Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з останнього в свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1805,99 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.07.2007 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 003-13041-210707, в національній валюті України гривні, у відповідності умов якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 1429,94 грн. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, за користуванням кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. Водночас, відповідно до п. 2.5 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3.25% в місяць. Позивач перед відповідачем свої зобовязання щодо виконання вищевказаного договору виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 1429,94 грн. Проте, відповідачуклавши з ПАТ «Дельта Банк»кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 09.06.2015 року за відповідачем по вищевказаному кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 1805,99 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 1429,94 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 50,76 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 325,29 грн. Положеннями кредитного договору передбачено, що ПАТ «Дельта Банк» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, однак при подачі позовної заяви до суду відзначив, що позовні вимоги підтримує повністю в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить даний позов розглядати без представника ПАТ «Дельта Банк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причин своєї неявки хоча був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності неподавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.07.2007 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 003-13041-210707, в національній валюті України гривні. Позивач ПАТ «Дельта Банк», перед відповідачем [PERSON] свої зобовязання щодо виконання вимог вищевказаного договору виконав, надавши останньому кредит у сумі 1429,94 грн. Однак, згідно наявного у матеріалах справи розрахунку ціни позову за кредитним договором № 003-13041-210707 станом на 09.06.2015 року вбачається, що заборгованість за відповідачем [PERSON] перед позивачем ПАТ «Дельта Банк», становить 1805,99 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 1429,94 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 50,76 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 325,29 грн. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, за користуванням кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. Водночас, відповідно до п. 2.5 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3.25% в місяць. Положеннями кредитного договору передбачено, що ПАТ «Дельта Банк» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON],уклавши з позивачем ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» кредитний договір № 003-13041-210707, в національній валюті України гривні, у відповідності умов якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 1429,94 грн., на умовах повернення грошових коштів, однак відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання передбачені вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами вищевказаного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі як це було визначено договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 663,60 грн.

Outcome: approved