Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14404,61 грн. за кредитним договором № б/н від 17.12.2011 р., яка складається з: заборгованості за кредитом 1302,26 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 9140,23 грн., заборгованості за пенею та комісією 2800 грн., штрафів 500 грн. (фіксована частина), 662,12 грн. (процентна складова) та стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. Позов обґрунтований тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 17.12.20011 р. був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1400 грн. Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає 14404,61 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не зявляється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою АДП ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими за закінченням терміну зберігання, отже суд, з урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 17 грудня 2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір (далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених даним договором. Позивач вказує, що відповідачем зобовязання за кредитним договором не виконуються, в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.02.2016 р. становить 14404,61 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 1302,26 грн.; - заборгованості про процентам за користування кредитом 9140,23 грн.; - заборгованості за пенею та комісією 2800 грн.; - штрафу (фіксована частина) 500 грн.; - штрафу (процентна складова) 662,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме заявою [PERSON] від 17.12.2011 р., довідкою про умови кредитування с використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved