Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 року в розмірі 11414,19 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 12 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено договір про надання банківський послуг, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання наступним чином: договірним списанням грошей з рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань за цим договором; внесенням коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за рахунок кредиту, за користування кредитом [PERSON] зобов`язався сплатити банку відсотки визначені в Тарифах, які діють на дату нарахування здійснення трат за рахунок кредиту; у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом - сплатити проценти в подвійному розмірі від визначених в Тарифах, що діють на дату нарахування, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 року становить 11414,19 гривень. Спадкоємцями померлого є відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач звертався до відповідачів з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, з вимогою про сплату заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 року, але вимога залишилась без задоволення. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року задоволено клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» та зобов`язано Липецьку сільську раду Харківського району Харківської області та Харківську районну державну нотаріальну контору Харківської області надати додаткові письмові докази. 21 січня 2021 року представник позивача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 12 березня 2014 року, останній надав згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 6000,00 гривень. За даними Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», встановлено обов`язковий щомісячний платіж в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, а також за несвоєчасне погашення заборгованості - сума пені, визначена відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених договором - штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 року станом на 10 листопада 2019 року складає 11414,19 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7790,90 гривень, в тому числі за простроченим тілом кредиту в розмірі 7790,90 гривень; - пеня в розмірі 3623,29 гривень. Також судом встановлено, що згідно з рішенням Єдиного акціонера АТ КБ «ПриватБанк» від 21 травня 2018 року № 519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що свідчать Загальні положення Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 05 червня 2019 року в редакції постановим КМУ № 712 від 14 серпня 2019 року. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видано 20 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, запис № 65 від 19 жовтня 2017 року. Відповідно до інформації Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області № 993/01-16/П від 08 грудня 2020 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа № 2/2018 за претензією кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 27 березня 2019 року, відомості про наявність спадкоємців та спадкове майно відсутні; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Позивач направляв за місцем реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , листи-претензію, в яких повідомив про заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 року в розмірі 11414,19 гривень та про обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» повністю та сплатити суму вищевказаної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, при цьому виходить з того, що відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , але спадщину після його смерті не приймали, відомості про наявність спадкового майна померлого відсутні, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідачів задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 12 березня 2014 в розмірі 11414,19 гривень. Таким чином, суд повністю відмовляє в задоволені вимог позивача та понесені ним судові витрати відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed