Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення. Однак, відповідач несвоєчасно оплачує спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим в період з 01 січня 2002 року по 01 листопада 2013 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в сумі 7371,49 грн. Тому позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 7371,49 грн. та судові витрати понесені ним в сумі 243,6 грн. Протягом розгляду справи представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Мінкін О.В. заявив клопотання про збільшення розміру позовних вимог так як після 01 листопада 2013 року відповідач продовжує не оплачувати спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з лютого 2002 року по лютий 2014 року в сумі 8235,83 грн. та судові витрати понесені позивачем в сумі 243,6 грн. В судовому засіданні представник за довіреністю позивача МКП «Херсонтеплоенерго» - Мінкін О.В. підтримав збільшені позовні вимоги позивача та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив суд задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 8235,83 грн. та судові витрати в сумі 243,6 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, що перевищують загальний строк позовної давності у зв'язку з чим просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог позивача за період з лютого 2002 року по листопад 2010 року, про що подав відповідну письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та споживає комунальні послуги, які надає позивач з централізованого опалення, про що свідчить адресна довідка адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Херсонській області від 14 лютого 2014 року. Однак, відповідач не оплачує позивачеві спожиті послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим в період з лютого 2002 року по лютий 2014 року за ним перед позивачем виникла заборгованість в сумі 8235,83 грн., про що в свою чергу свідчить відповідна роздруківка особового рахунку [NUMBER] зроблена позивачем, з наявними в ній відомостями про нарахування плати за надані відповідачеві послуги з централізованого опалення та про відсутність проведеної відповідачем оплати за спожиття вище вказаних послуг позивача. Однак, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з лютого 2002 року по листопад 2010 року заявлені позивачем з пропуском строку загальної позовної давності. При цьому, відповідач заявив про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. При цьому, згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім цього, пунктом 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В свою чергу відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за період з грудня 2010 року по лютий 2014 року у сумі 3994,79 грн., в той час як інша частина вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з лютого 2002 року по листопад 2010 року заявлена останнім з пропуском строку загальної позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, ст. 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому суд вважає, що в задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за період з лютого 2002 року по листопад 2010 року необхідно відмовити у зв'язку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати в розмірі 118,15 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: partial