Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески. Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки, як зазначено, в цьому будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання в будинку [ADDRESS] нарахування за послугу здійснювалися згідно з п.п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, а саме, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильник обліку гарячого водопостачання встановлено у квартирі [ADDRESS] , тому згідно п. 20 вищевказаних Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Оскільки у позивача відсутні відомості про повірку лічильника гарячого водопостачання у зазначеній квартирі, тому нарахування за дану послугу з 01.07.2020 року здійснюються згідно з п.21 вищевказаних правил - у разі відсутності у квартирі і на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради №22241-01-10 від 29.10.2020 за вищевказаною адресою зареєстровані 2 особи, відповідач та неповнолітня дитина. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. У позові зазначено, що з власником квартири [ADDRESS] [PERSON] 26.03.2015р. було підписано договір №7299/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі-Договір №7299/1), який укладено на 1 рік. Відповідно до п. 31 договору №7299/1 він вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір №7299/1 є дійсним на сьогоднішній день. Вказана вище квартира не від`єднана від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з додержанням встановлених законом вимог. Позивач вказує, що відповідач, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання, тому, як на його думку, це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Щодо споживання послуг без укладання договору з відповідачем до 26.03.2015р., то позивач вказує, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц, №712/8196/20 від 07.07.2020 року. Крім того, відповідно до п. п. 5, 10, 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Стаття 9 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п. 9 договору №7299/1 від 26.03.2015 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач своєчасно з січня 2013 року своєчасно та не в повному обсязі вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснював внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01.12.2020 складає 43 752,05 грн., що підтверджується листом - розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно з ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. З моменту надання послуг по забезпеченню відповідача тепловою енергією. В силу ст.11 ЦК України позивач вважає, що у відповідача виникли правовідносини з позивачем, які полягають у певній поведінці їх суб`єктів, і яка закріплена державою в законах та інших нормативно-правових актах. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідачеві на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 10 780,18 грн. та 3 % річних, що становить 3 605,50грн. На підставі викладеного вище, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків у розмірі 43 752 грн. 05 коп., інфляційну складову боргу - 10 780грн. 18коп., 3% річних - 3605грн.50коп., а всього - 58 137 грн. 73коп. та сплачений судовий збір в сумі 2 270,00 грн. Ухвалою суду від 05.03.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Лекіашвілі В.В. повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019 року, відповідач повинен сплачувати внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води. Позивачем до будинку [ADDRESS] надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інформації що квартира відповідача, чи власне, сам будинок відключений від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання немає. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, про яку йдеться і є споживачем послуг. Заборгованість за теплопостачання в сумі 37943,37грн. обраховано з площі 62,8 кв.м. квартири, борг за гаряче водопостачання становить - 5761,00 грн., внески складають 47,68 грн. (відповідно до рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019 року), а всього - 43752грн. 05 коп. Період виникнення заборгованості становить з 01.01.2013р. по 01.11.2020р. У квартирі [ADDRESS] був лічильник обліку гарячого водопостачання, проте не було вчасно проведено його повірку, а тому нарахування за дану послугу з 01.07.2020 року здійснювалися та здійснюються згідно п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 - у разі відсутності у квартирі і на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Особовий рахунок обліковується за квартирою лише один. Крім того, 26.03.2015 року з відповідачем [PERSON] підписано договір №7299/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте відсутність договору не позбавляє відповідача обов`язку оплатити отримані послуги, за період до укладення вказаного договору. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг від відповідача не надходило, послуги надаються належно. Договір №7299/1 не є розірваним та чинності не втратив на даний час. Відповідач не своєчасно та не в повному обсязі вносив оплату за отримувані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків у розмірі 43 752 грн. 05 коп., також згідно ст. 625 ЦК України обраховано інфляційну складову боргу - 10 780грн. 18коп., 3% річних - 3 605грн.50 коп., а всього- 58 137 грн. 73коп. та сплачений судовий збір в сумі 2 270,00 грн., вказану суму просив стягнути з відповідача на користь позивача. Додав, що відповідач періодично сплачував за отримані послуги, користувався пільгою, що є цільовою державною дотацією за послуги, про що зазначено у розрахунку заборгованості. Крім того, відповідач є зареєстрованим у квартирі, про яку йдеться, а відтак - є споживачем послуг, які надаються позивачем. Тож, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Зазначив, що він ознайомився з матеріалами справи, відзив на позов не подав і подавати не буде, оскільки стороною справи себе не вважає. Договір з підприємством не підписував. Крім того, вказав, що відсутні акти, які свідчили б про те, що уповноваженими особами позивача перевірено, що послуги дійсно надано було до квартири, відсутні також дані про комунікації, завдяки яким будинок приєднано до системи. Тож, зауважив лише про наявність припущень у позиції позивача. Також зазначив, що, як на його думку, докази, які надані позивачем не є належно оформленими. Разом з тим, повідомив, що дійсно у квартирі [ADDRESS] зареєстрований він та його неповнолітній син, доступ відповідач до квартири має, взимку не користується вказаним житлом, так як квартира знаходиться у аварійному стані. Вказав, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» про перебування квартири в аварійному стані не повідомляв, квартира затоплюється. Відповідач додав, що РЕУ не проводить ремонтні роботи у квартирі, його син не може жити в таких умовах. Запевняв, що пільгами по сплаті комунальних послуг він не користувався, а користувалися ними його батьки, які там проживали. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 29.10.2020 № 22241-01-10, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Судом перевірено вказану інформацію та встановлено, що згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26.02.2021 року, отриманих судом 04.03.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.04.2000 року (а.с.24). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є споживачем послуг, які надаються до зазначеної квартири, а також стороною договору №7299/1 від 26.03.2015. За вказаною адресою відповідач має право проживання, зареєстрований в ній, отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р [NUMBER] , але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення, гаряче водопостачання та внески, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Даний розрахунок не спростований відповідачем. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не доведена та обставина, що відповідач являється власником квартири. Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено обставин про те, що договір №7299/1 визнаний недійсним, розірваним чи припиненим. Доводи відповідача в частині того, що цей договір він не підписував, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Також суд вважає не доведеними обставини про те, що відповідач у квартирі не проживає, що квартира знаходиться в аварійному стані та не придатна для проживання. Крім того, про такі обставини відповідачем не було у належний спосіб повідомлено і позивача, якщо вони мали місце. Слід також зазначити, що не довів відповідач той факт, що квартира від`єднана від мережі теплопостачання та гарячого постачання. Відсутні докази про звернення відповідача до позивача із претензіями щодо якості та кількості наданих послуг. Крім того, відповідачем не спростовані доводи позивача і про те, що інше підприємство надає до будинку та до його помешкання відповідні житлово-комунальні послуги. При дослідженні розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , судом встановлено, що нарахування по оплаті комунальних послуг здійснювались з врахуванням пільг, які надавались споживачу послуг за період з січня 2013р. по грудень 2018р., а тому є підстави вважати, що [PERSON] , як учасник договірних правовідносин, мешканець помешкання є споживачем тих послуг, які надаються підприємством. Крім того, за наданим розрахунком вбачається, що останній платіж був здійснений у листопаді 2016р. Відповідно до п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги- це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З [PERSON] , який є споживачем послуг, які надаються до квартири [ADDRESS] , 26.03.2015 було підписано договір №7299/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води строком на 1 рік. Відповідно до п. 31 даного договору №7299/1 він вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір №7299/1 пролонгований і є дійсним на сьогоднішній день. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (в редакції з 10.12.2017 року, в т.ч. і на час виниклих правовідносин), комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо. Згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, встановлено розмір внесків за обслуговуваня вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель м.Черкаси, які приєднані до інженерних мереж ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» в розрізі кожної будівлі окремо (згідно додатку). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, не вносив плату за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, гарячого водопостачання та внесків, в т.ч. і на час розгляду справи. Оскільки відповідач своєчасно не вносив плату за надані послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків, згідно з розрахунком ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість по оплаті вказаних послуг з січня 2013 року по 01.12.2020 року становить 43 752грн.05 коп. Суд звертає увагу, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачем не спростовані доводи позивача про зворотне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 10 780грн. 18 коп. за період з січня 2013 по вересень 2020 включно та трьох процентів річних в сумі 3 605грн.50коп. за період з січня 2013 року по жовтень 2020 року включно, у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг за період 01.01.2013 року по 01.12.2020 року. Крім того, такий розрахунок не спростований відповідачем. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачеві, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість за послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків станом на 01.12.2020 в сумі 43 752грн. 05 коп., інфляційні нарахування в сумі 10 780грн. 18 коп. та три відсотки річних в сумі 3 605грн. 50 коп. року, у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. За результатами розгляду справи, суд вважає, що доводи, на які посилається відповідач по справі як заперечення проти позову, є необгрунтованими та безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №183 від 30.12.2020р. та №22 від 10.02.2021р. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради підлягає сума 2270 грн. (судовий збір). На підставі викладеного та

Outcome: approved