Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 11 червня 2013 року між ним та відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 1/31/P3GK/07-07-11/0172, згідно умов якого відповідач отримала від позивача кредит у сумі 16523,35 грн. на строк користування до 10 червня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 % від первинної суми кредиту. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2016 року за нею перед позивачем наявна заборгованість в загальній сумі 17074,4 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17074,4 грн. та судові витрати понесені ним при пред'явленні позову в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача - Гельмутдінова Н.В. подав до суду з письмову заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначила, що заявлені позивачем позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 11 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 1/31/P3GK/07-07-11/0172, згідно умов якого відповідач отримала від позивача кредит у сумі 16523,35 грн. на строк користування до 10 червня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 % від первинної суми кредиту. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2016 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в загальній сумі 17074,4 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту в сумі 2354,71 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 638,58 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитними коштами в сумі 991,44 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості в сумі 3475,22 грн., пені за несплачені проценти в сумі 484,02 грн., пені за несплачену комісію в сумі 868,75 грн. та штрафу в сумі 8261,68 грн., про що свідчить відповідна довідка-рахунок заборгованості за договором складена позивачем та додана до позовної заяви. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремасплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved