Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Фідобанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], де з урахуванням уточнених позовних вимог просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/6212/9/08402 від 25.12.2007 року, яка складається з 7166 дол. США 48 цента заборгованості за кредитом і відсотками, що еквівалентно 157629,20 грн., з пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 53891,04 грн.; судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 25.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір № 014/6212/9/08402, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 23000 доларів США з кінцевим терміном повернення 24.12.2014 року та сплатою 13,5% річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, проте [PERSON] своєчасно банку кошти для погашення заборгованості не повернув, допустив заборгованість за кредитним договором, загальна сума якої становить 211520,24 гривень. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредитні кошти на підставі заяв про видачу готівки у сумі 23000 доларів США. Договір укладений на строк до 24.12.2014 року. Договором визначено, повернення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється відповідно до графіку платежів. Договором передбачено, що кредит надається в на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Зміст та умови договору, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо \~у \~зобов'язанні \~встановлений \~строк \~(термін) \~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязань. В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 5.1 кредитного договору, позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у договору цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісій на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: погашення траншів кредиту згідно з графіком платежів, наведеним у додатку №1 до цього договору та остаточного погашення отриманого кредиту до 24 грудня 2014 року на рахунок, зазначений у п. 4.1 цього договору; щомісячно, до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком платежів, наведеним у додатку №1 до цього договору, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок в ПАТ «Ерсте Банк». Пунктом 5.3 кредитного договору визначено, що позичальник також зобовязується сплачувати кредитору неустойку, передбачену ст.. 9 цього договору, за порушення строків повернення кредиту/траншів кредиту, сплати відсотків за кредит, порушення умов п. 5.7. договору. Згідно п. 9.1. та п. 9.2. кредитного договору, за порушення строків кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. За кожне порушення умов п. 5.7. даного договору позичальник додатково до компенсації витрат кредитора на страхування сплачує останньому штраф у розмірі несплаченого страхового платежу. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобовязання за договором, відповідач [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернув та допустив заборгованість за кредитом в сумі 7166 дол. США 48 цента, з яких: заборгованість за кредитом становить 6023 дол. США 41 цент, заборгованість по сплаті відсотків за фактичне користування кредитом становить 1143 дол. США 07 центів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту становить 47214 грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом становить 6676 грн. 84 коп. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Фідобанк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved