Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

позивач просить суд виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення та зобовязати його знятися з реєстраційного обліку, а також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати посилаючись на те, що.17 вересня 2004 року вона за власні кошти купила однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Про що був укладений договір купівлі-продажу від 17 вересня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №3416 та посвідчений державним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу. З липня 2008 року вона почала проживати без реєстрації шлюбу з відповідачем. З лютого 2015 року відповідач почав виганяти її разом з дитиною з її квартири, принижувати її честь та гідність, погрожував розправою. В звязку з даними обставинами вона змушена була покинути квартиру і тимчасово проживати у своїх батьків де живе і на даний час. Відповідач не пускає її до її квартири, відмовляється віддати її речі та речі дитини. На її неодноразові прохання добровільно виселетись з її квартири, відповідач не реагує, систематично порушує її майнові права та правила співжиття, що робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, оскільки він вчиняє насильство в сімї, за що притягувався до адміністративної відповідальності. А тому за таких обставин вона і змущена була звернутися до суду з даним позовом. Позовні вимоги позивача в судовому засіданні підтримав її представник. Відповідач позовні вимоги позивача визнав повністю і не заперечує проти їх задоволення. .Заслухавши позивача та її представника, відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені та стверджуються належними доказами. В судовому засідання встановлено, що дійсно позивач 17 вересня 2004 року за власні кошти купила однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Про що був укладений договір купівлі-продажу від 17 вересня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №3416 та посвідчений державним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу (а.с.4-6). В квартирі позивача проживає з липня місяця 2008 року та зареєстрований з 17 жовтня 2014 року відповідач, що стверджується копією будинкової книги (а.с.8-9). В судовому засіданні також було встановлено, що з лютого 2015 року відповідач вигнав позивача разом з дитиною з її квартири, принижуючи її честь та гідність, погрожував розправою. В звязку з даними обставинами вона змушена була покинути квартиру і тимчасово проживати у своїх батьків де живе і на даний час. Відповідач не пускає позивача до її квартири, відмовляється віддати її речі та речі дитини. На її неодноразові прохання добровільно виселетись з квартири, відповідач не реагує, систематично порушує її майнові права та правила співжиття, що робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, оскільки він вчиняє насильство в сімї, за що притягувався до адміністративної відповідальності (а.с12). Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін та письмовими доказами, що були досліджені судом під час розгляду справи. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.157 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення та зобовязати його знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування понесених судових витрат по оплаті правової допомоги. Відповідно до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.. На підставі наведеного та ст.ст.116, 157 ЖК України, ст.391 ЦК України, Конституції України та

Outcome: approved