Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №600/07-067 від 28 квітня 2007 р. в розмірі 115 966,20 грн. та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2007 ПАТ «Укрсоцбанк» та Відповідач уклали Кредитний договір № 600/07-067, (надалі - Договір) відповідно до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 20000,00 USD Договір є кредитним договором, відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 20.01.2015 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 115966,20 грн. (довідка-розрахунок заборгованості додається до позовної заяви). Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. Позов просить задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини: 28.04.2007 ПАТ «Укрсоцбанк» та Відповідач уклали Кредитний договір № 600/07-067, (надалі - Договір) відповідно до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 20000,00 USD Договір є кредитним договором, відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач у позовній заяві вказує на те, що cтаном на 20.01.2015 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 115966,20 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Всупереч зазначеним нормам закону позивачем не надано копії кредитного договору та не доведено перед судом виконання останнім умов кредитного договору, а саме надання відповідачу кредиту в сумі 20000, 00 USD. Розрахунок заборгованості станом на 20.01.2015 за кредитним договором № 600/07-067 від 28.04.2007 року, суд вважає неналежними доказом виконання позивачем зазначених вище зобовязань, оскільки такі докази не відповідають ч. 2 ст. 59 ЦПК України щодо зазначеного вище предмету доказування. У звязку із наведеним суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є не обґрунтованими, позивачем не доведено перед судом порушення прав останнього відповідачем та підставність нарахування заборгованості, тому підстав для застосування ч. 1 ст. 15 ЦК України щодо прав позивача, що випливають із кредитного договору № 600/07-067 від 28.04.2007 року, немає. Документально підтверджені понесені позивачем судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed