Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.05.2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сім'ї виникали сварки, подружжя втратило почуття один до одного. Також позивач просить стягнути на її користь аліменти на дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Розмір аліментів у сумі 2000 грн. на кожну дитину позивач обґрунтовувала тим, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти у такому розмірі. Позивач просила позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.05.2004 року, актовий запис № 340. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що законом встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, а для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень та виходячи з обов'язку батьків утримання неповнолітніх дітей, а також із того, що відповідач є працездатний, відзиву на позов щодо розміру аліментів не надав, його обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей є абсолютним, а також інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на їх неповнолітніх дітей у розмірі 4000 грн. щомісяця. При цьому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. та 640 грн. на користь держави, оскільки при подачі заяви до суду про стягнення аліментів, позивач була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved