Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. Посилався на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління, зміненого на ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було укладено 12 травня 2008 року договір відновлюваної кредитної лінії № 997, згідно якого, відповідачу було надано кредит в сумі 978000 грн. на 120 місяців, з остаточним терміном погашення не пізніше 28 квітня 2018 року на споживчі потреби, із відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 10 % річних. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 28 квітня 2010 року, сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №№1-3 до договору відновлювальної кредитної лінії, і є його невідємною частиною. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка полягає в погашенні щомісячно рівними частинами до 28 числа кожного місяця, починаючи з 28 травня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 28 квітня 2018 року. Відповідно до п.3.3.1 умов договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року, позичальник зобовязується точно в строки, обумовлені договором відновлювальної кредитної лінії, повернути кредит в сумі 978000 грн. та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по договору відновлювальної кредитної лінії на першу вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі відновлювальної кредитної лінії, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно з п.3.3.2. договору відновлювальної кредитної лінії позичальник зобовязаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. 3.2.2. договору відновлювальної кредитної лінії банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентам чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії, вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, та стягнути заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно п. 1.5. договору відновлювальної кредитної лінії за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначені в договорі відновлювальної кредитної лінії. Згідно п. 1.5.1.3 договору відновлювальної кредитної лінії нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше 28 числа кожного місяця, починаючи з поточного місяця після видачі першого траншу. На підставі заяви [PERSON] від 12 травня 2008 року про надання йому першого траншу в сумі 978000 грн., у відповідності до додаткової угоди № 1 від 12.05.2008 року, йому було надано перший транш в сумі 978000 грн. Дана сума була перерахована на позичковий рахунок [PERSON] для видачі готівкою згідно з розпорядженням від 12 травня 2008 року начальника облуправління ВАТ «Ощадбанк» операційному відділу Чернівецького облуправління «Ощадбанк». Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 978000 грн., підтверджується заявою на видачу готівки № 824292-001 від 12 травня 2008 року за його підписом. Згідно з угодою №2 від 28 січня 2009 року до договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року, пункт 1.5.1.3 викладений в такій редакції: «нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше в термін до останнього робочого дня кожного місяця». Після закінчення терміну дії відновлювальної кредитної лінії у відповідності до угоди № 3 від 28 квітня 2010 року п. 1.2 договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року у новій редакції визначена сума щомісячних платежів, а саме: 10187 грн. 50 коп. до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 травня 2010 року згідно з графіком погашення заборгованості. Остаточним терміном повернення кредиту є 28 квітня 2018 року. Згідно з додатковим договором № 4 від 30 липня 2010 року, яким п.1.2. договору відновлювальної кредитної лінії, викладений в новій редакції, визначена сума фактичної заборгованості за кредитом, що складає 971504 грн. 82 коп. і яка підлягає погашенню щомісячно, рівними частинами, в сумі 11039 грн. 83 коп., починаючи з січня 2011 року згідно з графіком погашення заборгованості. Згідно п. 1.8 договору відновлювальної кредитної лінії за надання банківських послуг позичальник сплачує банку наступні комісійні винагороди, а саме: за обслуговування кредиту по відновлювальній кредитній лінії в розмірі 0,3% річних на залишок заборгованості по кредиту щомісячно. Відповідно до п. 5.2. договору відновлювальної кредитної лінії за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,06% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії було укладено договори поруки: №1787 від 12.05.2008 р. з [PERSON] та № 1788 від 12 травня 2008р. з [PERSON]. Згідно п.3.1. договорів поруки поручитель відповідає по зобовязаннях за договором відновлювальної кредитної лінії за тим же обсягом, що і боржник. У разі порушення боржником виконання зобовязання банк має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами договору відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до розділу 1 Договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії. Також в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна від 12 травня 2008 p., посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі №2723, за яким майновим поручителем виступає [PERSON]. Згідно з договором іпотеки нерухомого майна предметом іпотеки є: житловий будинок № 134 з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Сторожинецька, та земельна ділянка, площею 0,10 га, кадастровий номер 7310136300:18:003:0018 цільового призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в м.