Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якого стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 12876,80грн. посилаючись на те, що 7 жовтня 2012 року, він, керуючи моторолером «Viper», реєстраційний номер [NUMBER], їхав з м. Харкова до м.Дергачі. Приблизно о 09год.15хв. по вул. Петровського у м. Дергачі, біля будинку №158 сталося зіткнення з автомобілем «Hyndai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] піл керуванням [PERSON], який грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП, внаслідок якої він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. По даному факту було відкрито кримінальне провадження ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.05.2013 року кримінальне провадження у відношенні [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було закрито у зв'язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Він звернувся до компанії СК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування, однак, до теперішнього часу він не отримав ніякої компенсації. При цьому, ним були надані копії банківських переводів та аптечних чеків. Ним було отримано лист від відповідача, в якому зазначено, що розгляд його справи припинено у зв'язку з тим, що він не надав необхідні документи. Також, ним було надано експертне дослідження, складене спеціалістом Товарної Біржі «Радар» [PERSON], де, зокрема, було зазначено ринкову вартість транспортного засобу і суму ремонтної калькуляції. Коли вартість ремонту перевищила ринкову вартість транспортного засобу удвічі, експерт припинив подальше її нарахування. На підставі зазначених фактів, він оцінює суму, що підлягає відшкодуванню, у 12876,80 гривень, зокрема: витрати, пов'язані з операцією, ліками та реабілітацією - 7126,80 гривень; ринкова вартість ТЗ на момент ДТП - 4200 гривень; вартість товарно-транспортної експертизи - 600 гривень; витрати на правову допомогу: 950 гривень. У судовому засіданні представник відповідача частково визнав позовні вимоги в сумі 6000,00грн., які були витрачені на лікування. Іншу частину позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та про обставини справи пояснив, як зазначено вище. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріли справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 07.10.2012 року близько 09-15год. Керував технічно справним автомобілем «Hyndai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] по вул.. Петровського в м. Дергачі зі швидкістю близько 40км/год. Під час руху по вказаній автодорозі у районі будинку № 158 [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 ПДРУ та скоїв зіткнення з моторолером Viper EX150F реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водій [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 7 травня 2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження закрито (а.с. 5-6). Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 14.03.2012 року між [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (поліс страхування АВ/5667426), відповідно до якого встановлено ліміт відповідальності страховика у розмірі 100000,00грн. за шкоду заподіяну життю і здоров'ю та 50000,00грн. за шкоду заподіяну майну (а.с.7). Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 22 квітня 2013 року було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8). 14 травня 2013 року позивач звернувся до НАСК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування (а.с.9) та подав виписку із історії хвороби з копіями чеків та квитанцій (а.с.10-13). Крім того, позивач просить стягнути витрати, пов'язані з ушкодженням транспортного засобу у розмірі 4200,00грн. До теперішнього часу страхове відшкодування відповідачем не здійснено. Відповідно до ст. 29 зазначеного вище Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач зазначив у судовому засіданні, що моторолер він продав, оскільки даний транспортний засіб ремонту не підлягав. Статтею 30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних и юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно вимог ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з наданих медичних документів та квитанцій позивачу було рекомендовано та ним придбано набір імплантів для остеосинтезу передпліччя за суму 6000,00грн., тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення шкоди пов'язаної з ушкодженням здоров'я в розмірі 1126,80грн., ринкової вартості транспортного засобу в розмірі 4200,00грн., вартості товарно-транспортної експертизи в розмірі 600,00грн., оскільки позивач, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довів у встановленому законом порядку розмір майнової шкоди саме в цих сумах і на підтвердження даної обставини позивачем не надано належних та допустимих доказів. Суд не бере до уваги надані позивачем касові чеки (а.с. 11(зворотній бік)-13), оскільки [PERSON] не довів, що саме зазначені в чеках ліки та препарати були йому призначені лікарем у встановленому порядку у зв'язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, яке мало місце 07.10.2012 року. Із даних світлокопій чеків не можна встановити відомостей, які б мали значення для справи. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 950,00грн., вони не підлягають відшкодуванню з огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження таких витрат. Матеріали справи містять квитанцію № 6.12 (а.с.25) про сплату [PERSON] за надання юридичних послуг адвокатом [PERSON] у сумі 950,00грн., складання позову та представлення інтересів у суді, однак, дана квитанція не містить дати її видачі, відомостей в якій саме справі надавалися юридичні послуги. Судові витрати суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial