Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» ( далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулось до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 141823 грн. 44 коп., а також стягнути 1418 грн. 23 коп. судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2014 року між [PERSON] та Прат «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №3700014002/0000164, за яким застраховано автомобіль [NUMBER]. 15.02.2015року на автодорозі Київ-Українка поблизу с. Плюти Обухівського району Київської області відбулось зіткнення застрахованого автомобіля під керування [PERSON] та автомобіля «ОPEL VIVARO», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого застрахований автомобіль був пошкоджений. ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення ним правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Обухівського районного суду від 20 лютого 2015 року по справі № 372/720/15-п. [PERSON] звернувся з заявою про настання страхового випадку та подав усі необхідні документи. Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ № 66С/02/15 від 06.03.2015 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 229181 грн. 18 коп. Відповідно до рахунку-фактури №645360 від 31.03.2015 року 03.04.2015 року ПрАТ «СК «Уніка» складено та затверджено страховий акт 00163068 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. На виконання Договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 133162 грн. 62 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок [PERSON] В ході виконання ремонту ТЗ було виявлено скриті пошкодження, які зафіксовано у рахунку № [NUMBER] від 14 травня 2015 року. Позивачем складено Аварійний сертифікат та страховий акт №00163068, за якими було здійснено доплату в розмірі 58660 грн. 82 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 017655 від 21.05.2015 року. З моменту виплати позивачем страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача, як винної особи, шкоди, завданої власнику застрахованого і пошкодженого у ДТП автомобіля. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» згідно Полісу АІ/3403514. Ліміт за цим полісом складає 50000 грн., франшиза - 0грн. Сума, яку відшкодовує ТДВ складає 50000 грн., отже, з відповідача позивач просить стягнути на його користь різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій особи, винної у ДТП, та сумою, що покриває Поліс ТДВ (191823 грн. 44 коп. - 50000 грн.) - в сумі 141823 грн. 44 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити за безпідставністю. Вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 15.02.2015року близько 12:20 год. на автодорозі Київ-Українка через Плюти сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керування [PERSON] та автомобіля «ОPEL VIVARO», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Вина відповідача у зазначеній ДТП встановлена постановою Обухівського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року у справі № 372/720/15-ц, яка набрала законної сили. Транспортні засоби на момент ДТП були застраховані: автомобіль BMW X3 - у ПрАТ «СК «Уніка» згідно Договору добровільного страхування автотранспорту № 370001/4002/0000164 від 23 липня 2014 року, автомобіль «OPEL VIVARO» - у ТДВ «СК «Київ-Ре» згідно з Полісом АІ / 3403514. 16 лютого 2015 року власник автомобіля BMW X3 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та подав відповідні документи. Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ № 66С/02/15 від 06 березня 2015 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 229 181,18 грн., а розмір матеріального збитку заподіяний внаслідок його пошкодження складає 150 942,90 грн. Відповідно до рахунку-фактури № 645360 від 31 березня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» складено та затверджено страховий акт 00163068 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. На виконання Договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 133 162,62 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок [PERSON] - власника автомобіля BMW X 3. В ході виконання ремонту ТЗ було виявлено скриті пошкодження, які зафіксовано у рахунку № [NUMBER] від 14 травня 2015 року. Позивачем складено Аварійний сертифікат та страховий акт № 00163068, за якими було здійснено доплату в розмірі 58 660,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 017655 від 21 травня 2015 року. Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зокрема, за положеннями ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач, з метою захисту порушеного права звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу. При цьому позивач, як на підставу заявленого позову, посилається на те, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Разом з тим, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми права, що регулюють право зворотної вимоги (регресу). Відповідно до положень пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, до договорів майнового страхування застосовується суброгація, а не регрес. Так, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Оскільки право вимоги до позивача перейшло саме через виплату страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування, то відносини відповідача та позивача регулюються саме ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Так при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене та те, що до позивача не перейшло право регресної вимоги до відповідача, а виникло лише право вимоги саме в порядку суброгації, суд прийшов до висновку, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права, у зв'язку з чим позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в порядку регресу задоволенню не підлягають, що не позбавляє позивача права звернутись в суд з відповідним позовом на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27. Закону України «Про страхування» про стягнення матеріальної шкоди в порядку суброгації. Відмова у задоволенні позову саме через порушення позивачем способу захисту своїх цивільних прав та інтересів не є обмеженням його права доступу до правосуддя у належний спосіб, передбачений ч.2 ст.16 ЦК України. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 1418, 23 гривень, у відповідності до ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача, а залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed