Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що сторони спільно не проживають, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивач позов підтримала з аналогічних мотивів, зазначила, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, відповідач є батьком дитини, але на даний час проживає окремо і допомоги на утримання не надає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні відповідач позов визнав. Визнав факт окремого проживання із позивачем. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони записані батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.02.2012 р. Шлюб між сторонами не реєструвався. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Батьківство сторонами не оскаржувалось, доказів зворотного суду не надано. У відповідності до довідки виконкому Проскурівської сільської ради Ярмолинецького району №372 від 15.05.2014 p., вказана дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з пояснень сторін, відповідач проживає окремо за іншою адресою у м. Хмельницький, зареєстрований в с. Лісогірка Городоцького району Хмельницької області. Доказів надання допомоги на утримання дитини суду надано не було. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина не має самостійних джерел доходу. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є працездатною особою, працює на постійній основі укладальником-пакувальником ТОВ «Карат». Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини чи наявності інших осіб на утриманні суду не надано. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 29.04.2014 р. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved