Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просило стягнути з відповідача на його користь витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 47121,74 гривень, а також понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 гривень та понесені витрати на професійну правнивчу допомогу в розмірі 5000,00 гривень. В позовній заяві, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» зазначало про те, що 11 серпня 2020 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» уклали договір страхування серії РКS.50 №2000193 майнових інтересів власника автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] (застрахований транспортний засіб). 15 листопада 2020 року в м. Луцьку на вулиці Кравчука відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були автомобіль «BMV X5» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , автомобіль «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] , та застрахований автомобіль «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . У результаті такої дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до рахунку №672 від 19 листопада 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , становив 49621,74 гривень. Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 17 грудня 2020 року співробітниками Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 148768, відповідно до якого страхове відшкодування становило 47121,74 гривень. Відповідно до платіжного доручення №19371 від 18 грудня 2020 року Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» було сплачено страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 47121,74 гривень. Отже, фактичні витрати Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» складають 47121,74 гривень. З вказаних підстав, у позовній заяві позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» просило стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 47121,74 гривень. Крім того, у позовній заяві позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» просило стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем витрати у зв`язку з зверненням до суду з позовною заявою, а саме: 2270,00 гривень витрат на оплату судового збору та 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та вказував про те, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги позивача визнав та пояснив, що ним були повністю відшкодовані витрати на ремонт автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] . Ні водій, ні власник автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] , вимог про відшкодування витрат на проведення ремонту автомобіля до нього не пред`являли. Оскільки страховою компанією було виплачено страхове відшкодування, то з позовними вимогами погоджується та їх визнає. Відповідач [PERSON] також пояснив, що у зв`язку з звільненням з роботи не має можливості сплатити позивачеві всю суму страхового відшкодування, буде сплачувати кошти частинами. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дослідженою в судовому засіданні постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року встановлено, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 15 листопада 2020 року в м. Луцьк по вулиці Кравчука, керуючи автомобілем марки «BMV X5» реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припарковані автомобілі, а саме: на автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 2.3 б, п. 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до договору серії РКS.50 №2000193, укладеного 11 серпня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм», предметом такого договору є страхування майнових інтересів власника автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] (застрахований транспортний засіб). Згідно страхового акта №148768 від 17 грудня 2020 року, рахунку №672 від 19 листопада 2020 року (а.с. 22, 24) встановлено, що дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] становить 49621,74 гривень. Розмір страхового відшкодування складає 47121,74 гривень. Із дослідженого платіжного доручення №19371 від 18 грудня 2020 року встановлено, що Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» виплачено страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 47121,74 гривень. В силу вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47121,74 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Дослідженим в судовому засіданні договором про надання правової допомоги № 1 від 20 січня 2020 року, реєстром справ (а.с. 32-37), платіжним дорученням № 14039 від 9 серпня 2021 року (а.с. 39) встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 5000,00 гривень. Відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 гривень та на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 гривень, оскільки позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а понесення позивачем вищезазначених судових витрат підтверджено документально (належними та допустимими доказами). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved