Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № CSH0F110900023 від 15.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7091грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 177,28грн. ЗАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. та Статуту. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того, він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізособам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 488грн. 72коп.) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно договору. При порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,00% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Для виконання зобов»язань банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, направлених на погашення боргу. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізособам, позичальник зобов»язаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви (п.3.2.2), сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів (п.3.2.3), сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних Умов (п.3.2.4), повністю повернути кредит до дати зазначеної у заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені у заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми, вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.2.9). Відповідно до п.5.1 Умов , при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2 та п.3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми боргу. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 15.03.2012р. з відповідач на користь позивача стягнута заборгованість у розмірі 67375грн. 44коп., яка виникла станом на 15.06.2011р. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами за умовами договору, внаслідок чого за період з 16.06.2011р. по 07.12.2015р. заборгованість становить в розмірі 20582грн. 93коп., з яких: борг по пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору 19126грн. 60коп.; штраф (фіксована частина_ - 500грн. 00коп.; штраф (процентна складова) 956грн. 33коп. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та судові витрати судовий збір 1218грн. 00коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю [PERSON] не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить повністю задовольнити уточнені позовні вимоги і не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору № CSH0F110900023 від 15.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7091грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 177,28грн. ЗАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. та Статуту. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того, він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізособам «Розстрочка» (Стандарт) складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 488грн. 72коп.) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно договору. При порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,00% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Для виконання зобов»язань банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, направлених на погашення боргу. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізособам, позичальник зобов»язаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви (п.3.2.2), сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів (п.3.2.3), сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних Умов (п.3.2.4), повністю повернути кредит до дати зазначеної у заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені у заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми, вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.2.9). Відповідно до п.5.1 Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2 та 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми боргу. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 15.03.2012р. з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість у розмірі 67375грн. 44коп., яка виникла станом на 15.06.2011р. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами за умовами договору, внаслідок чого за період з 16.06.2011р. по 07.12.2015р. заборгованість становить в розмірі 20582грн. 93коп., з яких: борг по пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору 19126грн. 60коп.; штраф (фіксована частина) - 500грн. 00коп.; штраф (процентна складова) 956грн. 33коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обовязки та надав відповідачу кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, а відповідач, взяті по договору обовязки не виконав, заборгувавши позивачу борг протягом часу з 16.06.2011р. по 07.12.2015р. на загальну суму 20582грн. 93коп., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1218 грн. 00 коп. (платіжне доручення від 10.12.2015р.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved