Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 19 606,63 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.07.2014 року між ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Полісу №АІ/6769631 (надалі - Поліс), за яким позивач застрахував цивільну відповідальність власника транспортного засобу марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER]. 24.12.2014 року між ПрАТ «СК «Український страховий дім» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0111-0111-0189, за яким останній застрахував автомобіль марки «Джилі» д.н.з. [NUMBER]. 12.05.2015 року в м. Києві по вул. Довженка сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Джилі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті зазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Потерпілій стороні в ДТП, було виплачено страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідач [PERSON] був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 КУпАП. За наслідками зазначеного ДТП ПрАТ «СК «Український страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування застрахованій особі у розмірі 19 606,63 грн. та звернулось до позивача з регресною вимогою. Посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Український страховий дім» повністю виконало покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, беручи до уваги те, що відповідач порушив пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 19 606,63 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також судові витрати. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.07.2014 року між ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Полісу №АІ/6769631, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність власника перед третіми особами при використанні транспортного засобу марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER]. (а.с 5). 12.05.2015 року в м. Києві по вул. Довженка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Джилі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 63431731 (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року відповідач [PERSON] був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 КУпАП за порушення ним вимог п.п. 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.8-9). Зокрема, за обставин відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. В результаті зазначеної дорожньої пригоди автомобілі отримали пошкодження. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та ухиляння від огляду на стан сп'яніння є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу №0111-0111-0189 від 24.12.2014 року, цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує автомобіля марки «Джилі» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий дім» (а.с. 6). Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відповідно до страхового акту №5460 від 04.09.2015 року сума збитків автомобіля марки «Джилі» д.н.з. [NUMBER], склала в розмірі 19 606,63 грн. (а.с. 13), яку ПрАТ «Страхова компанія «СК «Український страховий дім»» відшкодувало застрахованій особі, що підтверджується платіжним дорученням № 21292 від 07.09.2015 року (а.с. 14), у зв'язку з чим страхова компанія звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 19 606,63 грн., що підтверджується страховим актом №0173.609.16.01.01 від 10.03.2016р., платіжним дорученням № 5603 від 25.03.2016 року (а.с. 17, 18). Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно положень абз. в) пп. 38.1.1, п 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Таким чином, враховуючи те, що під час здійснення ДТП відповідач [PERSON] від проходження на стан сп'яніння відмовився, на підставі вищезазначених норм законодавства, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 19 606,63 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» загальну суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 606,63 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved