Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -відповідач [PERSON] - є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO]; -вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2010 року відповідача [PERSON] було засуджено до 7 років позбавлення років; -батько дитини [PERSON] помер; -15 жовтня 2010 року неповнолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; -за клопотанням служби у справах дітей Хустської райдержадміністрації неповнолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано до притулку для дітей служби у справах Закарпатської обласної державної адміністрації; -розпорядженням голови Виноградівської райдержадміністрації від 5 січня 2011 року неповнолітнього [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу Деяк, де дитина перебуває і по теперішній час; -5 грудня 2016 року до служби у справах дітей Хустської райдержадміністрації надійшло повідомлення спостережної комісіє про те, що мати дитини відповідач [PERSON] 17 листопада 2016 року достроково звільнена з Чорноморської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області, де вона відбувала покарання; -протягом двох місяців після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] не звернулася із заявою до Хустської РДА про повернення їй на виховання дитини; -з метою перевірки умов проживання та зясування думки матері [PERSON] з приводу позбавлення її батьківських прав працівниками служби 20 січня 2017 року було здійснено виїзд за місцем її проживання та зясовано, що [PERSON] не має можливості утримувати неповнолітню дитину, оскільки ніде не працює; будинок, в якому вона проживає, не пристосований для проживання дитини, оскільки потребує заміни даху /в кімнаті холодно, протікає стеля, наявний грибок/, для виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] не створено жодних умов; -30 грудня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом та просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача аліменти на користь матері - виховательки [PERSON], мешканки [INFO], на утримання дитини - вихованця - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. на дитину щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення повноліття. Представник позивача [PERSON]М в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.30/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.31/, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 1280грн. /за дві позовні вимоги: про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів/ підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved