Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить зняти два арешти, накладені відділом державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції на майно, належне на праві власності відповідачу [PERSON], а саме: автомобіль Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що 09.11.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № КGМDAN8630084, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 81 086,27 грн. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір застави автотранспорту № КGМDAN8630084 від 09.11.2007 року, відповідно до умов якого відповідачем було передано в заставу банку вищезазначений автомобіль. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, позивачем було звернено стягнення на предмет застави - вищезазначений автомобіль. На даний час автомобіль знаходиться на майданчику банку. 18.10.2013 року відповідач надав банку довіреність, якою надав право реалізації зазначеного автомобіля зі зняттям його з обліку в органах ДАІ. Згідно відповіді Долинського Центру ДАІ 3501 № 226 від 18.03.2014 року на даний автомобіль накладено два арешти відділом державної виконавчої служби Устинівського РУЮ. Банк звертався із заявою до даного відділу виконавчої служби про зняття арешту з майна та отримав відповідь, в якій пропонується звернутись до суду з даним питанням. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на вищезазначений автомобіль, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову банку, представник відділу державної виконавчої служби Устинівського РУЮ надав заперечення та просив відмовити в задоволенні позову, відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № КGМDAN8630084, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 81 086,27 грн. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір застави автотранспорту № КGМDAN8630084 від 09.11.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] було передано в заставу банку автомобіль Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, позивачем було звернено стягнення на предмет застави - вищезазначений автомобіль. На даний час автомобіль знаходиться на майданчику банку. 18.10.2013 року відповідач надав банку довіреність, якою надав право реалізації зазначеного автомобіля зі зняттям його з обліку в органах ДАІ. Із повідомлення Долинського Центу ДАІ 3501 № 226 від 18.03.2014 року на вищезазначений автомобіль відділом державної виконавчої служби Устинівського РУЮ накладено арешти 05.05.2010 року та 30.01.2013 року. Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 4430 від 25.12.2014 року, вбачається, що зняття арешту з майна боржника можливе, якщо виконавче провадження про накладення арешту на майно відповідача закінчено на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та за рішенням суду про зняття арешту з майна боржника і запропоновано звернутись в суд для вирішення даного питання. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, згідно норм чинного законодавства правом звернення стягнення на предмет застави наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арештів, накладених виконавчою службою, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved