Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на положення ст.ст.18, 180-184, 195, 197 СК України, поштовим відправленням від 2.11.2018 р., звернувся до суду з позовом в якому просить припинити стягнення з нього аліментів, утриманих за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.03.2009 року на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], звільнити його від сплати заборгованості по сплаті аліментів на користь відповідача починаючи з 4.07.2018 року по день ухвалення рішення суду, та стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1799 грн, яка становить 25 відсотків від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки донька з 4 липня 2018 року проживає з ним і знаходиться повністю на його утриманні. 07.11.2018 року згідно ухвали суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 6.12.2018 р. 06.12.2018 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд на 8 січня 2019 року. До судового засідання від позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, задовольнити позовні вимоги та провести заочний розгляд справи. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомила, представника не направила і відзив на позов до суду не подала. Представник третьої особи - Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області у судове засідання не з'явився, від старшого державного виконавця Літошко В.М. надійшли матеріали виконавчого провадження АСВП №17377583, які витребувані судом за результатами підготовчого судового засідання. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, для участі у розгляді не з'явився, про причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явилась, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом установлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER]. (а.с.6) Згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області №2-264/2009 від 17 березня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9, 10, додаток цивільна справа №2-264/2009) Згідно постанови Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції від 10 лютого 2010 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного вище судового рішення. Станом на 7 листопада 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становила 1889,72 грн, станом на 1 січня 2018 року становила 4106,44 грн, станом на 1 липня 2018 року становила 13295,44 грн, станом на 1 січня 2019 року становила 22484,44 грн, а станом на 8 січня 2019 року становить 22879,67 грн. (а.с.4, додаток матеріали виконавчого провадження АСВП №17377583) З довідки №465 про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] проживає з 4 липня 2018 року за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7) Довідка №831 від 18 жовтня 2018 року виконавчого комітету Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області свідчить, що позивач [PERSON] та його дочка [PERSON], 2006 р.н. проживають разом за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Наведені вище обставини також підтверджуються актами обстеження житлово-побутових умов сім'ї, з яких також установлено, що малолітня [PERSON] проживає у сім'ї батька з 1 січня 2018 року, має усі необхідні умови для життя та розвитку, а мати дитини [PERSON] має іншу сім'ю, вихованням [PERSON] не займається, проживає у с. Черниш. (а.с.36, 37) З довідки №84 від 6 грудня 2018 року Комунального закладу «Седнівський навчально-виховний комплекс» Чернігівської районної ради Чернігівської області установлено, що [PERSON], [INFO] навчається у вказаному комунальному закладі з 1 вересня 2012 року, а з 1 січня 2018 року проживає з батьком [PERSON], при цьому мати дитини [PERSON] участі в організації навчання дочки не бере, цим питанням займається батько. (а.с.38) З аналізу положень ст.ст.179-181 СК України убачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Припинення сімейного правовідношення включає і припинення права на аліменти. Оскільки відповідач не довела у судовому засіданні належними та допустими доказами обставину перебування її дочки [PERSON] на її матеріальному утриманні і вихованні, то вона не має права на отримання від позивача аліментів, як коштів, що виплачуються саме на утримання дітей. Приймаючи такий висновок суд звертає увагу сторін, що частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Тобто, аліменти на дитину підлягають сплаті тому з батьків, з ким проживає дитина. Тому, з огляду на викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання їх дочки знайшли підтвердження у ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ураховуючи той факт, що сторони не домовились між собою про спосіб утримання дитини, суд ураховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі, яка становитиме 1799 грн на місяць, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно положень частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Отже, оскільки судом достовірно встановлено, що дочка сторін [PERSON] з 4 липня 2018 року зареєстрована проживаючою разом з позивачем по [ADDRESS] і перебуває на його утриманні та забезпеченні, то суд рахує цю обставину такою, що має істотне значення, та дійшов висновку за можливе на підставі ч.2 ст.197 СК України звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами починаючи з 4 липня 2018 року і по день ухвалення судом рішення у даній справі, а тому і у цій частині позов [PERSON] підлягає задоволенню. За таких підстав та міркувань позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved