Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 19895,80 доларів США, еквівалент по курсу Національного Банку 257\~669,41 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі 13183,18 доларів США, еквівалент по курсу Національного Банку 170734,64 грн.; суми заборгованості за відсотками в розмірі 1940,68 доларів США, еквівалент по курсу Національного Банку 25133,64 грн.; суми пені в розмірі 1659,94 доларів США, еквівалент по курсу Національного Банку 21497,79 грн.; суми штрафних санкцій в розмірі 3112,00 доларів США, еквівалент по курсу Національного Банку 40303,34 грн., також просить суд стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2576,69 грн. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «Надра» посилається на те, що 11 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] був укладений Договір «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159, відповідно до умов вказаного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 31120,00 доларів США на строк до 10.02.2015 рік з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5%. Договором «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року передбачене забезпечення виконання зобовязань у вигляді застави, предметом якої є автомобіль Mitsubishi Padjero, 2007 року випуску, номер кузову JMYLRV93W7J710355, реєстраційний № [NUMBER] (п.3.1 Договору). Договором «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року передбачене забезпечення виконання зобовязань у вигляді поруки, предметом якої є встановлення обовязку поручителя, [PERSON] відповідати перед Банком у тому ж обємі, що і позичальник (п.3.2. Договору). Відповідачі зобовязань по укладеним договорам не виконували, що стало підставою для звернення ПАТ КБ «Надра» до суду з відповідним позовом. У березні 2015 року [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Надра», та просив визнати недійсним Договір «Автопакет» № 05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року, Договір застави №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року, Договір поруки №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року та стягнути на його користь надмірно сплачені кошти у розмірі 29665,56 грн. В обґрунтування заявленого зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що банком перед укладанням спірного кредитного договору, в супереч, Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» №168 не було виконано обовязку щодо надання позичальнику інформації про реальну відсоткову ставку та загальну вартість кредиту, що є підставою для визнання кредитного договору недійсним. В судове засідання представник ПАТ КБ «Надра» не зявився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив. В матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника банку за наявними матеріалами справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, також подав заяву про слухання справи без його присутності, при цьому первісний позов не визнав, просив повністю відмовити у його задоволенні, зустрічний позов просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» слід відмовити повністю, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 05/02/2008/840-К/159 (надалі кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 31120,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.1.3.1 кредитного договору відсотки за користуванням кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,5% на рік. Відповідно до п.1.1.4 кредитного договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 10.02.2015 року. Відповідно до п.2.2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.1.1.3.1 цього Договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний картковий рахунок VISA № 79298429 у порядку передбаченому п.2.2.3 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 570 доларів США. 27.05.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] і [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору. Відповідно до п. 1.1.1 додаткової угоди №1 при умові виконання позичальником умов цього договору, останньому протягом 12 місяців з 18.06.2010р. по 18.06.2011р. надається відстрочення по сплаті кредиту, при цьому щомісячна сума необхідного платежу встановлюється кредитором та сплачується позичальником згідно Додатку (Графіку) до цього договору. Відповідно до п.4.2.3 кредитного договору у разі погіршення фінансового стану позичальника, який визначається за методикою кредитора, припинення дії або визнання недійсним договору, зазначеного п.1.3. цього Договору та/або у разі порушення позичальником обовязків за цим договором, зниження вартості засобів забезпечення виконання зобовязань за цим Договором вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року до Статуту ВАТ КБ «Надра» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ КБ «Надра». Договором «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року передбачене забезпечення виконання зобовязань у вигляді застави, предметом якої є автомобіль Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, номер кузову JMYLRV93W7J710355, реєстраційний № [NUMBER] (п.3.1 Договору). Договором «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року передбачене забезпечення виконання зобовязань у вигляді поруки, предметом якої є встановлення обовязку поручителя, [PERSON] відповідати перед Банком у тому ж обємі, що і позичальник (п.3.2. Договору). Частиною 2 ст.628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частини 1 ст.553, ч.1, 2 ст.554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п.3.2.1 та п.3.2.2 Додаткової угоди №1, якими встановлене, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд зазначає, що позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] є відповідальними перед кредитором ПАТ КБ «Надра» як солідарні боржники. Відповідно до ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Зазначене кореспондується з п.3.11 та п.3.1.2 Додаткової угоди №1, якими встановлене, що в якості забезпечення виконання зобовязань позичальник передає в заставу предмет застави, автомобіль Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, номер кузову JMYLRV93W7J710355, державний номерний знак [NUMBER]. Як вбачається із наданих банком розрахунків станом на 29.10.2014 рік заборгованість за кредитом дорівнює 13\~183,18 доларів США; заборгованість за відсотками дорівнює 1940,68 доларів США; сума пені дорівнює 1659,94 доларів США; сума штрафних санкцій дорівнює 3\~112,00 доларів США. Разом з тим, суд зазначає, що оскільки, відповідно до умов кредитного договору, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються - сума кредиту; детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; умови дострокового розірвання договору; інші умови, визначені законодавством. З п.3.2. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10.05.2007 року (надалі - Правила) вбачається, що кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. З п.3.4. Правил вбачається, що банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. Позивачем, ПАТ КБ «Надра» в супереч ст.60 ЦПК України не були надані докази надання в письмовій формі позичальнику інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, детальний розпис сукупної вартості кредиту, яка повинна була надаватись перед укладання кредитного договору. Згідно висновку судово-економічної експертизи від 22 вересня 2015 року №3960/3961 встановити відповідність вимогам чинних нормативних актах України документальне оформлення операції по укладанню договору «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року та додаткової угоди №1 від 27.05.2010 року не надається можливим, оскільки не надані та в матеріалах справи відсутні внутрішні нормативні документи ПАТ КБ «Надра», рішення уповноваженого органу ПАТ КБ «Надра» про обслуговування договору «Автопакет» №05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року, первинні бухгалтерські та касові документи банку. По-другому питанню встановлено, що мінімальний платіж в розмірі 570 доларів США не відповідає відсотковій ставці в розмірі 12,5%. По-третьому питанню встановлено, що щомісячний платіж в розмірі 570 доларів США відповідає відсоткові ставці у розмірі 13,23% З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що при укладанні договору «Автопакет» № 05/02/2008/840-К/159 від 11.02.2008 року та додаткової угоди №1 від 27.05.2010 року банком були порушені вимоги ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», п.3.2. та п.3.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що свідчить про недійсність кредитного договору. Необхідно також зазначити, що розмір сплачених позивачем сум та суми (наведені в розрахунку), які банком були зараховані в погашення тіла кредиту мають велику різницю, тобто незрозумілим є порядок зарахування сплачених позивачем сум. Зазначена різниця фактично приводить до зменшення зарахувань на тіло кредиту і як наслідок приводить до збільшення розміру нарахованих відсотків та плати за кредит, що в свою чергу спричиняє позивачу за зустрічним позовом значні майнові втрати. Аналогічні висновки зроблені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №6-26251св14 та викладені в ухвалі від 22.10.2014 р. Згідно з абз.2 ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 215 ЦК України, встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Також позивачем за зустрічним позовом у період з 04.03.2008 року по 16.09.2013 року було сплачено банку суму в розмірі 32492,77 доларів США, що підтверджується копіями квитанцій, тобто на 1372,77 доларів США більше ніж надав банк, у звязку з чим вказана сума підлягає поверненню, як надмірно сплачена. Відповідно до курсу валют Національного банку України станом на 13.03.2015 рік 1372,77 доларів США дорівнює 29665,56 грн. Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим кодексом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved