Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач просила ухвалити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що відповідач більше року у належній їй на праві власності вищевказаній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, вказані обставини перешкоджають їй у користуванні та розпорядженні своєю квартирою. Також просила суд встановити порядок виконання рішення, вказавши реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття реєстраційним органом відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги зазначивши, що у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності відповідач не проживає з березня 2016 року , особисті речі він забрав з квартири, де він мешкає на даний час їй не відомо. Пояснила, що відповідач був зареєстрований у вищевказаній квартирі з вересня 2008 року, тоді коли вона ще не була власником квартири. У цій квартирі проживала її рідна сестра [PERSON], яка померла у листопаді 2015 року, саме вона і зареєструвала у 2008 році відповідача у цій квартирі. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі перешкоджає їй розпорядитися нею, оскільки вона бажає продати належну їй квартиру. Відповідач до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик у газеті «Урядовий кур'єр». Третя особа - Троїцька селищна рада не направила до суду свого представника, до розгляду справи по суті надала заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] приблизно 8 (вісім) років проживав з [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Квартира належала [PERSON] У листопаді 2015 року [PERSON] померла , а відповідач продовжував проживати в квартирі до березня 2016 року, вона бачила що він приходив туди . Пояснила, що з березня 2016 року вона там його не бачила, а бачила там інших людей і вони їй пояснили, що знімають цю квартиру у позивача [PERSON] і будь її купляти. Пояснила, що у літку 2016 року зустрічала відповідача і він їй розповів, що з березня 2016 року проживав з іншою жінкою за її адресою, а зараз живе за іншою адресою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] приблизно з початку березня 2016 року. Дана квартира належить на праві власності позивачу [PERSON] Раніше у цій квартирі мешкала рідна сестра [PERSON] [PERSON], а після її смерті квартира перейшла у власність [PERSON] Разом із [PERSON] у вказаній квартирі мешкав [PERSON] Після смерті [PERSON], яка померла у листопаді 205 року, відповідач ще мешкав у квартирі, а потім з березня 2016 року вона його там не бачила, де він мешкає на даний час їй не відомо. Позивач їй розповідала, що у цій квартирі зараз проживають квартиранти, яким вона бажає її продати. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14). З будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у квартирі [ADDRESS] вбачається, що у квартирі зареєстрований [PERSON] [INFO], з 28.08.2008 року. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, передбачає стаття 391 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач без поважних причин шість місяців, з березня 2016 року, був відсутній у належній їй на праві власності квартирі, а тому є таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: : [ADDRESS]. У задоволенні вимог про встановлення порядку виконання рішення, вказавши реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття реєстраційним органом відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS] слід, відмовити з наступних підстав. Відповідно до статті 7 закону України від 11 грудня 2003 року № 1382- IV «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Тобто цей закон є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 підлягають застосуванню до всіх правовідносин, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому зазначати в рішенні суду про порядок його виконання шляхом вказівки реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття реєстраційним органом відповідача з реєстрації є зайвим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивчаем сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в сумі 551,20 грн., тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі ст. 71,72,150 ЖК України,

Outcome: partial