Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], однак, 10 жовтня 2014 року уточнивши свої позовні вимоги звернулось також до [PERSON] та [PERSON] і остаточно наполягало на зверненні стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року, в розмірі 27309,12 доларів США, що за курсом 11,24 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 квітня 2014 року складає 306954,48 грн. на житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року) з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованого за адресою : [ADDRESS] та на стягненні з відповідачів судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі у судове засідання не з'явились, не надали цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлялись, чому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі доказами.Однак, 25 грудня 2014 року (вх. №15715) надійшли заперечення від [PERSON] на уточнену позовну заяву про звернення стягнення та виселення, в яких, [PERSON], просить в задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22 серпня 2017 року. 30 травня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року. Відповідно до якої сума заборгованості, що виникла у період с дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшити на 8226,45 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 доларів США; комісія у розмірі 0,00 доларів США; пеня у розмірі 8226,45 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 травня 2023 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж з 30 травня 2013 року становить 293,05 доларів США) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 22 серпня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області, Сухарчук Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 3518. Згідно до цього договору [PERSON], яка є майновим поручителем за [PERSON], надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 48,6 кв.м., житлова площа - 32,4 кв.м.. майно належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, справа № 2-2577/2006 від 21 листопада 2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 90900,00 грн. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» має право вимоги від [PERSON] та [PERSON] належного виконання обов'язків за кредитним договором № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 року та іпотечним договором від 22 серпня 2007 року № ODKTGA00000422. Однак, відповідач, [PERSON], не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Станом на 22 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором № ODKTGA00000422 від 22 серпня 2007 складає 27309,12 доларів США, з яких: 16823,32 доларів США - заборгованість за кредитом; 686,10 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 160,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8318,08 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 22,24 доларів США - штраф (фіксована частина); 1299,38 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до довідки № 610 від 25 липня 2014 року Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак проживає лише - [PERSON]. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved