Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 29.03.2011 року між сторонами у цій справі було укладено кредитний договір № Б99.106.73066, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 5925,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, у неї сформувалася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 37612,14 грн., з яких 5925,00 грн. сума простроченого боргу, 6921,81 грн. сума прострочених процентів, 9,09 грн. строкові проценти, 24676,24 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів та 80,00 грн. віндикаційних витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. З згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Б99.106.73066, згідно умов п. 1.1., п. 1.2. та п. 1.4 якого банк зобов'язувався надати позичальнику 5925,00 грн. строком на 18 місяців та сплатою 8 % річних, а позичальник в свою чергу зобов'язувалася повернути суму кредиту разом із процентними платежами і комісіями. Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу суму кредиту, що підтверджено ордером-розпорядженням №1. Згідно пунктів 2.1 кредитного договору відповідач зобов'язувалася здійснити повернення кредиту разом із процентами та платою за кредитне обслуговування в 18 щомісячних внесках до 1-го числа кожного місяця, при цьому, перші 17 внесків становлять 531,12 грн., а останній внесок 536,14 грн. до 29.09.2012 року. Зазначені умови кредитного договору відповідачкою виконано не було внаслідок чого у неї сформувалася заборгованість за кредитом у сумі 5925,00 грн. сума простроченого боргу, 6921,81 грн. сума прострочених процентів, 9,09 грн. строкові проценти. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 2.4. кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів відповідач зобов'язувалася сплачувати неустойку у виді пені в розмірі 0,15 % в перілд прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % в період прострочення оплати з 61 дня, за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З наведеного вище випливає висновок про те, що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 37532,14 грн., з яких 5925,00 грн. сума простроченого боргу, 6921,81 грн. сума прострочених процентів, 9,09 грн. строкові проценти, 24676,24 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення віндикаційних витрат з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак всупереч цьому, позивачем не доведено наявність таких витрат, їх склад, не надано належного розрахунку віндикаційних витрат та не вказано у чому вони полягали.

Outcome: partial