Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Посилався на те, що фактичним місцем надання послуг відповідачці є квартира [ADDRESS]. Вказує, що згідно п.4 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» № 2246, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року, договір підписується газопостачальним підприємством і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. Таким чином, в разі відсутності заяви споживача про укладення договору (або у разі відмови від його укладення), договір між сторонами не може бути укладено, а цивільні відносини щодо постачання природного газу між сторонами регулюються іншими нормами цивільного законодавства України. Про підтвердження цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії відповідачки, спрямовані на набуття нею цивільних прав та обов'язків, а саме - фактичне отримання відповідачкою від позивача природного газу за допомогою наявного у відповідачки газового обладнання (при відсутності у відповідачки права на власне постачання природного газу), та/або укладення договору, та/або часткова оплата відповідачкою за природний газ тощо. Таким чином, сторонами вчиняються передбачені актами цивільного законодавства дії, що породжують у них цивільні права та обов'язки щодо постачання ним природного газу відповідачці та отримання природного газу відповідачкою, внаслідок чого у відповідачки виникає обов'язок оплатити йому за отриманий нею природний газ. Роздрібні ціни на природний газ на час виникнення заборгованості у відповідачки встановлювались постановами НКРЕ № 420 від 03 квітня 2014 року, № 583 від 03 березня 2015 року. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників в залежності від виду споживання природного газу були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Зазначає, що відповідачка своєчасно за природний газ не сплачує, а тому за період з 13 січня 2015 року по 30 червня 2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 653 грн. 07 коп., у зв'язку із чим просить стягнути з відповідачки на свою користь цю суму заборгованості, також судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» Попов В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідачки заборгованість за спожитий природний газ в сумі 653 грн. 07 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн. Також пояснив, що сплачені відповідачкою кошти, про що квитанції вона надала суду, зараховані за призначенням відшкодування збитків, а не погашення заборгованості за природній газ. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала суду квитанції про погашення боргу, які просила долучити до матеріалів справи. 12 квітня 2017 року в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» постачав, а відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER], тобто між ними фактично склалися фактичні договірні правовідносини з постачання природного газу до квартири. Відповідно до ст.13 ч.1 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). У відповідності до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року передбачено, що споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Роздрібні ціни на природний газ на час виникнення заборгованості у відповідача встановлювались постановами НКРЕ №420 від 03.04.2014 року №583 від 03.03.2015 року. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України (а.с.10), фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та користується комунальними послугами і згідно вимог законодавства несе обов'язок по оплаті за надані комунальні послуги, в тому числі і за спожитий природний газ. Позивачем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» в квартиру, в якій фактично відповідачки подавався природний газ, яким вона користувалась, але оплата за спожитий природний газ проводилась нерегулярно згідно затверджених тарифів, починаючи з 13 січня 2015 року по 30 червня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 653 грн. 07 коп., що підтверджується довідкою про розрахунок боргу (а.с.7), ця сума відповідачкою не погашена. Суд вражає, що надані відповідачкою квитанції від 06 лютого 2017 року та 20.03.2017 року про сплату 400 грн. та 254 грн. не свідчать про погашення заборгованості, оскільки із квитанцій вбачається, що призначення платежу - відшкодування збитків ФО. Суд вважає, що з відповідачки належить стягнути на користь позивача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» заборгованість в сумі 653 грн. 07 коп., задовольнивши повністю позовні вимоги, та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved