Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач ПАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в 2012 році за спільною згодою адміністрації підприємства та профспілкового комітету відповідачу виділено житлове приміщення в гуртожитку № 3 ПАТ «МЗВМ», розташованого за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з чим, він 27.07.2012 року був зареєстрований в гуртожитку, однак у надане житлове приміщення так і не вселився. В даний час фактичне місце проживання відповідача невідомо, проте з реєстрації за вказаною вище адресою він не знятий. На підставі цього позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача ПАТ «МЗВМ» в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у зв'язку з чим, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «МЗВМ» є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ№694313, виданим 26.10.2007 року Маріупольською міською радою. Відповідачу було виділено житлове приміщення в гуртожитку № 3 ПАТ «МЗВМ», розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до актів від 18.07.2013 р., 29.09.2013 р., 24.10.2013 р., 31.10.2013 р., 03.12.2013 р., 05.12.2013 р., виданих ПАТ «МЗВМ» та складених комісією у складі начальника ділянки гуртожитків Чапаєнко Н.А., сестри-господарки гуртожитку №3 Кір’якової М.Д., швейцара гуртожитку Єрмоленко Є.П., жильців гуртожитку №3 встановлено, що відповідач не проживає у гуртожитку № 3 за адресою: [ADDRESS], з 2012 року по теперішній час та його майно в даній квартирі не зберігається. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами, тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку № 3 будинку [ADDRESS].

Outcome: approved