Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № ZPXRRM59580059 від 14.04.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 3211.94 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору, однак зобовязання за вказаним договором виконані ним не були. Станом на 23.09.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 42679.84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1561.52 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 0.79 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 786.94 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 1760.33 грн. Рішенням Третейського суду при Асоціації „Дніпропетровський Банківський Союз від 20.11.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ „Приватбанк стягнуто заборгованість у розмірі 23545.09 грн. Різниця становить 19134.75 грн. Крім того, відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, штрафи становлять: 500 грн. штраф (фіксована частина), 956.74 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором №ZPXRRM59580059 від 14.04.2011 року у розмірі 20591.49 грн., та судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 1218.00 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ „Приватбанк не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 14.04.2011 року між Приватбанком та відповідачем [PERSON] був укладений договір № ZPXRRM59580059. Як вбачається із заяви Позичальника № ZPXRRM59580059, Банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 3211.95 грн. на термін 12 місяців по 13.04.2012 року включно із сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредитом, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, комісії, яка зазначена в умовах. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за укладеним договором у відповідача виникла заборгованість перед ПАТ КБ „Приватбанк. Згідно рішення Третейського суду при Асоціації „Дніпропетровський Банківський Союз від 20.11.2013 року, з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ „Приватбанк заборгованість за договором у розмірі 23545.09 грн. та судовий збір в розмірі 500 грн. Рішення набрало законної сили 20.11.2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ZPXRRM59580059 від 14.04.2011 року, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 23.09.2015 року має заборгованість за договором у розмірі 42679.84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1561.52 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 0.79 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 786.94 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 1760.33 грн., сума за кредитом за рішенням суду у сумі 23545.09 грн. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 19134.75 грн., штраф у сумі 500,00 грн. (фіксована частина), штраф у сумі 956.74 грн. (процентна складова), разом заборгованість становить 20591.49 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного договору, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1218.00 грн., підлягають також стягненню з відповідача.

Outcome: approved