Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 22443,70 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2270 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у відповідності до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.08.2000р. №376 Відкрите акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», починаючи з 01.07.2000р. визначено надавачем послуг з теплозабезпечення для населення Північної частини м. Суми. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011р. № 322 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (попереднє найменування Позивача, зміна найменування підтверджується витягом зі статуту Товариства) визначено виробником та з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019 р. № 322 ПАТ «Сумське НВО» (попереднє найменування Позивача, зміна найменування підтверджується витягом зі статуту Товариства) визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру. Таким чином, у відповідності до вищевказаного рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради, Позивач надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води для квартири, в якій проживає Відповідач. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зазначив, що фактично заборгованість утворилася за період з жовтня 2018 по серпень 2021 включно. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов суду не надав. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.08.2000р. №376 Відкрите акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», починаючи з 01.07.2000р. визначено надавачем послуг з теплозабезпечення для населення Північної частини м. Суми. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011р. № 322 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (попереднє найменування Позивача, зміна найменування підтверджується витягом зі статуту Товариства) визначено виробником та з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019 р. № 322 ПАТ «Сумське НВО» (попереднє найменування Позивача, зміна найменування підтверджується витягом зі статуту Товариства) визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру. Позивачем на виконання вимог ЗУ «Про теплопостачання» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» належним чином надавалися Відповідачам послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. У відповідності до вимог чинного законодавства споживач зобов`язаний оплачувати отримані послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в порядку і строки, встановлені нормативно-правовими актами або договором. У відповідності до статті 20 Закону України «Про теплопостачання», тариф на послуги постачання теплової енергії є регульованим, та на сьогоднішній день встановлений рішенням. Виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.08.2020р. № 436 «Про встановлення тарифів Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води». Згідно частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами статті 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Як передбачено статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У період, за який виникли спірні правовідносини по даній справі, діяли два різні основні нормативні акти, що врегульовували відносини з надання житлово-комунальних послуг між виконавцями та споживачами - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, що втратив чинність 01.05.2019, та Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, що набрав чинності 01.05.2019. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачала, що однією з комунальних послуг є послуга з централізованого опалення. Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що однією з комунальних послуг є послуга з постачання теплової енергії. Таким чином, до 01.05.2019 Товариством надавалися Відповідачам послуги з централізованого опалення, а з 01.05.2019 - послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач мав обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.2 п.п.5 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ураховуючи встановлені обставини та наведені положення законів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути борг за надані послуги у заявленому розмірі. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору у сумі 2270 грн.

Outcome: approved