Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.03.2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги мотивує тим, що сім»ю з відповідачем вони створити не змогли, оскільки виявилося, що в них різні погляди на життя і вони не розуміють один одного, через що між ними постійно виникали різні сварки та конфлікти. Відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує вдома сварки та дебоші. У судове засідання позивач не зявилась, подавши письмову заяву в якій просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позову настоює, на примиренні не погоджується. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.03.2006 року, актовий запис №22. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в сторін не склалося, оскільки виявилося, що в них різні погляди на життя і вони не розуміють один одного, через що між ними постійно виникали різні сварки та конфлікти. Відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує вдома сварки та дебоші. В зв»язку з чим позивач переконалася, що їх сім»я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до частин 3,4 ст.23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Держави, які беруть участь у цьому Пакті, повинні вжити належних заходів для забезпечення рівності прав і обов'язків обох з подружжя щодо одруження, під час перебування в шлюбі і при його розірванні. В разі розірвання шлюбу має передбачатися необхідний захист усіх дітей. Враховуючи наведенні обставини, суд приходить до висновку, що подальше перебування у шлюбі між сторонами шкодитиме правам та інтересам позивача, а також те, що подальше збереження сімї є неможливим. При такій ситуації, яка склалася на останній час, позивач правомірно визнає, що зберігати сімю не має резону, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved