Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

\~ Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся 10.10.2017 р. до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 52874 грн. 38 коп.. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.09.2010 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодився з тим, що заява на видачу кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регулює правовідносини з укладення договору приєднання.\~ Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5. Правил користування платіжною карткою. Банк виконав свої зобовязання за договором та угодою в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, та інших витрат. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку в односторонньому порядку змінити Тарифи та інші невідємні частини Договору, а тому розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позичальник зобовязаний відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6. цих Умов погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку Відповідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобовязання не виконав, не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31.08.2017 р. склала суму 52874 грн. 38 коп., у тому числі: за кредитом - 4708 грн. 49 коп., процентами 41871 грн. 87 коп., пенею та комісією 3300 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова 2494 грн. 02 коп.. Позивач просив позов задовольнити, і віднести за рахунок відповідача витрати від сплати судового збору. Представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково щодо залишку несплаченого кредиту, не погодилась із загальним розміром заборгованості за кредитним договором, подала заяву про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позову з цих підстав, а також надала для огляду оригінал кредитної картки №5577 2129 1719 6977, строком дії до 08/14, та виписки з особового рахунку по цій картці. Суд, заслухавши пояснення відповідача, яка визнала позов частково, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини з обґрунтуванням застосування відповідних правових норм. Відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних … відносин. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 14.09.2010 р. за кредитним договором б/н позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік (360 днів) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони домовились, що договір складає Заява клієнта на видачу кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті: http://ргіvatbank.ua/terms/раges/70/, тобто, у розумінні ч.1\~ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (а.с. 5-6, 7-30). Пунктами 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою визначено, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на лицевій стороні картки, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. У судовому засіданні встановлено, та не спростовано позивачем, що строк дії кредитної картки №5577-2129-1719-6977, яка була отримана [PERSON] після укладення 14.09.2010 р. вказаного договору, закінчився в останній календарний день місяця відповідного року, який указано на лицевій стороні картки, тобто 31.08.2014 р., що підтверджується копією цієї картки, оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні (а.с. 52) Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача за цим кредитним договором 10.10.2017 р., тобто поза межами спливу загального трирічного строку його дії. Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні заявила клопотання про застосування позовної давності до заявлених позивачем вимог, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до положень ст.ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З розрахунку заборгованості за договором станом за період з 21.09.2010 р. по 31.08.2017 р. та виписки [PERSON] по кредитній карті за період з 21.09.2010 р. по 08.11.2017 р. вбачається, що відповідач після закінчення терміну дії кредитної картки (31.08.2014 р.), що відповідає початку перебігу строку позовної давності, здійснила три платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом: 25.09.2014 р. в сумі 260 грн., 18.11.2014 р. в сумі 290 грн. та 22.12.2014 р. в сумі 50 грн., фактично визнавши наявну в неї заборгованість, що є підставою для переривання перебігу позовної давності, а тому перебіг позовної давності почався заново з 23.12.2014 р. (а.с. 53-65) За таких обставин строк позовної давності ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором пропущено не було, а тому відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог саме з цих підстав. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із частинами першою, четвертою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Позивачем не надано належних та допустимих доказів про продовження строку дії платіжної картки після закінчення строку її дії . Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, проте, після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 14.09.2010 року не виконав. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 листопада 2014 року (справа № 6-167цс14). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 19 березня 2014 року в справі №614цс14). Судом встановлено, підтверджено належними і допустимими доказами, та не спростовано позивачем, що термін дії банківської картки, виданої банком на підставі укладеного б/н кредитного договору від 14.09.2010 р., закінчився у серпні 2014 р., при цьому кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі відповідає строку дії картки, а тому стягненню підлягає загальна сума заборгованості станом на 31.08.2014 р.. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачено штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, а саме 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.6). Проте, у позовній заяві позивач, посилаючись на аналогічний п.2.1.1.7.6 цих «Умов та правил надання банківських послуг» помилково зазначив, що при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (а.с.1) Станом на 31.08.2014 р. заборгованість відповідача за кредитним договором згідно розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 21.09.2010 р. склала суму 5664 грн. 30 коп., у тому числі: за кредитом - 4788 грн. 70 коп., процентами 129 грн. 68 коп. (121,61+12,11/3*2), а також штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова 245 грн. 92 коп. (4918,38/100*5) (а.с. 3-4). Відповідач, [PERSON], здійснила три платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом: 25.09.2014 р. в сумі 260 грн., 18.11.2014 р. в сумі 290 грн. та 22.12.2014 р. в сумі 50 грн., тобто в загальній сумі 600 грн., а тому стягненню з [PERSON] підлягає сума заборгованості за вирахуванням внесених нею платежів після закінчення строку повернення кредитних коштів у загальній сумі 5064 грн. 30 коп. (5664,30 600,00). За змістом ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом\~статті 1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст. ст.\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК\~дає підстави для висновку, що невиконання боржником своїх зобовязань після закінчення строку повернення кредитних коштів, не припиняє правовідносин між сторонами цього договору, а переводить кредитне зобовязання за закінченим кредитним договором в боргове зобовязання за невиконання умов кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених вже\~ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. За цих підстав ПАТ КБ «Приватбанк» дійшов помилкового висновку про дію кредитних правовідносин в подальшому і наявність в нього права на нарахування відсотків, пені та комісії, штрафів після закінчення кінцевого терміну повернення кредиту, а тому обрав неналежний спосіб судового захисту, інакший від вимог відповідно до положень ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобовязання боржника, який прострочив його виконання, не надавши при цьому належного розрахунку щодо суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 57, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються також на підставі письмових доказів, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Враховуючи викладене, з урахуванням наявних в справі письмових доказів, на підставі всебічного та повного зясування всіх обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за період з 21.09.2010 р. до 31.08.2014 р. включно за кредитним договором №б\\н від 14.09.2010 р., які підлягають задоволенню в загальній сумі 5064 грн. 30 коп., у тому числі щодо стягнення суми кредиту 4788 грн. 38 коп., процентів за користування кредитом -\~ 129 грн. 68 коп., штрафу 145 грн. 92 коп., і у задоволенні решти позовних вимог відмовляє. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.. На підставі наведеного, постанови Верховного Суду України від 12.11.2014 р. (справа № 6-167цс14), від 19.03.2014 р. (справа №614цс14), ст. ст. 11, 15, 16, 212, 257, 264, 267, 509, 525-526, 530, 599, 610, 611, 615, 629-631, 634, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial