Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток № б/н, укладеною 30.09.2016 р., в сумі 24951,32 грн., в тому числі заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, посилаючись на те, що позивач видав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість; крім того, нарахована неустойка відповідно до умов договору. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, у відсутності відповідача, відповідно до ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № SAMDN52000135219266 від 22.01.2014 р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» 30.09.2016 р. укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої банк зобов'язався зменшити розмір заборгованості за вказаним кредитним договором, зокрема: заборгованість за відсотками на 1160,57 грн. Сторони домовилися, що заборгованість за договором № SAMDN52000135219266 від 22.01.2014 р. станом на 30.09.2016 року становить 20757,74 грн. Дата остаточного погашення заборгованості 30.09.2017 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаною угодою [PERSON] зобовязався сплатити в день підписання Генеральної угоди 1150 грн. (п.п.1.1.1, 1.1.2,\~1.1.3, п.1.2 п. 1 Генеральної угоди). Пунктом 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 30.09.2016 року визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 19607,74 грн. строком на 36 місяців з 30.09.2016 р. по 30.09.2019 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 19607,74 грн. в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредиту, сплатити проценти в розмірі 2,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оплата заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 до 25 число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 769,27 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути здійснена не пізніше 30.09.2019 року. З наданого розрахунку заборгованості видно, що позичальник допустив прострочення в платежах по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісії. Станом на 18.07.2017 р. заборгованість складається з: Заборгованості за кредитом 18080,65 грн., Заборгованості за відсотками 2791,97 грн., Заборгованості за комісією 2918,10 грн. Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобовязання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - збіг строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобовязання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач свої зобовязання за договором виконав, зменшив відповідачу заборгованість за кредитним договором № SAMDN52000135219266 від 22.01.2014 р. та надав позивачу інший кредит. Відповідач не подав заперечень проти цього і не оспорив угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі. Відповідач (позичальник) свої зобовязання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками і за комісією. Відповідач наявність боргу у зазначеній сумі визнав. Дані розрахунки виконані у відповідності до умов договору, і оскільки вони не оспорюються відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні. Позивач має право вимагати від відповідача виконання умов договору, зокрема повернення кредиту, сплати відсотків та комісії на умовах договору. Згідно ч.1 ст..611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки (п.3). Згідно ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, котре боржник зобовязаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, яка обчислюється в процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, спричинених невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ст.617 ЦК- особа, що порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, невиконання зобовязань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, передбачених даною угодою, більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1160,57 грн. Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача як від сторони, що прострочила зобовязання, сплати штрафу, передбаченого договором. Умови договору в даній частині не суперечать закону, що передбачає неустойку як засіб забезпечення зобовязання. Згідно наданому розрахунку відповідачу нарахований штраф у розмірі 1160,57 грн. Розрахунок штрафу проведений в межах компетенції, у відповідності до умов договору, не суперечить закону, не оспорюється відповідачем, судом приймається як достовірний. Відповідач не представив суду наявності у нього підстав для звільнення від неустойки, сам факт прострочення ним грошових зобовязань за даним договором, вважається достатнім доказом того, що умови договору не виконані з вини позичальника. Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 1600,00 грн. відповідно до ст..88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється. На підставі викладеного і

Outcome: approved