Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6511,00 грн., мотивуючи тим, що 22.04.2015 р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено забезпечений транспортний засіб «Форд», д.н.з. АА 4179МЕ, дана дорожньо транспортна пригода визнана страховим випадком, за яким потерпілому страхувальнику власнику пошкодженого транспортного засобу ТОВ «Спаркі Україна» відшкодовано збитки, завдані внаслідок даної дорожньо- транспортної пригоди, у розмірі 6511,00 грн., а тому у відповідності до норм чинного законодавства він має право на регресне відшкодування йому витрат, понесених на виплату страхового відшкодування потерпілому. Зазначив, що відповідачу була направлена претензія з регресною вимогою по відшкодуванню, але претензія відповідачем залишена без задоволення, а тому єдиним способом захисту порушеного права позивача є звернення до суду з даним позовом. Заочним рішенням від 2.02.2016р. позов було задоволено. Ухвалою від 25.08.2016р. за заявою відповідача заочне рішення було скасоване, до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] «Страхова Компанія «Українська транспортна страхова компанія (з якою у відповідача було укладено договір страхування цивільно- правової відповідальності. Як вбачається з мотивувальної частини даної ухвали, підставами для скасування заочного рішення стали відсутність належного повідомлення відповідача про місце, дату та час судового засідання, а також наявність істотних обставин, які можуть мати значення при вирішення даного спору, зокрема той факт, що цивільно- правова відповідальність відповідачки на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», яка не була залучена до участі у розгляді справи. У подальшому позивач наполягав на задоволенні позову та на стягненні вказаних сум з зазначеного ним відповідача - [PERSON], позовних вимог до страховика ПрАТ СК «Українська транспортна страхова компанія», не заявив, посилаючись на наявне у нього право вимагати відшивання збитків безпосередньо від особи, винуватої у заподіянні шкоди. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив справу розглянути у його відсутності за наявними у справі доказами. У заяві відповідача про перегляд заочного рішення, як єдиного документу, в якому викладено пояснення відповідача з приводу даного спору, відповідач послався на те, що є договір страхування цивільно-правової відповідальності, укладений між нею (страхувальником) і ПрАТ СК ««Українська транспортна страхова компанія», подавши ксерокопію першої сторінки полісу №АІ / 4764143, строком дії з 06.04.2015р. до 07.04.2016р., і даний страховик є відповідальним за дану шкоду в межах ліміту відповідальності за договором (полісом) . Третя особа ПрАТ СК «Українська транспортна страхова компанія», з приводу заявлених позовних вимог пояснив, що договір страхування цивільно-правової відповідальності між ним і відповідачем не укладався, а бланк АІ 4764143 наданого відповідачем страхового полісу (копія якого наявна у справі) не використовувався, і такий договір не реєструвався, тобто у третьої особи за даним страховим випадком не виникло і не могло виникнути ніяких зобовязань . Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З постанови Дарницького районного суду м.Києва від 14.05.2015 р. встановлено, що 22.04.2015 р. сталася дорожньо транспортна пригода за участю [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER], та [PERSON], який керував забезпеченим транспортним засобом «Форд», д.н.з. АА 4179МЕ, внаслідок даної дорожньо- транспортної пригоди, автомобілі, в тому числі і забезпечений, отримали механічні пошкодження, [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб «Форд», д.н.з. АА 4179МЕ зареєстрований за ТОВ «Спаркі Україна», на момент дорожньо транспортної пригоди даним транспортним засобом керував [PERSON] Автомобіль «Форд» був застрахований позивачем за договором добровільного страхування власників наземних транспортних засобів від 27.05.2014р. , страховик - ПАТ «СК «Українська страхова група» № 28-0102-14-00160 від 27.05.2014. 23 квітня 2015 року ТОВ «Спаркі Україна» звернулось до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. За страховим актом до ПАТ «СК «Українська страхова група» № ДККА - 44119 від 29.04.2015 р. дану ДТП визнано страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування, який підлягав виплаті потерпілому у 6511,00 грн. 30 квітня 2015 року позивач здійснив виплату потерпілому суму страхового відшкодування 6511,00 грн. шляхом перерахування коштів ФОП [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 8673 від 30.04.2015 р. 08.06.2015 р. позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 6511,00 грн. Вимоги позивача відповідачем у добровільному порядку і у встановлений строк не були задоволені. Задовольняючи даний позов , предявлений позивачем безпосередньо до заподіювача шкоди, суд виходить також і з наступного: Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»та ст.997 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, позивач, який є страховиком, який поніс збитки, що складаються з розміру виплаченої потерпілому страхової суми на відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача, має право регресної вимоги безпосередньо до заподіювача шкоди, яким у даному випадку є водій, винний в ДТП. Право предявлення регресної вимоги до заподіювача шкоди або до його страховика закон надає позивачу; позивач не заявив вимог до вказаного відповідачем її страховика ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», тому відсутні підстави для залучення вказаної особи у якості співвідповідача. Є підстави для задоволення позову і для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу збитків- витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6511,00 грн. Підстав для зменшення суми відшкодування суд не знаходить. Так само суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягнення. Крім того, суд враховує наступне: З полісу № АІ/ 4764143, копію якого подав відповідач суду разом з заявою про скасування заочного рішення, вбачається, що страхувальником цивільно правової відповідальності в даному полісі зазначено [PERSON], [INFO], страховиком ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», забезпечений транспортний засіб - «Ауді» Q3, д.н.з. [NUMBER], строк дії з 00 годин 00 хвилин 08.04.2015 р. по 07.04.2016 р., страхова сума (ліміт страхової відповідальності ) за шкоду заподіяну майну -50000 грн. Як пояснив представник третьої особи вказаний договір страхування між ним і відповідачкою не укладався, даний бланк полісу заявлений як викрадений, і відсутні відомості про укладення такого договору та про внесення його до реєстру. Як вбачається з додаткових пояснень представника позивача, і, за наявною інформацією по МТСБУ - даний бланк полісу, на який посилається відповідачка, не використаний, втрачений. З витягу МТСБУ щодо полісу № АІ/ 4764143 видно, що бланк за серією полісу АІ, номером полісу 4764143, страхова компанія ПрАТ «УТСК», не використаний. Тобто, на даний час відповідач не спресував даної інформації, не подав достовірні і належні докази наявності дійсно укладеного і чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності між нею, [PERSON], і ПрАТ СК «Українська транспортна страхова компанія», а враховуючи положення ст.ст.57-61, 64 ЦПК України і обовязок відповідача, передбачений ст.11, 31, 60, 64 та 131 ЦПК України, у даному випадку довести наявність дійсного договору страхування, і наявність підстав від звільнення від зобовязання по відшкодуванню шкоди, - слід вважати, що даний факт не встановлений. Таким чином, є всі підстави для стягнення збитків в порядку регресу з відповідача, а питання наявності чи відсутності договірних правовідносин між відповідачем і вказаним нею страховиком, а також всі питання повязані з виконанням умов договору сторонами договору (у разі його укладення), відповідач має право вирішувати у визначеному законом порядку, що є поза межами розгляду даної справи, враховуючи позовні вимоги і надані докази. Також позивачем понесені судові витрати у розмірі 1218 грн. на сплату судового збору. Дані витрати також підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved