Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору № Б96.026.72691 від 25.03.2011 року в сумі 24070,67 грн. та всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2011 року відповідач [PERSON] уклав з ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», кредитний договір № Б96.026.72691. Згідно даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3903,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 0,001% річних та з умовою погашення кредиту і процентів, визначених графіком щомісячних платежів. Однак, [PERSON] порушив умови кредитного договору і протягом строку дії даного договору систематично порушував терміни сплати кредиту та процентів за користування ним. Останній платіж відповідачем було здійснено 20.05.2011 року і станом на 08.01.2014 року він має прострочену заборгованість на загальну суму 24070,67 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідач неодноразово повідомлявся про наявність кредитної заборгованості та необхідність її сплати, проте останній на них не реагує. Такі його дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач також в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що справу слід розглянути в порядку заочного провадження у відсутності сторін і заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору № Б96.026.72691 від 25.03.2009 року (а.с. 12), відповідач [PERSON] отримав в позивача кредит в сумі 3903,00 грн., зі сплатою процентів в розмірі 0,001% річних з умовою погашення кредиту та процентів в термін на 12 місяців. Як вбачається з виданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Б96.026.72691 від 25.03.2011 року (а.с. 3), загальна сума заборгованості по кредиту, яку повинен сплатити відповідач, станом на 08.01.2014 року становить 24070,67 грн., з них: прострочений основний борг - 3569,28 грн., прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5108,14 грн., строкові проценти - 5,47 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів (за останній рік) - 15377,78 грн. При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем договору, не виконав своїх зобов'язань по даному договору, у встановлений договором термін кредит не повернув, а тому заявлений позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 24070,67 грн. боргу по кредитному договору № Б96.026.72691 від 25.03.2011 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved