Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України»в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Романіва І.М. (довіреність зареєстрована у реєстрі за № 11, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотіального округу Івановою С.М., належно засвідчена копія долучена до матеріалів позовної заяви) звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 30.05.2916 року у загальному розмірі 18 075,19 грн.. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 22.06.2018 року (головуючий - суддя Ясінський Ю.Є.) вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді від 19.10.2018 року справа передана для розгляду судді Микитину В.Я. у зв'язку із закінченням п'ятирічного терміну повноважень судді Ясінського Ю.Є.. Розгляд справи по суті відбувся 13.12.2018 року, без участі сторін. Позов обґрунтувано тим, що 30.05.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву № 1340537 про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до блоку 5 заяви, підписанням цієї заяви сторони домовились викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1028962 від 16.12.2014 року, рахунку № [NUMBER] в новій редакції, викладеній в цій заяві про приєднання, тарифах та договорі, підтверджує досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору. Відповідно до заяви на встановлення відповідної кредитної лінії укладеної між банком та відповідачем від 30.05.2016 року, останньому встановлено кредит в розмірі 14000,00 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Термін платіжної картки до 31.12.2017 року. Відповідно до 1.7 розділу 22 ДКБО, п. 6.8 заяви, датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення кредитної лінії, а датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту. Відповідно до випуски про рух по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 16.12.2014 року по 05.05.2018 року відповідач активно користувався карткою, здійснював зняття готівки, проводив платежі, що підтверджує використання відповідачем кредитним коштів. Зазначена вимога одержана відповідачем 03.04.2018 року, однак борг не ліквідований. Станом на 05.05.2018 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 18075,19 грн. з яких: заборгованість по основному боргу - 13995,18 грн., заборгованість по прострочених процентах - 3233,08 грн., заборгованість по строковим нарахованим процентам - 356,59 грн., прострочена комісія - 7,00 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту - 350,41 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 37,16 грн., інфляційні втрати від сум прострочених процентів - 95,77 грн. Просить на підставі ст. ст. 530, 610, 625, 629, 634,1048,1049 ЦК України позов задовольнити. Належним чином уповноважений представник позивача Романова Н.В. у судове засідання не з'явилася, однак подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у котрому зазначила, що просить дану справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід'ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз'яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.05.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 3.1 заяви про приєднання шляхом підписання вказаної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 6.1 заяви про приєднання підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, Позичальник погодився на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно з п. 6-2-6.3 заяви про приєднання клієнту було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 14000 грн. з можливим подальшим збільшенням до 15000 на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Згідно п. 6.5. зави про приєднання процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов'язання, надавши кредит у встановленому договорі розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 05.05.2018 року складає - 18075,19 грн. з яких: заборгованість по основному боргу - 13995,18 грн., заборгованість по прострочених процентах - 3233,08 грн., заборгованість по строковим нарахованим процентам - 356,59 грн., прострочена комісія - 7,00 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту - 350,41 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 37,16 грн., інфляційні втрати від сум прострочених процентів - 95,77 грн.. У відповідності до ст. ст. 525, 526, аб. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. У разі порушення боржником зобов'язання кредитор відповідно до ст. ст. 549, 551 ЦК України має право на неустойку (штраф, пеню). У зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 05.05.2018 року становить 18 075 грн. 19 коп.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1762,00 грн., які підтверджені документально.

Outcome: approved