Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. Посилався на те, що 28.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON] було укладено кредитний договір №574505, відповідно до якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в сумі 198000 дол. США терміном до 10.04.2037 року включно з відсотковою ставкою 11,99% річних. Цільовим використанням кредиту являється проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №1471 від 28.04.2007 року на придбання нерухомого майна. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до укладеного договору поруки поручителем виступила фізична особа [PERSON], відповідно до умов договору поруки [PERSON] поручається перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Окрім того, між позичальником та банком було укладено додаткову угоду від 07.11.2008 року, якою було змінено умови кредитного договору в частині забезпечення. Вказував на те, що банк належним чином виконав своїх зобов'язання та надав позичальнику грошові кошти відповідно до умов договору, проте позичальнику своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого у нього станом на 29.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 1587261,40 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 1237700,30 грн., заборгованість по відсотках - 176799,56 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 14796,83 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 158261,40 грн. Посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1587558,10 грн. та судовий збір в сумі 3441 грн. В судовому засіданні представники позивача Лівшиц Б.Г. та Паладійчук А.В. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, вказували на те, що банком належним чином було виконано свої зобов'язання перед позичальником на підтвердження чого Паладійчук А.В. надав довідку №0094/62/2/2 від 13.01.2014 року, відповідно до якої 28.04.2007 року о 11 год. 24 хв. було здійснено проводку по видачі коштів по кредитному договору №574505 від 28.04.2007 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідачі грошових коштів за кредитним договором не отримували, а також вважає, що банк не належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що на його думку підтверджується тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений через кілька днів після укладення кредитного договору, просив в задоволенні позову відмовити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, не зважаючи на те, що належним чином неодноразово повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 28 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та [PERSON] було укладено кредитний договір №574505 (а/с 5). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 вказаного кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 198000 дол. США в порядку і на умовах визначених договором. Цільову призначення кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №1471 від 28.04.2007 року, відповідно до якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. Згідно п. 1.3.1, п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки на підставі відсоткової ставки у розмірі 11,99% та банк надає позичальнику кредит строком до 10 квітня 2037 року. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договори поруки. Так, судом встановлено, що 28.04.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що витікають з кредитного договору №574505 від 28.04.2007 року та виписки-повідомлення до договору про комплексне банківське обслуговування №78352509 від 28.04.2007 року (а/с 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Судом встановлено, що банк належним чином виконав свої зобов'язання перед позичальником за укладеним між ними кредитним договором, що підтверджується копією заяви про видачу готівки №NL-2 від 28.04.2007 року та довідкою №0094/62/2/2 від 13.01.2014 року, наданою представником банку в судовому засіданні (а/с13). Окрім того, 28 квітня 2007 року відповідач [PERSON] уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав у власність житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по [ADDRESS] (а/с 9). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №574505 від 28.04.2007 року [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов'язань перед банком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 1587558,10 грн., яка складається з 1237700,30 грн. - тіло кредиту, 176799,56 грн. - відсотки за користування кредитом (а/с 18). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається зі змісту п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення. Окрім того за порушення позичальник своїх зобов'язань п. 5.2 договору передбачено штраф в розмірі 10% від суми кредиту. Таким чином, враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань, відповідно до п. 5.1, п. 5.2 відповідачу нарахована пеня в розмірі - 14769,83 грн. та штраф в розмірі 158,261,40 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а/с 19). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів тих обставин на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, зокрема щодо не надання банком кредитних коштів та не отримання їх [PERSON] або того, що будинок по [ADDRESS] був придбаний за власні кошти відповідача. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що позивач повідомляв боржника та поручителя про виникнення заборгованості за кредитним договором шляхом надіслання досудової вимоги про погашення заборгованості, проте відповідачі належним чином на вказані вимоги не відреагували (а/с 11,12). Відповідно до ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1587558,10 грн., яка складається з 1237700,30 грн. - тіло кредиту, 176799,56 грн. - відсотки за користування кредитом, пеня - 14769,83 грн. та штраф в розмірі 158,261,40 грн. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved