Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач первинно звернулася в суд з даним позовом до відповідачів уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів. Покликалася на те, що 06.04.2016 між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір №980-043-000001828 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний». На виконання умов Договору нею було внесено на поточний рахунок 10.05.2016 2500 грн., 11.05.2016 5000 грн., 20.05.2016 140\~000 грн. На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року. У звязку з початком процедури ліквідації банку, [PERSON] з 15 липня 2016 року розпочав виплати коштів вкладникам банку. 22.07.2016 позивач, як вкладник банку, звернулась до ПАТ «Банк Михайлівський» з письмовою заявою про включення її до реєстру вкладників банку та виплату гарантованого відшкодування. Однак, станом на день звернення з позовом до суду жодної відповіді на звернення не отримала. Вважає, що бездіяльність відповідачів порушує її права як споживача послуг. А тому, з урахуванням уточнених первинних вимог (а.с.19-20) просила визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення даних про [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський», за рахунок коштів [PERSON], стягнути з [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] гарантовану суму відшкодування грошових коштів у розмірі 154\~662 грн. та нараховані проценти в розмірі 1\~191,39 грн., три проценти річних в розмірі 2\~710,65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 13\~012,68 грн. та сплачену суму судового збору. До судового розгляду справи по суті представник позивача подав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій в звязку з частковим поверненням депозиту, просив стягнути [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб 9\~662 грн. (а.с.45-46) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав з урахуванням їх зменшення. Суду пояснив, що до судового розгляду справи по суті позивача було включено в реєстр вкладників і виплачено 145\~000 грн. вкладу. Залишок коштів становить 9\~662 грн. А тому, просив стягнути ці кошти з [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] Вказував на те, що від інших вимог позову позивач відмовилася. Відповідач [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Направив суду письмові заперечення проти позову. В запереченнях (пункти 5, 6) покликався на те, що кошти вкладникам виплачуються [PERSON] на підставі даних Загального реєстру вкладників, який формується і затверджується [PERSON] на підставі Переліку рахунків вкладників, який складається уповноваженою особою [PERSON] на ліквідацію банку із визначених сум, що підлягають відшкодуванню. [PERSON] виплачує лише ту суму грошових коштів, відповідно до інформації, яка передана банком. Перелік, який складається уповноваженою особою та Загальний реєстр вкладників, який затверджується [PERSON], є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік, який складається уповноваженою особою по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується [PERSON]. У [PERSON] відсутні будь-які первинні документи по вкладниках і тому, при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку. Для виплати коштів [PERSON] не вправі використовувати інші документи ніж Загальний реєстр вкладників. [PERSON] було виконано свої зобовязання перед позивачем, а саме 31.03. 2017 позивачем було отримано кошти в сумі 145\~000 грн. через банк агент ПАТ «ПУМБ». Оскільки позивача було включено уповноваженою особою до Переліку вкладників саме на визначену суму 145\~000 грн., [PERSON] не мав правових підстав змінювати інформацію та здійснювати процедури по виплаті відшкодування на суму більшу від указаної уповноваженою особою. А тому, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 06.04.2016 між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір №980-043-000001828 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» (а.с.11). Відповідно до п.10 Договору він діє з моменту його підписання і до моменту закриття рахунку у банку у встановленому законодавством України порядку. Згідно із ч. 1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). На виконання умов Договору [PERSON] вносилися готівкові кошти на поточний рахунок, що підтверджується копіями платіжних документів -- квитанцій (а.с.12-15). Зважаючи на відсутність номеру квитанції, дати здійснення касової операції на копії квитанції, розміщеної на а.с.12 знизу, суд не приймає її у якості належного доказу у справі. Крім того, розташування відтиску печатки на вказаному платіжному документі вказує на його дублювання на а.с.13, а саме про те, що це одна і та ж квитанція №5355760 від 23.05.2016. Відтак, суд вважає підтвердженим внесення на поточний рахунок позивачем коштів на суми 140\~000 грн. -- 20.05.2016, 5\~000 грн. -- 23.05.2016 відповідно до квитанції №5355760, 2\~162 грн. -- 06.05.2016 відповідно до квитанції №980701, 2\~500 грн. -- 10.05.2016, а всього на суму 149\~662 грн. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші -- в повне розпорядження банку. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Крім того, судом встановлено, що Національним банком України прийнято рішення «Провіднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» розпочато процедуру виведення з ринку публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 23 травня 2016 року №14/БТ. Також виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» від 23 травня 2016 року №812. На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та рішення виконавчої дирекції [PERSON] «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12 липня 2016 року №1213 розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський». Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація -- процедура виведення банку з ринку, що запроваджується [PERSON] стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. У п. 6 ст.2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 цього Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується [PERSON], в національній валюті України. З метою забезпечення виконання зобовязань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, [PERSON] має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобовязаннями за рахунок цільової позики [PERSON] мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців. Згідно з ч. 1ст. 26 Закону [PERSON] гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. [PERSON] відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення [PERSON] банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. За ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа [PERSON] складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON] відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів [PERSON] станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа [PERSON] протягом трьох днів з дня отримання [PERSON] рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON], із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа [PERSON] зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Виконавча дирекція [PERSON] затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою [PERSON] переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів [PERSON]. Як вбачається з доданої до письмових заперечень інформації в процесі обробки ПАТ «Банк Михайлівський» перебувала загальна інформація щодо вкладника [PERSON], згідно якої сума договорів становить 175\~335,02 грн. Згідно вихідної інформації Реєстру №10, № запису 255243 сума виплати визначена в розмірі 145\~000 грн. Тобто, уповноваженою особою [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» в наданому [PERSON] переліку вкладників [PERSON], якій визначено розрахункову суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON] в розмірі 145\~000 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» [PERSON] було затверджено реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою [PERSON] переліку рахунків, на підставі якого і проведено виплату позивачу коштів. Сума в розмірі 145\~000 грн. була отримана позивачем 31.03.2017, що не заперечується стороною позивача. Позивач не оскаржувала визначену уповноваженою особою і затверджену [PERSON] суму відшкодування, не зверталася щодо її зміни. Виходячи з функцій та повноважень [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб, установлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у [PERSON] були відсутні правові підстави щодо виплати позивачу коштів в більшому розмірі ніж та, яка була визначена уповноваженою особою. Проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позову, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed