Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2015 року на 60 км + 600 м а/д Одеса - Б.Дністровський, автомобілем марки «СІТРОЄН», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований страховою компанією ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» автомобіль марки «ФОРД», д/н [NUMBER] (договір страхування № 250510772.15 від 13.04.2015 p.), під керуванням водія [PERSON] отримав механічні ушкодження. У позовній заяві зазначають, що постановою Подільського районного суду від 25.09.2015 p. встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що ДТП визнано страховою подією, у зв`язку з чим на підставі Звіту №09-048 від 22.09.2015 p. було складено страховий акт №134913 від 19.11.2015 р. та сплачено страхове відшкодування в розмірі 20 539,61 грн. на підставі рахунку № [NUMBER] від 26.10.2015 р. і № 3240 від 26.10.2015 p.. Зазначають, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в СК «Еталон». Позивач звернувся до страхової компанії СК «Еталон» з вимогою погасити збитки, понесені у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, однак СК «Еталон» відмовилася компенсувати збитки, оскільки [PERSON] протягом 1 року з моменту ДТП не подав до страхової компанії заяву про страхове відшкодування. Враховуючи те, що відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 25.09.2015 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, позивач ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20539,61 грн. на відшкодування шкоди та 1762,00 грн. судового збору. В судове засідання представник Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 26 серпня 2015 року о 17.30 год. на 60 км + 600 м а/д Одеса - Б.Дністровський [PERSON] , керуючи автомобілем марки «СІТРОЄН», д/н [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Автомобіль Форд», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» на підставі Договору страхування № 250510772.15 від 13.04.2015 p. (а.с 19-20). Дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 26.08.2015 з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER] , позивач визнав страховою подією. Відповідно до Звіту № 09-048 від 22.09.2015 p матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «ФОРД», д/н [NUMBER] складає: 18 850 грн. 07 коп. (а.с.5-14). Згідно умов Договору страхування № 250510772.15 від 13.04.2015 р. страхове відшкодування було виплачене у розмірі 20 539 грн. 61 коп. (а.с. 18). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.37- 38). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою постановою суду у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого СК «Еталон», №АЕ 002929553. 25.05.2018 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» направили СК «Еталон» претензію про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 20539,61 грн.( а.с.40). Страхова компанія «Еталон» відмовила у виплаті страхового відшкодування відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна потерпілому, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілому, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 45). Посилаючись на те, що у зв`язку з ДТП позивач поніс витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 20539,61 грн., та така сума не була покрита виплатою СК «Еталон», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП [PERSON] , позивач за захистом своїх прав звернувся до суду. Судом встановлено, що станом на день розгляду справи [PERSON] не вжив заходів щодо відшкодування збитків позивачу. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі норм ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України позивач набув права вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, визначаючи особу, яка повинна відшкодувати збитки, суд виходить з того, що відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика СК «Еталон» не виникло обов`язку нести відповідальність за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 002929553, оскільки [PERSON] протягом 1 року з моменту ДТП не звернувся до СК «Еталон» із заявою про страхове відшкодування. У такому випадку, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим, адже згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких доказів, які б спростовували встановлені обставини справи, суду не надано. Зокрема, [PERSON] суду не надано доказів про те, що він звертався до СК «Еталон» із заявою про страхове відшкодування протягом 1 року після ДТП, або ж доказів про те, що існують інші обставини, які виключають його відповідальність за шкоду, завдану з його вини. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування таких коштів, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на виплату страхового відшкодування в розмірі 20539,61 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved