Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 03.12.2010 року, через систему інтернет-клієнт-банкінг [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг, [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір приєднання № LGH1AD40300702 від 03.12.2010 року, та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до укладеного договору № LGH1AD40300702 від 03.12.2010 року [PERSON] 03.12.2010 року отримав кредит у розмірі 71948,38 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.12.2015 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 71948,38 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки тому у позивача є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.01.2015 року має заборгованість - 46020,02 грн., яка складається з наступного: 37556,29 гри. - заборгованість за кредитом; 4858,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1156,40 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2179.52 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 03.12.2010 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль FIAT, модель: LINЕA, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легк.автомоб., № кузова/шасі: ZFA32300003077586, реєстраційний номер: ВВ9026ВХ, що належить на праві власності [PERSON]. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за договором застави не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлено позов саме з підстав, порушення умов договору, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому, на підставі вищевикладеного позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGH1AD40300702 від 03.12.2010 року в сумі 46020,02 грн. вилучити у Відповідача [PERSON] (93406, [ADDRESS], 1ПН [NUMBER]), та передати в заклад ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК»: предмет застави - автомобіль FIAT, модель: LINEA. рік випуску: 2008, тип ТЗ: легк.автомоб., № кузова/шасі: ZFA32300003077586, реєстраційний номер: ВВ9026ВХ, що належить на праві власності [PERSON] (93406, [ADDRESS]. ІПН [NUMBER]); комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля FIAT, модель: LINEA, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легк.автомоб., № кузова/шасі: ZFA32300003077586, реєстраційний номер: ВВ9026ВХ, що належить на праві власності [PERSON] (93406, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль FIAT, модель: LINEA, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легк.автомоб., № кузова/шасі: ZFA32300003077586, реєстраційний номер: ВВ9026ВХ, що належить на праві власності Відповідачу [PERSON] (93406, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Представник позивача до початку розгляду справи подав письмову заяву про розгляд даної справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити позов. Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не зявився. Справа підлягає розгляду в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № LGH1AD40300702 від 03.12.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON], останній 03.12.2010 року отримав кредит у розмірі 71948,38 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.12.2015 року. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.01.2015 року складає 46020,02 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 03.12.2010 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль FIAT, модель: LINЕA, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легк.автомоб., № кузова/шасі: ZFA32300003077586, реєстраційний номер: ВВ9026ВХ, що належить на праві власності [PERSON]. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № LGH1AD40300702 від 03.12.2010 року не виконав належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов договору. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувачі вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. На підставі викладеного суд вважає вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.9 Закону України «Про заставу» законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив [PERSON] письмову вимогу із вказівкою простроченої суми заборгованості, яка залишена останнім без реагування. З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що [PERSON] було зареєстровано звернення стягнення на спірний автомобіль 05.01.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що дається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України «Про заставу», відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави дається заставодавцем у володіння заставодержателя. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.3 ст.576 ЦК України права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюється на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Суд звертає увагу на те, що передача предмета застави у володіння [PERSON] в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобовязань відповідає умовам кредитно-заставного договору та вимогам закону, а відтак вимога банку про передачу в заклад автомобіля разом з комплектом ключів та свідоцтвом про його реєстрацію відповідає визначеним законодавством України способам захисту цивільних прав. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 460,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved