Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування індивідуального гаража. Вказав, що на цій земельній ділянці побудував гараж, будівельні вимоги дотримано, внески в кооператив ним сплачені. Однак у зв`язку із тим, що гараж побудований без відповідної проектної документації, не має можливості оформити право власності на нього. 25.05.2020 р. учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору також покладається на розсуд суду. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 18.07.1996 р. виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області прийняв рішення № 19, згідно з яким передав позивачу у приватну власність земельну ділянку для будівництва гаражу площею 23 кв.м. № 357 (пл. 2). Позивач є членом гаражного кооперативу [ADDRESS] (а.с. 8). 25.09.2019 р. керівник цього гаражного кооперативу надав згоду позивачеві на вилучення в кооперативу земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражу (а.с. 9). Відповідно до даних технічного паспорта від 01.04.2019 р., позивачем збудовано гараж у гаражному кооперативі [ADDRESS] (а.с. 10-11). Як видно з витягу № 191410859 від 04.12.2019 р., позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаража з кадастровим номером 4611800000:01:001:0230 площею 0,0025 га (а.с. 12). Відповідно до технічного висновку № 191 від 12.12.2019 р., проведеного експертом Юдицькою Я.М. , останньою було здійснено технічне обстеження приміщення вказаного гаражу з метою визначення його фактичного технічного стану та надано висновок про те, що будівля гаражу відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та передбачає можливість подальшої експлуатації гаражу. Окрім цього, ОП Львівським обласним проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро, в особі виконавця - Василько В .І. , надано висновок від 12.12.2019 року про те, що архітектурно-планувальні рішення збудованого гаража відповідають вимогам ДБН В.2.3.-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», санітарним та пожежним нормам і правилам, а також надано висновок про можливість легалізації самочинно збудованого гаража. Згідно витягу з протоколу № 16 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 18.12.2019 року, комісія не має застережень щодо вищевказаного спірного гаражу, та прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна визначено чинним містобудівним законодавством. Як видно із заяв власників гаражів, що межують з гаражем позивача, останні не заперечують щодо приватизації ним такого майна (а.с. 23-25). Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи те, що гараж позивачем побудований на земельній ділянці, яка була надана йому з цією метою, останній відповідає державним будівельним нормам та стандартам, санітарним та протипожежним нормам, вимогам надійності і безпечної експлуатації та не порушує прав інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги за даним позовом є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved