Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

позивач пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом №196. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, втрачені почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, наміру відновлювати подружнє життя не мають. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків позовної заяви. 23 лютого 2018 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді від 19 лютого 2018 року. 30 березня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №122144, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міського управління юстиції Харківської області 22 серпня 20009 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ВЛ №207845, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 01 вересня 2010 року, актовий запис №60 та серія 1-ВЛ №351260, виданого виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області 26 лютого 2014 року, актовий запис №15. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. На підставі викладеного і

Outcome: approved