Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 30 листопада 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Однак, дані шлюбні стосунки фактично припинено, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям через різні погляди на сімейне життя та конфліктні ситуації втрачено почуття поваги і любові один до одного. Малолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), а за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Херсоні, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини у віці до шести років, починаючи з 04 лютого 2019 року для дитини у віці від шести до вісімнадцяти років, щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також визначити місце проживання дитини залишивши її проживати разом з нею. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 та ч.3 ст. 191 ЦПК України. При цьому, будучи присутньою в судовому засіданні, яке відбулося раніше, уточнила заявлені позовні вимоги внаслідок чого просила суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу зазначила, що на даний час спору про місце проживання дитини не має, оскільки остання проживає разом з нею. Крім цього, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 30 листопада 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії І-КГ № 080361 повторно виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 05 липня 2013 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-КГ № 154451 виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 12 лютого 2013 року (а.с.7). Однак, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям через різні погляди на сімейне життя та конфліктні ситуації втрачено почуття поваги і любові один до одного. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. При цьому, відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу [PERSON] не надає. Спорупро місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позов і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У звязку з чим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про розірвання шлюбу в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, а також стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 640 грн.

Outcome: approved