Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач ПрАТ «МТС Україна» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з відповідача в розмірі 2973,40 грн. та судовий збір. 11.09.2015 року, було видано судовий наказ. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року судовий наказ від 11.09.2015 року, скасовано. Таким чином, позивач 18.01.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 2973,40 грн. за період з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року та судового збору. Позов обґрунтовано тим, що між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] укладено договори про надання послуг мобільного зв'язку № 2376707 від 30.03.2004 року на номер телефону [NUMBER], № 2376697 від 06.08.2005 року на номер телефону [NUMBER] про надання мобільного телефонного зв'язку з наданням особового рахунку [NUMBER], відповідно до яких оператор (позивач) надає абоненту (відповідачу) послуги мобільного зв'язку, а абонент користується вищенаведеними послугами та своєчасно оплачує їх вартість на умовах, визначених в угоді. Абонент, відповідно до Угоди, зобов'язаний вчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з діючими тарифами. ПрАТ «МТС Україна» надав відповідачу передбачені умовами договору послуги зв'язку, проте, останнім в порушення умов договору, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, не виконуються, отримані послуги не оплачуються, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість за період часу з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року в загальній сумі 2973,40 грн., а в наданий строк для врегулювання спору в досудовому порядку борг відповідачем не сплачений, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі наведеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні 24.03.2016 року представник позивача Маслова Т.В., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. У судовому засіданні 24.03.2016 року, представник відповідача - [PERSON], проти задоволення позову заперечував, надавши до суду письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов'язальних правовідносинах. Так, між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», яке на виконання Закону України «Про акціонерні товариства» змінило своє найменування на ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] укладено договори про надання послуг мобільного зв'язку № 2376707 від 30.03.2004 року на номер телефону [NUMBER], № 2376697 від 06.08.2005 року на номер телефону [NUMBER] про надання мобільного телефонного зв'язку з наданням особового рахунку [NUMBER], відповідно до яких оператор (позивач) надає абоненту (відповідачу) послуги мобільного зв'язку, а абонент користується вищенаведеними послугами та своєчасно оплачує їх вартість на умовах, визначених в угоді. Абонент, відповідно до Угоди, зобов'язаний вчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з діючими тарифами (а.с.9-14). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Абонент, відповідно до Договору, зобов'язаний вчасно оплачувати послуги зв'язку оператора згідно з діючими тарифами. Телекомунікаційні послуги, відповідно до ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є: 1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ; 2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Абонентна плата - фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг (ст.1 зазначеного Закону). При підключенні до мережі оператора, відповідно до Договору, абонент здійснює оплату замовлених послуг та початкові платежі згідно з тарифним планом, до якого абонент підключається. Оплата абонентом послуг стільникового зв'язку здійснюється згідно діючих тарифів. Умови даної угоди погоджені сторонами, що підтверджується їх підписами, та як встановлено в ході розгляду справи, не спростовуються. ПрАТ «МТС Україна» надала відповідачу передбачені умовами договору послуги зв'язку, проте останнім в порушення умов договору, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, не виконуються, отримані послуги не оплачуються, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість за період часу з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року в загальній сумі 2973,40 грн. (а.с.7, 15,16, 17). Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, оплата послуг зв'язку споживачем здійснюється на підставі рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим у випадку оплати послуг в кредит, якщо іншої дати не передбачено договорами на надання телекомунікаційних послуг. Споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону (ст. 36 Закону України «Про телекомунікації»). Відповідно до статті 33 Закону України «Про телекомунікації» правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги, надані в кредит по телефону. В порушення Закону України «Про телекомунікації», правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, відповідач вартість наданих послуг не сплатив по теперішній час, борг якого складає 2973,40 грн. Судом надана правова оцінка запереченням представника відповідача проти позову, однак, останні не заслуговують на увагу, та розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання відповідачем зобов'язань, тому вказані заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення, як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення № [NUMBER] від 06.01.2016 року (а.с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved