Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.12.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 3090 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 14.01.2014 року загальна сума заборгованості становить 16367,47 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 2182,22 грн.; заборгованість за відсотками 14185,25 грн., з яких 3198,12 грн. на підставі судового наказу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.09.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 658,47 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 14327,82 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтвердила факт отримання кредиту в розмірі 3090 грн. 00 коп. Покликаючись на те, що нею в продовж 2006-2007 років було сплачено позики на суму 2040 грн., а в подальшому через скрутне становище повернути решту позики не змогла, термін дії кредитної картки закінчився, просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2005 року між Закритим Акціонерним Товариством КБ «Приватбанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України, шляхом приєднання відповідача до запропонованого договору, умови якого встановлені у формулярах або інших стандартних формах, в цілому. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] цього ж числа отримала кредит у розмірі 3090 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік (4% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки (а.с. 7-11). Як вбачається із заяви про видачу кредитної картки, [PERSON] повинна була вносити щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 7% від суми витрат (а.с.7). Своїм підписом на заяві відповідач підтвердила згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає договір між ним та банком (а.с.7). Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідач взяла на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Однак, в порушення норм Цивільного кодексу та умов договору відповідач договірних зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у сумі 16367,47 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 2182,22 грн.; заборгованість за відсотками 14185,25 грн., з яких 3198,12 грн., в т.ч. 2333,95 грн. - заборгованість за кредитом, 864,17 - заборгованість за процентами, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі судового наказу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.09.2007 року. Різницю в розмірі 13169 грн.35 коп., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 658,47 грн. і просить стягнути позивач з відповідача. Подаючи, на вимогу суду, уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором з врахуванням дати прийняття судового наказу, де сума заборгованості за мінусом заборгованості за тілом кредиту - 2182,22 грн., становить 16078,00 грн., представник позивача в судовому засіданні, скориставшись своїми правами розпоряджатися правами щодо предмету спору на власний розсуд, підтримала первині позовні вимоги. Суд не приймає до уваги при визначенні розміру заборгованості за кредитом надані відповідачем квитанції про оплату платіжної картки № [NUMBER], оскільки дата проведення оплати по даних квитанціях стосується періоду січня 2006 року- лютого 2007 року, тоді як за даним позовом стягується заборгованість, що виникла після постановлення судового наказу від 28.09.2007 року. Разом з тим суд вважає підставною вимогу віповідача про застосування позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За нормами ст. 257 цього кодексу до заявлених позивачем вимог застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. В силу частини четверта статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом (ч.1ст. 261 ЦК України) перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.05.2014 року та Додатків №2, №3, останній платіж по картці відповідачем було здійснено 04.05.2007 року в сумі 220 грн., шляхом списання з дебетової картки на кредитну через касу. Строк дії платіжної картки № [NUMBER] по липень 2008 року. Отже саме з цього періоду розпочався перебіг позовної давності. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із даним позовом до [PERSON] 06.02.2014 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що після закінчення строку дії кредитної картки, яка була видана відповідачу 26.12.2005 року, остання отримувала іншу кредитну картку із новим строком дії. Зазначену обставину в судовому засіданні також заперечила відповідач у справі. Доказів про переривання строків позовної давності, чи про його зупинення відповідно до ст.ст. 263, 264 ЦК України позивачем не надано. Наявність угод про зміну тривалості позовної давності між сторонами спору, на підставі ст.259 цього ж Кодексу, судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило строк позовної давності для звернення до суду із позовом до [PERSON],а тому заявлені вимоги до задоволення не підлягають. З огляду на вищевикладене та

Outcome: dismissed