Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і йому надається позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за які відповідач повинен щомісячно вносити плату за встановленими нормами і тарифами. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період травня 1998 року по вересень 2014 рік в сумі 2560 грн. 88 коп. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили застосувати строк позовної давності, вказували що відповідач сплачувала заборгованість лише за певний період часу, про що вона зазначала в квитанції про сплату заборгованості. Судом було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на нього відкритий особовий рахунок ПАТ «Херсонська ТЕЦ», яким надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому зобов'язаний щомісячно вносити плату за встановленими нормами і тарифами. Згідно з розрахунком наданим позивачем заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання станом на вересень 2014 року становить 2560,88 грн., яка утворилась за період з травня 1998 року по вересень 2014 рік. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21.07.2005 року, та ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.31 ч.3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Разом з тим, ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З наданих представниками відповідача квитанцій про сплату заборгованості вбачається, що оплати відповідачем проводилися за певні періоди, в розрахункових квитанціях зазначені конкретні періоди, за які вона здійснювала оплату. Так, в березні місяці 2014 року [PERSON] здійснила оплату заборгованості з листопад 2013 року по березень 2014 рік. Враховуючи, що відповідачем при здійсненні оплати заборгованості зазначались конкретні періоди, сплата нею заборгованості в більшому розмірі ніж нараховано, не може свідчити про визнання боргу з травня 1998 року. В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, 30.04.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за заявою позивача було видано судовий наказ, який ухвалою суду від 19.05.2014 року було скасовано. Тому початок перебігу позовної давності у даному спорі слід рахувати з квітня 2011 року (три роки з квітня 2014 року - часу звернення із заявою про видачу судового наказу). За період з квітня 2011 року по вересень 2014 року згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачці за надані послуги нараховано до сплати 4805,5 грн., а сплачено відповідачкою 5185,06 грн. За таких підстав, у відповідачці не має несплаченої заборгованості в межах строку позовної давності, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. Посилання представника позивача на той факт, що відповідач здійснював сплату заборгованості у більшому розмірі ніж нараховано до сплати, чим, вважає, визнав заборгованість за весь період часу з 1998 року, суд вважає неприйнятними, оскільки відповідачем при здійсненні цих виплат зазначались певні періоди часу. Крім того, переривання позовної давності можливо лише в межах позовної давності, а не за її межами.

Outcome: dismissed