Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохав стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» : заборгованість у розмірі 12 846,21 долар США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15 жовтня 2014 року, що складає 166\~358 грн. 42 коп. за кредитним договором №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Прохала позов задовольнити у повному обсязі та не брати до уваги висновок експертизи. Представник відповідача [PERSON]., всудовому засіданні позов не визнав, прохав відмовити в задоволенні позову та врахувати висновок експерта. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 18 жовтня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року, згідно якого банк зобов'язується надати «позичальнику» кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок ВАТ «Полтаватрансбуд» №260013695 в АБ «Полтава Банк» на строк по 16 жовтня 2015 року включно у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 41 137 доларів США на інвестування будівництва квартири у сумі 35 760,00 доларів США і на оплату страхових платежів у сумі 5 377,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,06% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії за розрахунково-касове обслуговування 0,40% від суми виданого кредиту в розмірі 143,04 доларів США щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.1.5 договору. Періодом сплати вважати період з «23» по «30» число кожного місяця. Щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 531,76 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, а також інших витрат банка відповідно до п.п. 2.2.9., 4.3 (т.1 а.с.11-12, 193-196). Банк виконав свої зобовязання перед [PERSON], перерахувавши 18 жовтня 2005 року на поточний рахунок ВАТ «Полтаватрансбуд» №260013695 в АБ «Полтава Банк» грошові кошти за договором №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року у розмірі 35760 (тридцять пять тисяч сімсот шістдесят) доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №60 від 18 жовтня 2005 року (т.1 а.с.42, 211). Відповідно до п. 4.1. договору при порушенні позичальником кожного із зобовязань, передбачених п.п.2.2.2.,2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або суми у валюті кредиту, еквівалентній 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) за кожний день прострочення платежу. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. [PERSON] своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує. Так станом на 15 жовтня 2014 року заборгованість за кредитом становить 12 846,21 долар США., що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15 жовтня 2014 року складає 166\~358 грн. 42 коп., яка складається з : 10 571,48 доларів США заборгованість за кредитом; 1 188,90 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 833,46 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 252,37 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, згідно розрахунку заборгованості станом на 15 жовтня 2014 року (а.с.4-10). Згідно висновку №494/495 судової економічної експертизи виготовленого ПВ ХНДІСЕ імені засл.професора [PERSON] 30 вересня 2015 року : розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредит, штрафних санкцій та погашення основної суми боргу) перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 15 жовтня 2014 року в розмірі 12 846,21 дол. США документально не підтверджується; розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредит, штрафних санкцій та погашення основної суми боргу) не відповідає умовам укладеного кредитного договору №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором в частині правильності нарахування відсотків та пені, що відзначилося на загальній сумі заборгованості по кредиту та кінцевій сумі розрахунку. З врахуванням того, що ПАТ КБ «Приватбанк» недотримані вимоги п/п «Г» п.4 ст.5 Декрету кабінету міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст.16, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року (в редакції, чинній на момент укладання кредитного договору), ЗУ «Про банки і банківську діяльність» в частині повноти регулювання відносин банку з клієнтом, п.1 ч.9 розд. ІІІ ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 №996-ХІV умови кредитного договору №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року та бухгалтерського обліку по кредитній справі не відповідають нормам чинного законодавства відносно бухгалтерського обліку в банках України. За умови неприйняття судом того, що місячний платіж згідно кредитного договору № PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року (п.п.1.1 договору) має становити 531,76 дол. США, а становитиме 674,80 доларів США з урахуванням комісії за розрахунково-касове обслуговування 0,40% від суми виданого кредиту в розмірі 143,04 дол. США загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на становить 8862,04 дол. США: заборгованість по кредиту становить 5463,49 дол. США, заборгованість по відсоткам становить 1049,79 дол.США; заборгованість по комісії становить 2303,76 дол.США.. При прийнятті судом того, що місячний платіж згідно кредитного договору № PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року (п.п.1.1 договору) становить 531,76 дол. США позичальником [PERSON] на погашення кредиту було сплачено 69836,71 дол. США в т.ч.: на погашення основного кредиту 35760,00 дол. США; на погашення відсотків за користування кредитними коштами 16191 дол. США; розмір переплати становить 17885,26 доларів США (т.2 а.с.157-169). Суд до висновку експерта віднісся критично. Висновок експерта, що умови кредитного договору №PLDDGF08003718 від 18 жовтня 2005 року та бухгалтерського обліку по кредитній справі не відповідають нормам чинного законодавства відносно бухгалтерського обліку в банках України, може бути підставою для визнання його недійсним у разі пред»явлення такого позову. Однак [PERSON] позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому законом порядку не пред»являвся і не був предметом судового розгляду. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 ЦК України. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 663 гривні 58 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved