області від 08.07.2015 р. встановлено, що спадкодавець [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала на день смерті у [ADDRESS], разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав: її син - [PERSON]. Стосовно майна, що увійшло в спадкову масу після смерті [PERSON], то суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: [PERSON] прийняла спадщину у розмірі 1/2 частки від спадкового майна [PERSON], тобто набула право власності в порядку спадкування на 1/2 частку вказаного будинку при житті, і станом на день смерті мала право власності на успадковане після чоловіка майно, станом на день смерті не здійснила відчуження успадкованої частки будинку [ADDRESS], тому до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина в день її смерті, увійшла 1/2 частка цілого об'єкту нерухомості (будинку і господарських будівель згідно переліку). Позивач - син [PERSON] станом на день її смерті постійно проживав у будинку, після її смерті прийняв спадкове майно в управління і розпорядження, тобто у відповідності дост. 549 ЦК (у редакції 1963 р., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) вважається таким, що фактично прийняв спадщину після [PERSON], померлої [INFO]. Таким чином, позивач як єдиний спадкоємець за законом першої черги, який прийняв спадщину після матері, набув право власності на все спадкове майно. За життя спадкодавці не зареєстрували своє право у встановлений чинним законодавством спосіб. З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. від 10.03.2016 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № [ADDRESS], який увійшов у спадкову масу, позивачу було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на частину вказаного житлового будинку не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивач реалізував, спадщину прийняв, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, позивач свої спадкові права може захистити і підтвердити у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті батька [PERSON] майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], та для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті матері [PERSON] майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], тобто є законні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на ціле домоволодіння за вказаною адресою. Разом з тим, позов підлягає задоволенню частково, оскільки суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на конкретно зазначені будівлі, споруди і їх площу та знакове позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача (юридично) права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою, з законних підстав - в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial