Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04 березня 2013 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Вимоги мотивовані тим, що 04 березня 2013 року померла [PERSON], яка при житті склала заповіт згідно якого заповіла все своє майно позивачу. Позивач вважав, що спадкове майно він має оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, тому він в вересні 2013 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, з листа приватного нотаріуса Ялтинського міського нотаріального округу [PERSON] від 30 жовтня 2013 року дізнався, що пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з тих самих підстав. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив про неповажність причини пропуску строку прийняття спадщини. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, що бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно заповіту від 19 червня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ялтинської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-1481, [PERSON], [INFO], заповіла все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с.6). [PERSON] померла 04 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АП №263656 (а.с.5). Так, відповідно до заповіту від 19 червня 2012 року спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач – [PERSON] Як вбачається із листа приватного нотаріуса Ялтинського міського нотаріального округу [PERSON] від 30 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Зазначеним листом йому було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.7). Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача з приводу того, що юридична необізнаність не свідчить про поважність пропуску строку. Однак, при цьому суд звертає увагу на такі обставини. Свідок [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні, пояснила, що позивач є її сином, а померла [PERSON] сусідкою, яка хворіла та свідок доглядала її з 1993 року до дня смерті, тому померла залишили все своє майно за заповітом її сину. При цьому спочатку померла розпорядилась спадковим майном на користь другого її сина, однак останній помер, у зв’язку з чим, був складений заповіт на користь позивача. Крім того, судом приймається до уваги та обставина, що пропуск позивачем строку носить нетривалий характер, та не може бути підставою для позбавлення позивача права на отримання спадкового майна, як єдиного спадкоємця після смерті [PERSON]. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважної причини, тому визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved