Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, яким просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період часу з 2008 року по день смерті останнього [INFO] та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з [PERSON] вони проживали однією сім'єю понад 19 років як за адресою місця проживання позивача, так і померлого. Так, спочатку вони проживали в належній позивачу квартирі в м. Харкові, а влітку - у батьків [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], де обробляли город, проводили ремонт будинку, а після смерті батьків - поховали їх. В 2008 року [PERSON] та [PERSON] придбали будинок за адресою: [ADDRESS], де почали проживати разом, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет та витрати, піклувалися один про одного, проводили ремонт та утримували будинок, тобто проживали однією сім'єю без реєстрації шляюбу. 12 вересня 2017 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе майно заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт не відповідає вимогам законодавства, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а також через відсутність рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Крім того, позивач зазначила, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, останній не мав дітей, братів та сестер, на день смерті [PERSON], з дозволу останнього, разом з ним за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований онук позивача [PERSON], який на даний час разом з позивачем утримує спірний будинок, обробляє город та сплачує комунальні послуги. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2018 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, надала суду заяву про проведення підготовчого засідання та розгляд справи за її відсутністю за наявними в матеріалах справи доказами. Представник відповідача Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, 17 липня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом Мереф'янського міського голови Сітова В.І., зі змісту якого вбачається, що Мерефянська міська рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування та просить суд розглядати справу за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за вих. №88 від 11 травня 2018 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 лютого 1980 року реєстраційний номер №1-232, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, про що зроблено запис в реєстрову книгу 5 під реєстровим номером 1087 від 09 квітня 1980 року. За матеріалами технічної інвентаризації станом на 27 квітня 2018 року на земельній ділянці за зазначеною адресою знаходяться: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 78,40 кв.м., житловою 35,20 кв.м., сараї «Ж», «З», вбиральня «Л», погріб «В», літній душ «М», огорожа №1,2, колонка «К». Самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє. Зазначені обставини також підтверджується даними технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], виготовленим станом на 27 квітня 2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 21 вересня 2017 року виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області. Як вбачається зі змісту акту, складеного 21 червня 2018 року депутатом Мереф'янської міської ради Кавердій Н.М., [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS]. У 2008 році вони переїхали до належного [PERSON] будинку за адресою: [ADDRESS], при цьому у будинку [ADDRESS] залишилися проживати батьки [PERSON], про яких він разом із [PERSON] весь час піклувалися. [PERSON] та [PERSON] прожили разом більше десяти років, мали спільний бюджет, проводили ремонт у будинку по [ADDRESS], часто відвідували батьків [PERSON] за зазначеною адресою, тобто фактично між ними склалися шлюбні відносини, даний факт підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON], які поставили свій підпис у зазначеному акті. Згідно акту, складеного 16 квітня 2018 року депутатом Покотилівської селищної ради округу №01 Мартиненко Ю.В. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, з 2008 року проживали за адресою: [ADDRESS]. 12 вересня 2017 року, [PERSON], знаходячись на лікуванні в КЗОЗ «Обласна туберкульозна лікарня №1», склав заповіт, який був посвідчений працівниками вказаного медичного закладу та зареєстрований в книзі №137 від 12 вересня 2017 року, згідно якого усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право він заповідав [PERSON] Як вбачається з інформаційної довідки виконавчого комітету Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області №4020/1 від 04 червня 2018 року, [PERSON], на день його смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з ним був також зареєстрований [PERSON], 1992\~року народження, який є онуком позивача,що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 10 березня 1992 року, свідоцтвом про шлюб його батьків, серії [NUMBER], виданого 27 червня 2008 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, свідоцтвом про народження матері [PERSON] - [PERSON] [NUMBER], виданим 18 квітня 1972 року Красногвардійським відділом РАЦС Кримської області. Згідно постанови державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховської Л.М. від 20 березня 2018 року, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови державного нотаріуса, окрім позивача із заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунової Н.В. від 14 червня 2018 року, позивачу також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] у зв'язку з тим, що позивачем до держнотконтори не надано документів, які стверджують факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до дня його смерті, зокрема відповідного рішення суду яке набрало законної сили. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови державного нотаріуса, окрім позивача із заявою про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як встановлено під час судового розгляду, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в тому числі у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи всі надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що позивач [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO], з 2008 року по день смерті останнього, тобто більше п'яти років, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, тобто утворювали сім'ю на підставі фактичних шлюбних відносин, а тому [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги спадкоємців за законом. Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як встановлено в ході судового розгляду, метою встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу заявнику необхідно для оформлення спадщини після померлого [PERSON] Враховуючи ту обставину, що заявником не конкретно визначений день, з якого вона просить встановити факт її спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], померлим [INFO], таким днем відповідно до вимог цивільного законодавства є перше число першого місяця року, який вона зазначає у своїй заяві - тобто 01 січня 2008 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв'язку з відсутністю інших спадкоємців 1,2 та 3 черги, єдиною спадкоємицею, яка у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем мешкання померлого, є позивач по справі. Враховуючи, що судом встановлений факт спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше п'яти років, ту обставину що [PERSON], будучи спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON], вчинила всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини, після його смерті, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, а також відсутність даних щодо інших спадкоємців після смерті [PERSON], в тому числі 1, 2 та 3 черги, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Outcome: approved