Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач просила задовольнити позов,посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. 09.11.2010 року заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-2161/2010 року шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір*ю. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 жовтня 2010 року по справі №2-2660/2010року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку,але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.05.2010 року та до повноліття дитини, але відповідач сплачує менше ніж присуджено за законом, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку ВДВС Первомайського МРУЮ Харківської області заборгованість станом на 01.10.2014 року складає - 18 743,30 грн. Розрахунок неустойки у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення розрахована на 01.11.2014 року та складає 97 293,18 грн. Просила стягнути з відповідача вказану суму неустойки. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність, оскільки не має постійної роботи, займається підробітками,за можливістю сплачує аліменти кожного місяця, але не в повному об*ємі. Про існування заборгованості знав,попереджався державними виконавцями та працівниками міліції про можливу кримінальну відповідальність,але про суму заборгованості не знав,сам до виконавчої служби не звертався,надавав гроші матері,яка сплачувала аліменти. Третя особа - ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області проти заявлених позовних вимог не заперечувала, при ухваленні рішення покладалася на суд. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини: Сторони по справі перебували у шлюбі. 09.11.2010 року заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-2161/2010 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO],який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір*ю (а.с.7). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 жовтня 2010 року по справі №2-2660/2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця,починаючи з 26.05.2010 року та до повноліття дитини. (а. с.10-11). Аліменти відповідачу нараховувалися відповідно до ст. 195 ч. 3 СК України, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки офіційно не працевлаштований. Згідно розрахунку ВДВС Первомайського МРУЮ Харківської області заборгованість відповідача станом на 01.12.2011 року становила - 2665,30 грн., станом на 01.10.2014 року складає - 18 743,30 грн. (а. с. 8). Відповідач проти розрахунку не заперечував. Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У відповідності до ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно розрахунку пені вбачається, що заборгованість виникла з січня 2013 року, тому неустойка з січня 2013 року по листопад 2014 року складає-33777,09 грн. Згідно пояснень державного виконавця Горбуліної О.О. вбачається, що виконавчий лист перебуває в провадженні з 04.09.2012 року після того, як виконавчий лист було повернуто до ВДВС Первомайського МРУЮ в Харківській області після звільнення відповідача з заводу «Енергообладнання» м. Харків та повторно відкрито виконавче провадження, боржника було не одноразово повідомлено про існуючу заборгованість, залучався до профілактичних бесід з правоохоронцями та відібрано пояснення, де відповідач виниклу заборгованість обґрунтував тяжким матеріальним становищем. З довідки Пенсійного фонду по формі ок-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 10 грудня 2014 року вбачається,що відповідач отримував низьку зарплату, з 19.05.2015 року перебуває на обліку в Первомайському центрі зайнятості, майна, що перебуває у власності не має, але сплачував аліменти в тому розмірі, якому міг. Крім того, судом враховується, що середня заробітна плата працівника по Первомайському району з якої проводилися нарахування заборгованості значно перевищує середню зарплату по місту,що призвело до непокриття щомісячними платежами визначений законом розмір аліментів боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України , розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд приходить до висновку про наявність по справі підстав для зменшення розміру неустойки до 5000 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial