Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 4226,38 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту №811/05/1-104, відповідно до якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11300,00 доларів США, позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши грошові кошти позичальнику. У порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09.10.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: 4226, 38 доларів США. 07.06.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] як поручитель поручилася за виконання [PERSON] обовязків на підставі основного договору. Посилаючись на вказані обставини та положення\~ЦПК України\~позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та солідарно стягнути з відповідачів існуючу заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомили. Згідно\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ В судовому засіданні встановлено, 07.06.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту №811/05/1-104, відповідно до якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11300,00 доларів США зі сплатою 13% річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши грошові кошти позичальнику [PERSON] В забезпечення виконання зобовязань [PERSON], що випливають з основного договору кредиту, 07.06.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №811/05/9-080, відповідно до умов якого [PERSON] як поручитель поручилася за виконання [PERSON] обовязків на підставі основного договору. Згідно зі\~ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У порушення умов договору позичальник [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09.10.2017 року має прострочену заборгованість\~4226, 38 доларів США, а саме: 3445,73 доларів США\~- сума заборгованості за кредитом, 406,85 доларів США\~- сума заборгованості за відсотками, 274,07 доларів США\~- сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 99,73 доларів США - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, 35,00 грн. - сума заборгованості за комісіями. Згідно\~ст. 559 ЦК України\~на момент пред'явлення позову договір поруки є чинним, а позивач отримав право пред'явити до [PERSON] та [PERSON] вимоги про примусове стягнення заборгованості з погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та сплати штрафних санкцій у судовому порядку. Відповідно до положень\~ст. 553 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Таким чином, враховуючи умови укладеного з [PERSON] договору поруки, згідно зі\~ст. 554 ЦК України\~відповідачі відповідають перед позивачем за порушення кредитних зобов'язань як солідарні боржники у повному обсязі таких зобов'язань, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, що визначаються на момент фактичного задоволення. Термін виконання зобов'язань відповідачів з погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та сплати штрафних санкцій настав, однак свої зобов'язання відповідачі не виконали. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню та стягує з відповідачів на користь позивача існуючу заборгованість. В той же час, позивачем заявлено суму заборгованості в іноземній валюті. Згідно зі\~статтею 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до\~ст. 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч. 2\~ст. 533 ЦК України\~допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Відтак, саме у національній валюті України підлягає стягненню борг. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-79 цс 14 від 2 липня 2014 року, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Як роз'яснено у п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Позивач у своєму позові вказав гривневий еквівалент заявленої до стягнення основної суми боргу у розмірі, згідно із офіційним курсом Національного банку України долару станом на 09.10.2017 року. В той же час, вказаний еквівалент має відповідати офіційному курсу гривні щодо офіційного курсу гривні на день ухвалення рішення, тобто станом на 01.12.2017 року. При цьому, згідно з інформацією, яка міститься на офіційному сайті Національного банку України, станом на 01.12.2017 року курс долара складає 27.1558. Таким чином, визначаючи еквівалент суми боргу у гривні за офіційним курсом Національного банку України, суд виходить з того, що на дату ухвалення рішення відповідач має сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 4226,38 доларів США, що за курсом НБУ становить 114\~770, 73 грн. (4226,38 х 27.1558). В той же час, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи\~не інакше як\~за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість в межах позовних вимог, тобто у розмірі 113048,11 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved