Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10762,42 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.07.2007 між сторонами було укладено кредитний договір № Б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на загальну суму 2000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.08.2016 утворилась заборгованість в розмірі 10762,42 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності та заперечення проти позову. В запереченні заявляє про застосування строку позовної давності та відсутність доказів отримання кредиту. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини: 17.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Б/н (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 2000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 10762,42 гривень, що складається з: 1943,96 гривень заборгованість за кредитом; 5564,88 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2502,99 гривень заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил банківських послуг: 250,00 гривень штраф (фіксована частина); 500,59 гривень штраф (процентна частина); та підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.08.2016. Що стосується заперечень відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності та відсутності доказів отримання кредиту, суд вважає їх безпідставними у зв'язку з наступним: Відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки відповідач отримала кредитну картку, про свідчить її підпис у відповідній заяві про оформлення кредиту та отримала грошові кошти, про свідчить розрахунок боргу, суд приходить до висновку про безпідставність посилань відповідача про відсутність доказу отримання кредиту. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж позивачем отримано 28.04.2015 року, що виключає відсутність обізнаності станом на цей момент порушень з боку відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що позивач звернувся до суду 03.10.2016, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку, встановленого ст. ст. 257, 258, 261 ЦК України. Оскільки, комісія не входить до заходу забезпечення виконання зобовязання за Договором, суд приходить до висновку, що спеціальна позовна давність (ст.258 ЦК України) до цих правовідносин не застосовується. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved