Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії «Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» пред'явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за додатковим договором від 31 травня 2013 року у розмірі 8428,37 гривень та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. . В позовній заяві посилається на те, що 07.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно з умовами якого, Банк відкриває клієнту рахунок та надає клієнту платіжну карту типу Mastercard Card і ПІН-код до неї. 31.05.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Додатковий договір, відповідно до п. 1.1.4 якого Банк встановив клієнту кредитну лінію у сумі 15000 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 25,0% процентів річних і сплачується щомісячно. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості станом на 11 грудня 2017 року становить 8428,37 грн. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2018 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви. 23 лютого 2018 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року провадження по справі відкрито. Cправу розглянуто за відсутності сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 07.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір за № 3850 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно з умовами якого, Банк відкриває клієнту рахунок та надає клієнту платіжну карту типу Mastercard Card і ПІН-код до неї. 31.05.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Додатковий договір № 1 до договору № 22602, відповідно до п. 1.1.4 якого Банк встановив клієнту кредитну лінію у сумі 15000 (п?ятнадцять тисяч) гривень. Строк дії кредиту встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 25,0% процентів річних і сплачується щомісячно. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до п. 3.9 вказаного договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов?язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, в тому числі, але не виключно у випадку: - затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов?язок сплати яких передбачено договором, щонайменше на один календарний місяць, або - затримання сплати клієнтом комісійних винагород, обов?язок сплати яких передбачений договором, або - перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять відсотків, або - несплати клієнтом більше однієї виплати за договором, яка перевищує п?ять відсотків суми кредиту, або - вчинення клієнтом дій, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того , що клієнт не виконає свої зобов?язання по договору, - інше істотне невиконання зобов?язань за договором та/або зобов?язань, що визначені договором, внаслідок яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів за договором. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 11.12.2017 складає 8428 гривень 37 копійок , з яких: - 4983,95 гривень - загальна сума основної заборгованості (основного боргу); - 712,33 гривень - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; - 2,00 грн загальна сума заборгованості за РКО; - 279,56 гривень - загальна сума нарахованої пені; - 1604,83 гривень сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 395,12 гривень - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 389,98 гривень - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; - 60,60 гривень - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 та 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Таким чином, загальна сума заборгованості за додатковим договором від 31 травня 2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 8428, 37 гривень. Згідно платіжних доручень, при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та 62 грн. У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved