Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з кредитним лімітом з видачею платіжної картки. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»заборгованість в сумі 202 553,68 (двісті дві тисячі п'ятсот п'ятдесят три гривні 68 коп.) грн. та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказує, що між Публічним акціонерним товариством «Сбербанк»та [PERSON] було укладено договір № 26259025001632/980 від 16.03.2012 р., відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту, який становить 84000,00 грн. під 36 % річних, строком на 2 роки. Відповідно до пп. 2.7, 2.7.1. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути банку кредит не пізніше кінцевого строку дії ліміту кредитної лінії, в тому числі несанкціонований овердрафт, а також сплачувати банку мінімальний платіж в розмірі 10% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією та проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних. Згідно п. 3.1.3. договору застосовується підвищена процентна ставка у розмірі 54% річних, яка нараховується на загальну суму заборгованості за кредитною лінією у випадку прострочення погашення кредиту починаючи з дня, наступного за днем несплати такого платежу; на суму заборгованості починаючи з дня, наступного за днем несплати такого платежу; на суму заборгованості по несанкціонованому овердрафту, починаючи з дня, наступного за днем його виконання. Згідно з п. 2.3 договору, комісії які виникають при здійсненні операцій з використанням картки, та не відносяться до обслуговування кредиту, списуються банком з рахунку позичальника, у тому числі за рахунок кредиту, а у випадку перевищення ліміту кредитної лінії - за рахунок несанкціонованого овердрафту, у разі виникнення у відповідача заборгованості несанкціонованому овердрафту така заборгованість повинна бути погашена на наступний день з дня її виникнення. Банк виконав свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. В той же час, в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом. Встановлений договором строк дії кредитного ліміту, відповідно п.1.5. договору закінчився 15.03.2014 р., тобто строк виконання зобов'язання є таким, що настав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26259025001632/980 від 16.03.2012 р., станом на 21.12.2016 р. сума простроченої заборгованості становить 202 553,68 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом - 76 359,20 грн.; -заборгованості за несанкціонованим овердрафтом 2 978,82 грн.; -процентів за користування кредитом - 118 810,96 грн.; -процентів за користування несанкціонованим овердрафтом - 8,94 грн.; -процентів за користування простроченим несанкціонованим овердрафтом - 4 395,76 грн.; В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, у якій зазначає, що справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено що між Публічним акціонерним товариством «Сбербанк»та [PERSON] було укладено договір № 26259025001632/980 від 16.03.2012 р., відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту, який становить 84000,00 грн. під 36 % річних, строком на 2 роки. (а.с.4-6). На сьогоднішній день відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26259025001632/980 від 16.03.2012 р., станом на 21.12.2016 р. сума простроченої заборгованості становить 202 553,68 грн. (а.с.11-12). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач власні зобов'язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, на підтвердження чого надається довідка по рахунку відповідача. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних правовідносин та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Розрахунок загальної суми заборгованості по договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved