Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна. Свій позов мотивує тим, що 13.07.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № VO21G100001537. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.07.2007 року було укладено договір іпотеки. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань в [PERSON] утворилась заборгованість перед банком. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.06.2013 року в рахунок стягнення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки, відповідно до укладено 13.07.2007 договору іпотеки. Рішення суду набрало законної сили та перебуває на виконанні в першому ВДВС Луцького МУЮ. Постановами державного виконавця накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику, в тому числі і на майно, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк». Оскільки, ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем майна, то має вищий пріоритет відносно майно боржника щодо задоволення вимог. А тому просив зняти арешт з нерухомого майна, яке належить [PERSON], а саме: з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 0710100000:31:093:0019, які розташовані за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Лисенка, буд. 40. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Представник Першого ВДВС Луцького МУЮ в наданих суду поясненнях вимоги позову не визнав. Зазначив, що арешт на майно було накладено в інтересах стягувачів за виконавчими документами. Крім того, на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження, усі виконавчі документи повернуті стягувачам. Від відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» на адресу суду надійшла заява в якій вимоги позову не визнали та заперечували щодо його задоволення, оскільки з наданих позивачем документів не вбачається залишок заборгованості за кредитом, а також відсутній актуальний висновок незалежного оцінювача щодо вартості майна. Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.06.2013 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли договірні зобовязання, внаслідок укладення кредитного договору № VO21G100001537 від 13.07.2007 року, виконання умов якого було забезпечене укладеним договором іпотеки (а.с. 6-11). Позивач після укладення договору іпотеки від 13.07.2007 року зареєстрував обтяження у Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, належного [PERSON] житлового будинку в м. Луцьк, вул. Лисенка, буд. 40, реєстраційний номер обтяження 5297970 (а.с. 12 зворот, 13). Взяті на себе зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.06.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VO21G100001537 від 13.07.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] в розмірі 98\~893,17 дол. США, звернено стягнення на предмет іпотеки, відповідно до Договору іпотеки від 13.07.2007 року (а.с. 22-24), а саме на будинок з надвірними будівлями та земельну ділянуи для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 0710100000:31:093:0019, які розташовані за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Лисенка, буд. 40. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно вимог ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином, в звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору згідно вимог закону та положень договору іпотеки позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці. Судом встановлено, що на виконанні в Першому ВДВС Луцького МУЮ перебуває ряд виконавчих проваджень, у яких боржником є [PERSON] В ході проведених виконавчих дій державними виконавцями було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 15-21). Арешт було накладено згідно постанов Першого ВДВС Луцького МУЮ від 19.08.2009 року №ВП 14338842, від 20.01.2010 року №ВП 16868732, від 14.04.2010 року № ВП 18690527, від 15.07.2010 року № ВП 20443471, від 12.10.2010 року № ВП 21886244, від 08.08.2011 року № ВП 28347113, від 16.11.2012 року № ВП 35281561. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту у разі звернення державним виконавцем стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Суд не приймає заперечення відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» щодо відсутності в матеріалах справи відомостей про залишок заборгованості за кредитом та вартість майна, оскільки 06.02.2014 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір про припинення зобовязань за кредитним договором № 014/1102/82/38796 від 01.10.2007 року (а.с. 51-52), до якого додані довідка про стан заборгованості та експертне заключення про вартість нерухомості (а.с.53-54). Зобовязання [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк» також припинені, що підтверджується актом про припинення зобовязань від 31.08.2015 року (а.с.50). Враховуючи, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.06.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 22-24) банку надано право самостійно реалізувати предмет іпотеки, позивач як основний іпотекодержатель має вищий пріоритет на майно. В звязку з припиненням зобовязань відповідача [PERSON] перед іншими банками, їхні права вимогою ПАТ КБ «ПриватБанк» не порушуються. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення заставленого майна з-під арешту, накладеного Першим ВДВС Луцького МУЮ, підлягають до задоволення.

Outcome: approved