Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 18451 грн. 56 коп. та судові витрати на судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP20210864, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1975 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У свою чергу [PERSON] зобов'язувався погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, грошові кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 28.11.2014 року з врахуванням стягнутого рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.05.2012 року його заборгованість за кредитом складає 18451 грн. 56 коп. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи,встановив наступне. 28.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP20210864, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1975 грн. 50 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.09% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 18 місяців по 28.11.2007 року включно. У свою чергу [PERSON] зобов'язувався погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору, а саме щомісячно сплатити платіж у сумі 133,15 грн. в період з 21 по 28 число кожного місяця. Згідно з п. 4.2 Умов при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник, сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6% на місяць від суми залишку заборгованості. Відповідно до умов договору при порушенні строків платежів по грошовим забов'язанням, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.1, 5.4, 5.5 умов договору при порушенні позичальником будь - якого із зобов'язань передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати , а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмір 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.51, 5.2, 5.3 цих Умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до розрахунку, поданого банком, станом на 19.11.2014 року, заборгованість [PERSON] за договором кредиту №DNH4KP20210864 від 28.05.2006 року, складає 38357,36 грн., з них заборгованість по тілу кредиту 1975,51 грн., заборгованість по відсоткам 11443,81 грн., пеня 24938,04 грн. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.05.2012 року на користь ПАТ «Приватбанк» стягнуто з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №DNH4KP20210864 від 28.05.2006 року - 21260,64 грн., з них заборгованість за тілом кредиту 1975,51 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7378, 24 грн., пеня - 10418, 32 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина), 988,60 грн. (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача різницю між заборгованістю по кредиту існуючою станом на 19.11.2014 року заборгованістю стягнутою судовим рішенням в розмірі 17096,72 грн. та, а також штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина), 854,84 грн. (процентна складова). Але відповідно до поданого банком розрахунку різниця між заборгованістю по кредиту [PERSON] та стягнуто за рішенням суду складає: по тілу кредиту 0 грн., по відсоткам за користування кредитом - 4065,6 грн., по пені - 14519,72 грн. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦКК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. В постанові ВСУ №6-100цс /14 від 03.09.2014 року висловлена правова позиція, що ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст.. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.2 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки (штрафу пені) за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Разом з тим, в відповідно до вимог ст.551 ЦК України та роз'яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом до відсотків, які нараховуються як неустойка. Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в повному обсязі заборгованість по договору кредиту, за період після ухвалення судового рішення до 28.11.2014 року, яка складається з суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 4065 грн. 60 коп. Але зменшити розмір нарахованої банком неустойки (пені) за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 24938 грн. 04 коп. - 6000 грн., а також стягнути штраф - 500 грн. (фіксована частина), 854 грн. 84 коп. (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на наведене, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь банку судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 150 грн. 76 коп.

Outcome: approved