Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що мають спільну неповнолітню дитину, відсутність допомоги з боку відповідача та тяжкий матеріальний стан у зв`язку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача, а остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини та довідкою Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 60 від 06.03.2020 року й відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини 2-4 ст. 84 цього кодексу. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання та утримання неповнолітньої дитини, в силу ст.ст. 84, 91, 180-182 СК України, є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню, як такі що відповідають інтересам дитини, а підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн 60 коп. та на підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved