Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 15.08.2007 року в розмірі 16000 грн. 10 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 40 коп. Свої вимоги мотивував тим, що 15.08.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій обовязок згідно до договору [PERSON] виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 30.11.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 16 000 грн. 10 коп. в тому числі: 7 883 грн. 08 коп. заборгованості за кредитом, 5 993 грн. 79 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 885 грн. 13 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 738 грн.10 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча завчасно надіслав до суду заяву згідно якої прохав справу розглядати у його відсутності та вразі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема визнав заборгованість по тілу кредиту, а що стосується заборгованості по відсоткам за користування кредитом і нарахованій неустойці, то в цій частині позов визнав частково та пояснив, що на час отримання кредитної картки він працював та вчасно погашав отримані суми кредиту. Потім його було скорочено з роботи, він перебував на обліку в центрі зайнятості та у нього було скрутне матеріальне становище, у зв»язку чим виникла заборгованість. Вказані обставини перешкоджали йому сплачувати заборгованість за кредитом та призвели до виникнення вказаної у позові заборгованості. Вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. 15 серпня 2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання кредиту в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] Банком було збільшено кредитний ліміт до 8000 грн.. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договром банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договром, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Згідно умов укладеного договору від 15.08.2007 року [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 цього Договору в разі невиконання зобовязань на вимогу банку [PERSON] зобовязався виконати зобовязання по поверненню Кредиту, в тому числі простроченого кредиту Овердрафта, оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 цього Договору при порушенні позичальником строків платежу по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Як встановлено судом, свій обовязок згідно кредитного договору [PERSON] виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобовязання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 30.11.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 16 000 грн. 10 коп. в тому числі: 7 883 грн. 08 коп. заборгованості за кредитом, 5993 грн. 79 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 885 грн. 13 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 738 грн.10 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 7883 грн. 08 коп. та в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5993 грн. 79 коп. є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення пені та комісії в сумі 885 грн. 13 коп. та штрафів в сумі 1238 грн. 10 коп., то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, майновий стан відповідача, розмір збитків, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, то суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки (штрафів, пені), що підлягає стягненню та вважає за необхідне стягнути її у розмірі 20% від нарахованих сум, в зв»язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: partial