Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], ТОВ «Кредит Колекшн груп», Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», ПАТ «Банк Форум», ПАТ «ОТП Банк», в якому просить майно, належне на праві власності відповідачу [PERSON] та передане в іпотеку позивачу в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею - 38,99 кв.м, житловою площею - 19,60 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], звільнити з-під арештів, накладених державними виконавцями Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в порядку забезпечення примусового виконання виконавчих листів про стягнення з відповідача [PERSON] грошових сум на користь відповідачів ТОВ «Кредит Колекшн груп», Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», ПАТ «Банк Форум», ПАТ «ОТП Банк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у нього вищого пріоритету зареєстрованих обтяжень зазначеного майна, значне перевищення суми заборгованості [PERSON] перед позивачем над вартістю іпотечного майна, та на ст.ст.54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.5 Закону України «Про іпотеку», які, на думку позивача, передбачають переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки за умови наявності пріоритету реєстрації обтяження, а також право заставодержателя вимагати звільнення такого майна з-під арешту. Також представник позивача просив суд стягнути на його користь судові витрати з відповідача [PERSON] Представник позивача в судову засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснивши при цьому, що вони мають бажання вирішити свої зобов'язання перед банком за рахунок іпотечної квартири та не заперечують щодо покладення судових витрат по оплаті судового збору саме на них. Представник Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиціїу судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та надала суду для огляду матеріали виконавчих проваджень. Позивач, представники відповідачів - ТОВ «Кредит Колекшн груп», Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», ПАТ «Банк Форум», ПАТ «ОТП Банк», в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, представників відповідачів - ТОВ «Кредит Колекшн груп», Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», ПАТ «Банк Форум», ПАТ «ОТП Банк». Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав останньому кредит в розмірі 39200,00 доларів США (а.с.4-6). У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, позивач та відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки квартири №б/н від 12 вересня 2007 року. Згідно п.33.3 договору іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею - 38,99 кв.м, житловою площею - 19,60 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г. 12.09.2007 року, за реєстром №4139 (а.с.7-9). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно часом державної реєстрації обтяження на підставі договору іпотеки об'єкту нерухомості - [ADDRESS], є 12.09.2007 року (а.с.120). Також судом встановлено наявність наступних арештів спірного об'єкту нерухомості. 20 січня 2011 року головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бородавко Е.В при примусовому виконані судового наказу №2н-250, виданого 26.10.2010 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON], у тому числі на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №23566195 від 06.01.2011 року. 12 травня 2011 року головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бородавко Е.В при примусовому виконані виконавчого листа №2-494, виданого 14.03.2011 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №25824798 від 13.04.2011 року. 06 квітня 2012 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Лавровою К.А. при примусовому виконані виконавчого листа №2-494, виданого 14.03.2011 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №31979790 від 05.04.2012 року. 24 липня 2012 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Лавровою К.А. при примусовому виконані виконавчого листа №2-4346, виданого 21.06.2012 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №33447579 від 24.07.2012 року. 19 жовтня 2012 року заступником начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Говіною Л.В. при примусовому виконані виконавчого листа №2-709, виданого 23.08.2012 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №34735803 від 18.10.2012 року. 06 червня 2014 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Лавровою К.А. при примусовому виконані виконавчого листа №2-4346/2011, виданого 21.06.2012 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] Вищезазначене обтяження підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №43417642 від 02.06.2014 року (а.с.10-14, 121-123, 128-135). З аналізу витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що зазначені арешти зареєстровані за часом пізніше ніж час державної реєстрації обтяження на підставі договору іпотеки об'єкту нерухомості - [ADDRESS] (а.с.120-123). Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. За ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, договір іпотеки міжПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений у 2007 році, на підставі даного договору 12.09.2007 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена державна реєстрація обтяження об'єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS]. Інші обтяження на спірний об'єкт не рухомості були зареєстровані після 2007 року. Отже, обтяження, зареєстроване в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», має пріоритет над іншими обтяженнями. Тому відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь інших стягувачів, окрім ПАТ КБ «ПриватБанк», які не є іпотекодержателями. У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати, враховуючи думку представника позивача та представника відповідача [PERSON], підлягають стягненню лише з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved