Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач - ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], згідно якого прохає суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу за кредитним договором № 088-Н/11/57/ФО від 23.09.2011 року, яка становить суму 154422,56 гривень. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі по 1158, 17 грн. з кожного. На обґрунтування своїх вимог вказав, що 23 вересня 2011 року між ПАТ «[PERSON] банк Сбербанку Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 088-Н/11/57/ФО, відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 80000 грн., на поточні цілі, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі , згідно графіку у строки зазначені в кредитному договорі з кінцевим терміном повернення 22.09.2016 року та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 25% процентів річних. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань, прийнята порука відповідача [PERSON] згідно договору поруки № 088-Н/11/57/ФО/S-1 від 23.09.2011 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив порушення у внесенні платежів на погашення суми заборгованості по кредиту та процентах, а тому позивач має право вимагати стягнення вказаної заборгованості з відповідачів у солідарному порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити, справу розглянути без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень проти позовної заяви та будь-яких клопотань суду не надали. На підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Між ПАТ «[PERSON] Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] 23.09.2011 року було укладено договір № 088-Н/11/57/ФО на поточні потреби, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу - [PERSON] кредит у сумі 80000 грн., а відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати кредитні кошти відповідно до графіку, згідно з додатком до кредитного договору, що є його невідємною частиною з кінцевим терміном повернення не пізніше 22 вересня 2016 року щомісяця повертати наданий кредит у обсязі та в терміни, що встановлені графіком погашення, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 22.09.2016 року (п. 1.1, 1.3, 1.4 кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобовязався сплатити проценти у розмірі 25 % річних, а у випадку порушення Позичальником будь-якого із свох зобовязань, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 2 процентних пункти, після чого становитиме 27% процентів річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються в порядку, передбаченому п.п. 6.6, 6.7 кредитного договору. Згідно з п. 10.1. кредитного договору, за несвоєчасне погашення грошових зобовязань [PERSON] зобовязаний сплачувати Банку неустойку у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу.. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника - відповідача [PERSON] між ПАТ «[PERSON] Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] 23.09.2011 року було укладено договір поруки за № 088-Н/11/57/ФО/S-1 Згідно п. 2.1. договору поруки поручитель відповідач [PERSON] зобовязалася відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань що виникли з кредитного договору № 088-Н/11/57/ФО від 23.09.2011 року в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, сплату процентів, пені, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки. 26.11.2015 року до Статуту ПАТ «[PERSON] банк Сбербанк Росії», були внесені зміни відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «Сбербанк». Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, натомість відповідач допустив порушення у здійсненні платежів на погашення суми заборгованості по кредиту та процентах, чим порушив взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору у передбачено, що [PERSON] має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір та /або вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості у разі затримання Позичальником щонайменше один календарний місяць сплати частини Кредиту, та/або процентів, нарахованих за користування коштами. Про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення позичальник та поручитель відповідачі по справі повідомлялися належним чином шляхом направлення позивачем вимоги за № 10793/7/28-3 від 18.11.2015 року, яку [PERSON] отримав 27.11.2015року, вимогу за № 11323/7/28-3 від 02.12.2015 року направлено [PERSON], однак повідомлення-вимога повернулася в банк без вручення. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки відповідачі у встановлений у вимозі строк не виконали, внаслідок чого існує заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 18.01.2016 року заборгованість по кредиту та процентах становить 154422,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом: - 53448,37 грн., процентів за користування кредитом 25332,58 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 59130,87 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 16510,74 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та законними, а тому підлягають до задоволення. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2316,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням, який на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках на користь позивача.

Outcome: approved