Чернівці, вул. Сторожинецька, 134. Боржник не виконав взятих на себе зобовязань, зокрема порушив вимоги п. 3.3.1. та п. 1.5.1.3 договору відновлювальної кредитної лінії. В звязку з порушенням зобовязань за договором відновлюваної кредитної лінії банк звернувся до позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] з вимогами здійснити погашення кредиту та суми простроченої заборгованості в повному розмірі, а в разі непогашення боргу буде здійснюватися погашення в примусовому порядку. Незважаючи на неодноразові повідомлення про необхідність сплати боргу позичальнику [PERSON]М та поручителям [PERSON] та [PERSON], відповідачі з банком не розрахувалися, у звязку із чим, станом на 23 січня 2012 року сума заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року становить 932013 грн. 06 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 894224 грн. 37 коп., заборгованості по відсоткам 26414 грн. 48 коп., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в сумі 894 грн. 24 коп. та заборгованості по пені в сумі 10479 грн. 97 коп. Просить стягнути достроково, солідарно із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], на його користь борг за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року в сумі 932013 грн. 06 коп. 26 лютого 2013 року, представником ПАТ «Державний ощадний банк України» подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в звязку з тим, що станом на 25 лютого 2013 року збільшилась заборгованість відповідачів за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12.05.2008 р. і становить 1080956 грн. 19 коп., тому просить стягнути достроково на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку, борг за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року в сумі 1080956 грн. 19 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 894224 грн. 37 коп., заборгованості по відсоткам 123936 грн. 42 коп., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в сумі 3800 грн. 52 коп. та заборгованості по пені в сумі 58994 грн. 88 коп. 11 листопада 2015 року позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів боржника та поручителів заборгованість в сумі 1080956 грн.19 коп., при цьому врахувати, що у випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж самого зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 липня 2015 року обєднано в одне провадження цивільну справу № 727/1283/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання договору поруки припиненим та цивільну справу № 2-533/12 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. В позові [PERSON] посилається на те, що під час отримання кредиту [PERSON], йому було запропоновано стати його поручителем, про що він підписав договір поруки № 1787 від 12 травня 2008 року. З середини 2011 року, на його адресу почали надходити листи про його солідарну відповідальність по кредиту [PERSON] Під час дії кредитного договору № 997 від 12 травня 2008 року до нього неодноразово укладались додаткові угоди, на підставі яких було збільшено термін відновлювальної лінії на шість місяців. Рахує, що будь-яка зміна кредитної угоди повинна бути узгоджена із ним, однак жодна додаткова угода не була надана для ознайомлення та не була узгоджена. У відповідності до п. 1.8. кредитної угоди за обслуговування кредиту щомісячно сплачується комісія у розмірі 0,3% від суми заборгованості по кредиту. Таким чином, збільшення терміну кредитної лінії на шість місяців призвело до сплати додаткової комісії у розмірі близько 30000 грн. Просить визнати договір поруки № 1787 від 12 травня 2008 року припиненим з 30 липня 2010 року. В судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України», підтримав позовні вимоги банку, просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові, позов [PERSON] не визнав, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, просив у позові [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнає, що у нього є борг, але не згоден із сумою, яку просять стягнути, неодноразово в судові засідання не зявлявся, 25 грудня 2015 року залишив залу судового засідання, а тому суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, 07 грудня 2015 року надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність позов банку не визнав, свій позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, 07.12.2015 року подала суду заяву, в якій повідомила, що позов банку не визнає, її інтереси буде представляти [PERSON], який покинув залу судового засідання. Свідок [PERSON] суду показала, що працює в банку головним бухгалтером, входить в кредитний комітет. Сума, сплачена [PERSON] 29 червня перенеслась на просрочку, оскільки проводка була автоматична. 02 липня побачили помилку, зробили корегування 30-тим числом червня, на залишок кредиту, ця сума не вплинула, воно зменшило прострочену заборгованість. Потім побачили, що не нараховувалась комісія, нарахували комісію згідно договору. [PERSON] комісію сплатив. Нарахування комісії ніяк не вплинуло на нарахування відсотків, пені. Свідок [PERSON] суду показав, що є заступником начальника кредитного відділу банку, в кредитному комітеті він обіймає посаду секретаря, питання платоспроможності [PERSON] не обговорювались в комітеті. Комітетом надано дозвіл на першу і другу реструктуризацію . Першу реструктуризацію було проведено, відносно другої кредитну справу направлено в Київ, для дачі дозволу на проведення реструктуризації. Другий раз у реструктуризації було відмовлено за рішенням центрального апарату Києва. Кредитна справа [PERSON] була направлена в центральний аппарат банку м.Києва, який розглянув клопотання про реструктуризацію, надав дозвіл, але при виконанні певних умов. Особливості кредитування працівників банку полягають у пільговій процентній ставці. Свідок [PERSON] суду показав, що на момент 2011 року, він обіймав посаду завідуючого сектором супроводження кредитних операцій фізичних осіб Ощадбанку. Провели оцінку платоспроможності [PERSON] в липні 2010 року. Документи, що приймаються співробітником при розгляді заяви про реструктуризацію заява про реструктуризацію, документи про доходи. Позичальник власноручно заповнює заявку. Відносно повторного не проведення реструктуризації [PERSON] справа вирішувалася в Києві, де було прийняте позитивне рішення про реструктуризації, але за виконання позичальником певних умов. Заслухавши доводи сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до відповідачів підлягають до задоволення, а в позові [PERSON] про визнання договору поруки припиненим з 30 липня 2010 року слід відмовити. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено 12 травня 2008 року договір відновлюваної кредитної лінії № 997, згідно якого, відповідачу було надано кредит в сумі 978000 грн. на 120 місяців, з остаточним терміном погашення не пізніше 28 квітня 2018 року на споживчі потреби, із відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 10 % річних ( т.1 а.с. 6-10). Кредит надавався на споживчі потреби окремим частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 28 квітня 2010 року, сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №№1-3 до договору відновлювальної кредитної лінії, і є його невідємною частиною. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка полягає в погашенні щомісячно рівними частинами до 28 числа кожного місяця, починаючи з 28 травня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 28 квітня 2018 року. Відповідно до п.3.3.1 умов договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року, позичальник зобовязується точно в строки, обумовлені договором відновлювальної кредитної лінії, повернути кредит в сумі 978000 грн. та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по договору відновлювальної кредитної лінії на першу вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі відновлювальної кредитної лінії, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідно до п. 3.2.2. договору відновлювальної кредитної лінії банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентам чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії, вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, та стягнути заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно п. 1.5. договору відновлювальної кредитної лінії за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначені в договорі відновлювальної кредитної лінії. Згідно п. 1.5.1.3 договору відновлювальної кредитної лінії нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше 28 числа кожного місяця, починаючи з поточного місяця після видачі першого траншу. Згідно п. 1.8 договору відновлювальної кредитної лінії за надання банківських послуг позичальник сплачує банку наступні комісійні винагороди, а саме: за обслуговування кредиту по відновлювальній кредитній лінії в розмірі 0,3% річних на залишок заборгованості по кредиту щомісячно. Відповідно до п. 5.2. договору відновлювальної кредитної лінії за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,06% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 12 травня 2008 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено додаткову угоду №1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року(т.1 а.с.12). Пунктом 1 даної угоди п.1.1 договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року викладено в такій редакції: « Банк зобовязується надавати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 978000 грн., а позичальник зобовязується отримувати, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 978000 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 10% річних. Комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором. Перший транш надається в сумі - 978000 грн.» 28 січня 2009 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено додаткову угоду №2 до договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року ( т.1 а.с.11). Пунктом 1 даної угоди п. 1.5.1.3 договору відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2015 року викладено в такій редакції: «Нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше в термін до останнього робочого дня кожного місяця Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 28 квітня 2018 року». Крім цього, 28 квітня 2010 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено додаткову угоду №3 до договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року ( т.1 а.с.13) Пунктом 1 даної угоди п. 1.2 договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року викладено в такій редакції: « Кредит надається на споживчі цілі. Кредит надається окремими частинами ( траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 28.04.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до 25 числа кожного наступного місяця за звітним, починаючи з 25 травня 2010 р. Остаточним терміном повернення кредиту є 28 квітня 2018 року. На виконання п.1.2 договору відновлювальної кредитної лінії №997 від 12.05.2008 р. станом на 28.04.2010 року сума фактичної заборгованості за кредитом складає 978000 гривень, ця сума підлягає погашенню щомісячно рівними частинами в сумі 10187, 50 грн. до 25 числа місяця наступного за звітним. Починаючи з 25 травня 2010 року згідно з графіком погашення заборгованості. Остаточним терміном повернення кредиту є 28.04.2018 року.» На підставі п.2 даної додаткової угоди п. 1.5.1.3. договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року викладено в такій редакції: « Нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 25 травня 2010 року. Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в установах ВАТ «Ощадбанк». Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 28 квітня 2018 року.» Також, між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено додатковий договір від 30 липня 2010 року №4 до договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року (т.1 а.с.14). Згідно із п.1 даної угоди, п.1.2. договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року викладено в такій редакції: «Кредит надається на споживчі цілі. Кредит надається окремими частинами ( траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 28.04.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця за звітним, починаючи з січня 2011 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 28 квітня 2018 року. На виконання п.1.2 договору відновлювальної кредитної лінії №997 від 12.05.2008 р. станом на 27.07.2010 року сума фактичної заборгованості за кредитом складає 971504,82 грн., ця сума підлягає погашенню щомісячно рівними частинами в сумі 11039,83 грн. починаючи з січня 2011 року згідно з графіком погашення заборгованості. Остаточним терміном повернення кредиту є 28.04.2018 року». На підставі п.2 даної угоди, п. 1.5.1.3. договору відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року викладено в такій редакції: « Нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з серпня 2010 року. Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в установах ВАТ «Ощадбанк». Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 28 квітня 2018 року». На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна від 12 травня 2008 p., посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі №2723, за яким майновим поручителем виступає [PERSON]. Згідно з договором іпотеки нерухомого майна предметом іпотеки є: житловий будинок № 134 з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Сторожинецька, та земельна ділянка, площею 0,10 га, кадастровий номер 7310136300:18:003:0018 цільового призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в м.Чернівці, вул. Сторожинецька, 134. На забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки 12 травня 2008 року №1787(т.1 а.с.23) . На забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки 12 травня 2008 року №1788 ( т.1 а.с.24). Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно розділу 1 договорів поруки №1787, №1788 від 12 травня 2008 року, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно п.3.1. розділу 3 договорів поруки №1787, №1788 від 12 травня 2008 року, поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним договором відновлювальної кредитної лінії в тому ж обсязі, що і боржник. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визнання договору поруки припиненим, та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON], з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення грошових коштів, відмовлено у позові [PERSON] про визнання договору поруки таким, що припинений, зустрічний позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» проценти в сумі 73987 грн. 89 коп., комісію в сумі 2235 грн. 60 коп., пеню в сумі 75887 грн.65 коп. Вищевказаним рішенням встановлено, що надання банком позичальнику відстрочки погашення кредиту терміном на 6 місяців без продовження строку дії кредитного договору хоча і є зміною зобовязань, але не припиняє поруки, оскільки не збільшує розміру відповідальності самого поручителя. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2014 року у справі №3-196гс14. Договори поруки 12 травня 2008 року №1788, №1788 також не є припиненими з тих підстав, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як вбачається з матеріалів справи, банк 02 листопада 2011 року звернувся до позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] з вимогами здійснити погашення всієї суми кредиту та здійснити платежі по нарахованим процентам за користування кредитом та інших платежів в сумі 908278,22 грн., а в разі непогашення заборгованості буде здійснюватися погашення в примусовому порядку. 24 січня 2012 року банк звернувся до суду з позовом до боржника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, тобто банк звернувся до поручителів протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, а відповідно порука не є припиненою. Крім того, із п. 5.4 договорів поруки вбачається, що сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України до 3 років для всіх грошових зобовязань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами кредитного договору. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки №1788 від 12 травня 2008 року припиненим з 30 липня 2010 року є не обґрунтовані. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Тобто закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Отже, припинення поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України можливе тоді, коли наслідком таких змін стало збільшення матеріальної відповідальності поручителя без його згоди. Як встановлено судом, при укладанні додаткових угод не відбулося збільшення основного зобовязання, тобто не збільшувалася сума кредиту, не збільшувалась відсоткова ставка, не збільшувався строк виконання основного зобовязання, надання банком позичальнику відстрочки погашення кредиту терміном на 6 місяців без продовження строку дії кредитного договору хоча і є зміною зобовязань, але не припиняє поруки, оскільки не збільшує розміру відповідальності самого поручителя. Статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] порушено умови договору відновлювальної кредитної лінії 12 травня 2008 року №997, який укладений між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] В звязку з порушенням зобовязань за договором відновлюваної кредитної лінії, банк 02 листопада 2011 року звернувся до позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] з вимогами здійснити погашення кредиту та суми простроченої заборгованості в повному розмірі, а в разі непогашення заборгованості буде здійснюватися погашення в примусовому порядку. Відповідно до п.2.2.2. договору відновлювальної кредитної лінії №997 від 12.05.2008 р., банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за договором відновлювальної кредитної лінії, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/ або поручителем будь-яких зобовязань за іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за договором відновлювальної кредитної лінії на один календарний місяць. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань відповідачем [PERSON], станом на 25 лютого 2013 року утворилась заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року у розмірі 1080956 грн. 19 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 894224 грн. 37 коп., із заборгованості по відсотках -123936 грн. 42 коп., із комісії за обслуговування кредиту - 3800 грн. 52 коп., пені - 58994 грн. 88 коп. Таким чином, суд вважає, що належить задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2008 року у розмірі 1080956 грн. 19 коп. та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №997 від 12 травня 2008 року у розмірі 1080956 грн. 19 коп. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по 1073 гривень судового збору з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 536, 546, 549, 551, 552,553, 554,559, 610, 611, 612, 625, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved