Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Преміум» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 66/О/15 про надання кредиту на умовах овердрафту від 12.10.2015 року в сумі 2613629,94 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.10.2105 року між позивачем (кредитор) та ТОВ «Реалагро-центр» (боржник) був укладений зазначений договір, згідно якого банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку позичальника в межах ліміту у розмірі 3000000 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту 12.20.2016 року. ПАТ КБ «Преміум» свої зобов`язання за цим договором виконав, а саме надав позичальнику кредитні кошти, однак позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим його заборгованість перед банком по основному боргу (тіло кредиту) станом на 07.11.2018 року складає 2613629,94 грн. Вказав, що 12.10.2015 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Преміум» (кредитор), ТОВ «Реалагро-центр» (боржник) та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки № 66/О/15/П-2, згідно якого поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Банк неодноразово проводив переговори як з позичальником так і з поручителем, однак до позитивного результату це не призвело та кредит залишається непогашеним. За таких обставин, просить стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі 2 613 629,94 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2019 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 22.04.2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 31.05.2019 року у справі було ухвалено заочне рішення, яким вимоги позивача задоволено, стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Преміум» заборгованість за кредитним договором № 66/О/15 про надання кредиту на умовах овердрафту від 12.10.2015 року по основному боргу кредиту (тіло кредиту) у сумі 2613629,94 грн., а також судовий збір у розмірі 39204,45 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2020 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2019 року задоволено, заочне рішення по справі скасовано, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи у підготовче засідання. 15.07.2020 року за вх. № 15903 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Юрах В.М. зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки кредитор пропустив шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя. Ухвалою від 29.09.2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. 20.11.2020 року за вх. № 26680 до суду від представника ПАТ «КБ Преміум» надійшло клопотання, в якому вказано, що позивачем надані всі можливі докази по справі в обґрунтування позовних вимог, а тому просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні пославшись на викладене у відзиві на позовну заяву. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.10.2015 року між ПАТ «КБ «Преміум» (кредитор) та ТОВ «Реалагро-центр» (позичальник) укладено договір про надання кредиту на умовах овердрафту № 66/О/15, за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді овердрафту з лімітом кредитування у розмірі 3000000 грн. з кінцевим терміном повернення овердрафту 12.10.2016 року включно, зі сплатою за користування овердрафтом 28 % річних (том І а.с. 6-12). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 12.10.2015 року був укладений договір поруки № 66/О/15/П-2 між ПАТ «КБ «Преміум» (кредитор), ТОВ «Реалагро-центр» (боржник) та [PERSON] , за умовами якого поручитель [PERSON] прийняв на себе зобов`язання солідарно із позичальником відповідати за виконання зобов`язань за договором овердрафту № 66/О/15 від 12.10.2015 року (том І а.с. 13-17). Як вбачається з п. 1.2 цього договору поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, порядку та строки, що і боржник. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від боржника так і від поручителя разом так і від будь-кого з них окремо. Згідно п.п 2.1 порукою за договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 ЦК України. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). У п.п. 7.1 договору поруки визначено, що цей договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов`язань та виконання зобов`язань за цим договором поруки. Судом також встановлено, що відповідно до п.п. 1.3 кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту на умовах овердрафту, по який має бути повністю сплачений кредит за договором - 11.10.2016 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за основним боргом за кредитним договором станом на 07.11.2018 року, останній платіж на погашення кредиту здійснений 17.02.2016 року (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про його дію до повного виконання боргових зобов`язань та виконання зобов`язань за цим договором поруки, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього Кодексу у редакції, чинній час виникнення спірних правовідносин, про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя (висновок Верховного Суду України викладений, зокрема, у постановах від 24 вересня 2014?року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц, а також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у пункті 60 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11). Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15). Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена обставина права позивача вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України за договором поруки № 66/О/15/П-2 від 12.10.2015 року, укладеним між ПАТ «КБ «Преміум», ТОВ «Реалагро-центр» та [PERSON] , порука припинена, оскільки вимогу до поручителя [PERSON] про повернення боргових сум кредитор пред`явив більш ніж через шість місяців, а саме 14.11.2018 року після настання строку виконання основного зобов`язання - 11.10.2016 року, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed