Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що 01 вересня 2006 року сторонами укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 1727,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 13818,72 грн. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судовий збір у справі. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника не направив. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 01 вересня 2006 року відповідач [PERSON] звернулася із заявою до ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «Приватбанк», та отримала кредит на споживчі цілі в сумі 1727,70 грн. на строк два роки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Передбачалося погашення заборгованості щомісячними платежами у сумі 92,58 грн. У заяві про видачу кредиту позичальник [PERSON] своїм підписом підтвердила, що бере на себе зобов'язання за кредитом на Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам. Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами ЦК України та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048, ст. 1056-1ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, які у разі відсутності іншої домовленості, виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В порушення вказаних вимог ЦК України та умов договору на момент звернення позивача в суд та розгляду справи судом, відповідач [PERSON] кошти за кредитним договором не повернула, відсотки не сплатила. Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2010 року заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду ухвалено стягнути із [PERSON] на користь ЗАТ «Приватбанк» заборгованість за цим же кредитним договором в сумі 4685,42 грн. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16 квітня 2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: 1523,41 грн. - заборгованість за кредитом, 5904,23 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9942,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 634,22 грн. - штраф (процентна складова), а всього 17369,92 грн. Згідно з рішенням суду із [PERSON] у користь позивача стягнуто 4685,42 грн. Різниця становить 12684,5 грн., з яких 4148,91 грн. - нараховані відсотки, 8535,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказану суму, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 634,22 грн. - штраф (процентна складова), що складає 13818,73 грн. і просить стягнути позивач. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549 - 552 ЦК України. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу. Отже, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню. Проте, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З врахуванням того, що сума заборгованості відповідача за кредитом становить 1523,41 грн., то вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованої пені підлягає до часткового задоволення, оскільки значно перевищує розмір основного боргу. Тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1523,41 грн. пені. Щодо нарахованих позивачем штрафів на суму 500грн. (фіксована частина) та 3040,35 грн. (процентна складова) суд виходить наступного. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту встановлений обов'язок позичальника при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань сплатити банку штраф у розмірі 500грн + 5% від суми заборгованості. За укладеним договором (заявою) заборгованість складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами. Тобто, до складу заборгованості, з якої обраховується штраф, входить сума заборгованості за тілом кредиту, заборгованість по процентам, комісія. Пеня не є витратами банку і не повинна включатися до складу заборгованості; нарахування штрафу на пеню буде свідчити про подвійну відповідальність. Тому, процентна складова штрафу становить 283,62 грн.: 5% від 5672,32 грн. (1523,41 грн. заборгованості по тілу кредиту, 4148,91 грн. заборгованості по відсотках). З урахуванням 500 грн. фіксованої складової штрафу до стягнення підлягає 783,62 грн. штрафу (500+ 283,62). Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача з урахуванням сум стягнутих судовим рішенням слід стягнути заборгованість за кредитним договором 01 вересня 2006 року, що складається із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами - 4148,91 грн., пені - 1523,41 грн. та 783,62 грн. штрафу, а всього 6455,93грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 509, 510, 525, 526, 536, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: partial