Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Фармак» звернувся до суду із позовом до [PERSON] відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, в якому просив зняти арешт з нежитлової будівлі під літ. «А», загальною площею 1101,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Храків, вул. Шота Руставелі, 33-А, накладений постановою старшого слідчого Дзержинського РВ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області [PERSON] б/н від 20.04.2012 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13.02.2012 року ВАТ «Фармак» на підставі договору купівлі продажу нежитлової будівлі, посвідченого ПНХМНО [PERSON], придбало у [PERSON] нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю під літ. «А», загальною площею 1101,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Шота Руставелі, 33-А. 21.02.2012 року право власності ВАТ «Фармак» на зазначену будівлю зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Але 24.04.2012 року на підставі постанови старшого слідчого Дзержинського РВ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області [PERSON] б/н від 20.04.2012 року було накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно в межах кримінальної справи 4/2011/458/2012 (204/10877/2012). Просив скасувати арешт з зазначеного майна, оскільки постанова старшого слідчого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 04.04.2012 року про порушення кримінальної справи скасовано, але питання про зняття арешту з майна вирішено не було. Представник позивача ПАТ «Фармак» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінальної справа № 60120751 від 04.04.2012 року, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2012 року Відкрите акціонерне товариство «Фармак» на підставі Договору купівлі продажу нежитлової будівля, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 480, придбало у [PERSON] нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю під літ. «А», загальною площею 1101,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Шота Руставелі, 33-А. (а.с. 50-53) На виконання зазначеного договору 13.02.2012 року вказану будівлю за [PERSON] прийому передачі обєкту продажу [PERSON] було передано Відкриотму акціонерному товариству «Фармак». (а.с.55) 21.02.2012 року право власності ВАТ «Фармак» на зазначену будівлю зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 2787570. (а.с. 54,56) 03.04.2012 року ВАТ «Фармак» змінено найменування на ПАТ «Фармак» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». (а.с. 9-10) 24.04.2012 року на підставі постанови старшого слідчого Дзержинського РВ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області [PERSON] б/н від 20.04.2012 року було накладено арешт на нежитлову будівлю під літ. «А», загальною площею 1101,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Шота Руставелі, 33-А в межах матеріалів кримінальної справи № 60120751 за заявою ПАТ «[PERSON] [PERSON]» по факту неправомірних дій зі сторони ФОП [PERSON] та ліквідатора [PERSON] за ч. 3 ст. 190 КК України. (К/с т.1 а.с. 3) Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2012 року постанову старшого слідчого Дзержинського РВ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області від 04.04.2012 року про порушення кримінальної справи № 60120751 за ч. 3 ст. 190 КК України скасовано, на даний час постанова набрала законної сили. (К/с т.1 а.с. 147-151, 152-153) Відповідно до ст. 126 КПК України в редакції 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності ті інше майно обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за їхні дії. В порядку ст. 126 КПК України в редакції 1960 року слідчим не було вирішено питання про скасування накладеного арешту. Разом з тим, позивач ПАТ «Фармак» не брав та не бере участі у вищезазначеній кримінальній справі у жодному передбаченому законом статусі, зокрема не залучався ні як цивільний відповідач, н як особа, яка несе за законом матеріальну відповідальність за дії підозрюваного чи обвинуваченого. Позивач ПАТ «Фармак» у законній спосіб придбав спірне майно, на момент укладання договору Договору купівлі продажу нежитлової будівля від 13.02.2012 року будь-який обтяжень відносно нерухомого майна зареєстровано не було, арешт було накладено та зареєстровано вже після набуття позивачем права власності на нерухоме майно. Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. закріплений принцип непорушності права приватної власності, який полягає у правомочності власника безперешкодно користуватися своїм майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушниим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оосба може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні вбачається з вимог ст.ст.\~319,\~321 ЦК України. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ПАТ «Фармак», як власник арештованого майна, не несе відповідальність у рамках кримінальної справи, не бере участі у її розгляді у жодному процесуальному статусі, а також те, що постанови про накладення арешту винесена після укладення ПАТ «Фармак» договору купівлі-продажу майна, а право власності набуте у законній спосіб, суд вважає законним позов задовольнити та скасувати арешт зі спірного нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі під літ. «А», загальною площею 1101,3 кв.м., розташованої за адресою: м. Храків, вул. Шота Руставелі, 33-А, накладений постановою старшого слідчого Дзержинського РВ Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області [PERSON] від 20.04.2012 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved