Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.01.2018 року складає 49525,23 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3797,20 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 39531,50 грн., заборгованість за пенею та комісією 3362,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 2334,53 грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 49525,23 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 02.05.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. У свою чергу зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У судовому засіданні встановлено, що договір між сторонами був укладений у формі заяви, в якій позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, та тарифами Банку, становить договір про надання банківських послуг. Крім того, у заяві також міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомилася з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами, які надані їй у письмовому вигляді. Тобто, з врахуванням вищезазначеного, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, носять зобов'язальний характер. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Однак, в порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] перед банком станом на 29.01.2018 року складає 49525,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3797,20 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 39531,50 грн., заборгованість за пенею та комісією 3362,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 2334,53 грн. (а.с.5-6) Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому у рішенні в частині стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) в розмірі 2834,53 (500 + 2334,53) грн. слід відмовити. Відтак, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позов частково, заборговані суми стягнув з відповідача [PERSON], тому стягує з нього в користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, всього в розмірі 1762,00 грн., що підтверджені документально.

Outcome: partial