Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 22 вересня 2012 року, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, спільного господарства вони не ведуть, мешкають хоча і в одному помешканні, але шлюбних відносин не підтримують протягом тривалого часу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає і залишиться проживати разом з позивачкою. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, існує лише формально. На примирення вона не згодна. Ухвалою суду від 12.03.2021 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. згідно позовної заяви просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому проти позовних вимог не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22 вересня 2012 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим ВДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 38. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2013 року, виданого виконкомом Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, який проживає і згідно позовної заяви, що не заперечене відповідачем, залишиться проживати разом з позивачкою. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. За змістом цієї ж статті суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановивши, що сторони проживають разом в одному помешканні, але сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача, а тому позов слід задовольнити. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved