Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач, ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченко А.М., звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 539/ІЖ-001.07.1 від 01.10.2007 року, яка станом на 20.02.2019 року становить 27 315,86 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, незавершений будівництвом, що розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею1000,00 (одна тисяча) кв.м., на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, незавершений будівництвом, якій розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 1 000,00 кв.м, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, незавершений будівництвом за вказаною адресою, згідно з Договором іпотеки від 01.10.2007 року, укладеного між банком та відповідачем, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 3756, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що 01.10.2007 року між Відкрити акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 539/ІЖ-001.07.1 з подальшими змінами та доповненнями. 17.06.2009 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» зміно назву банку з Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». На підставі вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 19 000,00 доларів США строком по 01.10.2017 року включно. Для забезпечення зобов`язань відповідача щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов кредитного договору 01.10.2007 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. за реєстровим № 3756. Відповідно до п.1.1 договору іпотеки іпотекодавець передав банку в іпотеку вищевказане майно. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору відповідач зобов`язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10» числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 158,33 доларів США на рахунок, вказаний в пункті 1.2 цього договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше «01» жовтня 2017 року (пункт 4.1.1 Кредитного договору); сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця, наступного за звітним, а також «01» жовтня 2017 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. В порушення зобов`язань, встановлених пунктами 4.1, 4.2 кредитного договору, відповідач не повернув у повному обсязі отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитними коштами. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровоград від 20.05.2013 року у справі № 1111/10494/12, провадження № 2/1111/2511/12, яке було частково змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.09.2013 року, задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором від 01.10.2007 року № 539/ІЖ-001.07.1 у розмірі 26 646,43 грн. та судовий збір в сумі 1 064,94 грн. Станом на 20.02.2019 року рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20.05.2013 року не виконано і заборгованість відповідача перед банком становить 27 315,86 доларів США, яка складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 16 945,72 долари США; суми простроченої заборгованості за процентами кредиту - 2 365,60 доларів США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5 437,49 доларів США; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 800,71 долар США; суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 1 526,70 доларів США; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 239,65 доларів США. Посилаючись на викладене, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. Справа направлялась за підсудністю до Кіровського районного суду м. Кіровограда, постановою Кропивницького апеляційного суду від 25.07.2019 року задоволена апеляційна скарга відповідача [PERSON] , справа повернута до Ленінського районного суду м. Кіровограда за встановленою підсудністю. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 23.08.2019 року відповідачем подано відзив на позов. 04.10.2019 року підготовче судове засідання у справі закрито, справа призначена до розгляду за клопотанням позивача в режимі відео конференції з Шостим апеляційним адміністративним судом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надав відзив на позов, просив застосувати строки позовної давності та відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Пояснив, що банк скористався своїм правом щодо захисту порушеного інтересу, на даний час відкрите виконавче провадження і з пенсії його довірителя проводяться відрахування на погашення заборгованості, визначеної рішенням суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, причини неявки суду не сповістила, суд, з урахуванням думки сторін, прийняв рішення про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.10.2007 року між позивачем - Відкрити акціонерним товариством «Родовід Банк» та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір № 539/ІЖ-001.07.1 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на придбання незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки на загальну суму 19 000 доларів США строком по 01.10.2017 року (п. 1.1 договору) зі сплатою 14% річних (п.1.3 договору). Згідно з додатковою угодою до кредитного договору, укладеною 29.07.2008 року, розмір відсоткової ставки за користування кредитом було збільшено до 16% починаючи з дати підписання цієї угоди. Крім того, між сторонами був укладений іпотечний договір від 01.10.2007, згідно з яким іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором від 01.10.2007 року № 539/ІЖ-001.07.1 передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому майно: об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, незавершений будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 1000 кв. м, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва. 17.06.2009 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» зміно назву банку з Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». На підставі вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 19 000,00 доларів США строком по 01.10.2017 року включно. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів не заперечується позивачем. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору відповідач зобов`язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10» числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 158,33 доларів США на рахунок, вказаний в пункті 1.2 цього договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше «01» жовтня 2017 року (пункт 4.1.1 Кредитного договору); сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця, наступного за звітним, а також «01» жовтня 2017 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як зазначає позивач станом на 20.02.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 27 315,86 доларів США, яка складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 16 945,72 долари США; суми простроченої заборгованості за процентами кредиту - 2 365,60 доларів США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5 437,49 доларів США; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 800,71 долар США; суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 1 526,70 доларів США; суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 239,65 доларів США. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2013 року задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 26 646,43 долари США, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 16 945,72 доларів США, прострочена заборгованість по процентам - 2 777,56 доларів США, пеня - 6 329,73 доларів США, загальна сума 3% річних - 593,41 долари США та судовий збір пропорційно з кожного по 1 064,93 грн. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.09.2013 року в частині стягнення на користь банку заборгованості солідарно з [PERSON] та судових витрат скасоване, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 цієї статті). Договір про іпотечний кредит встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Вказане кореспондується правовою позицією, сформульованою Верховним Судом України у постанові від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14, від 12.11.2014 року у справі № 6-167цс14, від 03.06.2015 року у справі № 6-31цс15, від 30.09.2015 року у справі № 6-154цс15, від 29.06.2016 року у справі № 6-272цс16, від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14.12.2016 року у справі № 6-2462цс16. Суд приходить до висновку, що позивач скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України шляхом пред`явлення позову та його подачі 11.12.2012 року по справі №1111/10494/12, тобто кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Таким чином, саме з 11.12.2012 розпочався строк позовної давності тривалістю у три роки щодо дострокового повернення усієї суми кредиту та до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04.07.2018 року (справа № 14-154цс18). Суд приходить до висновку, що строк позовної давності щодо додаткової вимоги про накладення стягнення на заставлене майно сплив - 11.12.2015 року. Судом також встановлено, що 15.01.2014 року Подільським ВДВС м. Кропивницький відкрито виконавче провадження 41385611 по виконавчому листу, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2013 року та звернуто стягнення на пенсію відповідача [PERSON] , з якої щомісячно проводяться утримання шляхом зарахування кошів на користь позивача, але вказані обставини не свідчать про визнання позову відповідачем, та не впливають на перебіг строку позовної давності. Крім того, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2011 року по справі № 2-230/11 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Сергеєвим О. О. 10.11.2009 року за № 1075 на іпотечному договору від 01.10.2007 року. Вказані обставини також не впливають на перебіг строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченко Андрія Миколайовича до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а п.2 ч. 2 цієї статті визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, а тому суд відносить судові витрати позивача за його рахунок.

Outcome: dismissed