Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 07.09.2007 року, вказуючи, що 07.09.2007 року відповідач надала позивачу анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі [PERSON]) та Тарифами є кредитним договором. Згідно заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, відповідач в свою чергу не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Таким чином, станом на 30.04.2018 року сума заборгованості за кредитом складає 69728 грн. 20 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 1613 грн. 81 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 60734 грн. 57 коп., пені та комісії в загальній сумі 3583 грн. 24 коп. та штрафів в загальній сумі 3796 грн. 58 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Ухвалою суду від 23.07.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі ч.1 ст.274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та за відсутності її представника, позовні вимоги не визнала, зазначила, що жодних повідомлень про зміну процентної ставки за вказаним кредитним договором, протягом усього періоду користування коштами, не отримувала. Вважала, що позивачем порушено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, тому в позові необхідно відмовити. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2007 року відповідач звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ЗАТ КБ «Приватбанк» та погодилася, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно п. 3.2, п. 3.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Згідно заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним, погашенням кредиту. В порушення п.6.5. [PERSON] та Правил надання банківських послуг, відповідач не сплачує позивачу гроші в рахунок погашення кредиту та процентів. З розрахунку заборгованості за вказаним договором який надано банком вбачається, що станом на 31.03.2018 року відповідач має перед позивачем заборгованість в загальній сумі 30.04.2018 року сума заборгованості за кредитом складає 69728 грн. 20 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 1613 грн. 81 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 60734 грн. 57 коп., пені та комісії в загальній сумі 3583 грн. 24 коп. та штрафів в загальній сумі 3796 грн. 58 коп. Відповідно до ст.ст.1049, 1050\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п.5.2 [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ЗАТ КБ «Приватбанк». З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення договору позивачем з 01.01.2015 року була змінена процентна ставка до 43,20% на рік на суму заборгованості. Відповідно до вимог ст.1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до п.5.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Банк має право на зміну Тарифів, при цьому Банк зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п.4.9. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 4.9. [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні держателя до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення. Однак, у заяві-анкеті, копія якої додана до позову, спосіб надання виписки про стан Картрахунку не вказаний. В судове засідання представником позивача не надано доказів того, що Банк повідомив відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором та відповідач таке повідомлення отримав. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.04.2015 року по 30.04.2018 року. підлягає застосуванню відсоткова ставка у 36,00% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані Банком розрахунки відсотків за користування кредитом в сумі 60734 грн. 57 коп. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 30.04.2018 р. становить 5792 грн. 62 коп. (1613 грн. 81 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 36,00% : 360 днів х 1125 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.04.2015р. по 30.04.2018р.)) + 2367 грн. 56 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом). Згідно з п. 8.6 [PERSON] та Правил надання банківських послуг сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобовязань. [PERSON] та правил надання банківських послуг не вбачається такої цивільно-правової відповідальності [PERSON] як пеня за неналежно виконане зобовязання за кредитним договором, натомість п. 5.5.1 [PERSON] та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим Кредитом і Овердрафтом) держатель сплачує проценти за підвищеною ставкою чи додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Відповідно до ст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положенням ст.61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст.417\~ЦПК України є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що розмежування пені та комісії відсутнє. Банк повідомив, що надати суду окремий розрахунок заборгованості з комісії не виявляється можливим з технічних причин. У зв'язку з викладеним, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість визначення розміру комісії, яку просить стягнути позивач, та спосіб її нарахування. Згідно з ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам Частиною 1 ст.44\~ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи, що позивач не надав деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині пені та комісії та докази які його підтверджують, а також зважаючи на норми ст.61 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 370 грн. 32 коп.((1613 грн. 81 коп. + 5792 грн. 62 коп.) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 30.04.2018 р. становить 8277 грн. 05 коп., до якої входять: 1613 грн. 81 коп. - заборгованості за кредитом; 5792 грн. 92 коп. - заборгованості по відсоткам; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 370 грн. 32 коп. (процентна складова). Що стосується спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, то необхідно зазначити наступне. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 визначено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст.266\~ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Остання сплата за договором №б/н від 07.09.2007 року, була здійснена [PERSON] 06.10.2015 року в розмірі 201 грн., що підтверджується дослідженими у судовому засіданні, банківською випискою про рух грошових коштів та оригіналом квитанції від 08.10.2015 року, який наданий самим відповідачем. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про захист порушеного права 24.05.2018 року, в звязку з чим суд не приймає до уваги заперечення відповідача, та вважає, що його заява про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів, що відповідач був повідомлений належним чином про зміну процентної ставки за кредитним та не долучено деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині пені та комісії, отже вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 211 грн. 44 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог позивача.

Outcome: partial