Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] Покликається на те, що сторони фактично проживають окремо. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивач позов підтримала з аналогічних мотивів. Ствердила, що сторони з 18.04.2014 р. проживають окремо, 15.03.2016 р. рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області шлюб розірвано. З літа 2015 р. відповідач не надає коштів на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і за адресою його реєстрації, зазначеною у відповіді Ярмолинецького РС УДМС України в Хмельницькій області на запит від 01.02.2016 р., і за адресою фактичного перебування. У зв'язку із наведеним, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, якому судовий виклик був вручений належним чином. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2004 р. між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.02.2006 р. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15.03.2016 р. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Батьківство сторонами не оскаржувалось, доказів зворотного суду не надано. Сторони проживають окремо, що визнано позивачем, відповідач лише технічно зареєстрований за адресою місця проживання позивача. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №575 від 29.01.2015 р. Позивач посилається на ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, не зважаючи на можливість надавати таку допомогу. Жодних доказів зворотнього суду надано не було. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, дитина не має самостійних джерел доходу. Відповідач є особою працездатного віку. Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини суду не надано. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 182 СК України, аліменти підлягають присудженню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 29.01.2016 р. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved