Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату у розмірі 1300 грн. на місяць, за чотири повні відпрацьовані місяці лютий - травень 2015 року і 5 днів червня 2015 року - 216,65 грн., всього 5416,65грн., а також стягнути компенсацію за невикористані 42 дні щорічних відпусток (за період з 02.09.13р. по 02.09.2014р. - 24 календарні дні, за період з 03.09.2014р. по 05.06.2015р. - 18 днів), в сумі 1845,48грн., виходячи з середньоденної заробітної плати 43,94 грн., виведеної з заробітної плати за попередні 12 місяців роботи. Позовні вимоги мотивував тим, що останню зарплату отримав за січень 2015 року у розмірі 1300 грн., продовжував працювати у відповідача і постійно ходив на роботу протягом лютого - травня і по 05 червня 2015року, але відповідач йому заробітну плату не нарахував і не виплатив; протягом всього часу роботи він жодного разу не використав відпустку, тому має право на тримання компенсації при звільненні. Відповідач в судові засідання повторно не явився, будучи повідомлений належним чином, в останнє - рекомендованим листом під розписку 20.10.2015р., і судом ухвалено справу розглянути заочно, у відповідності до ст.169 та ст.224 ЦПК України. Відповідач заперечень проти позову не подав, ніяких доказів на спростування позовних вимог не подав. Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. 02.09.2013р. між ФОП [PERSON] і найманим працівником [PERSON]- водієм - укладено безстроковий трудовий договір. Згідно п.3 договору - заробітна плата (на день укладення договору) становила 1200 грн., згідно п.6 договору - тривалість щорічної оплачуваної відпустки складає 24 календарних дні. Згідно п.16 договору - він зареєстрований 02.09.2013р. за №593 у Києво - Святошинському центрі зайнятості. Згідно запису у пункті 17 договору - трудовий договір розірваний сторонами 05 червня 2015 року, підстави припинення договору - за згодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно п.18 - трудовий договір знятий з реєстрації в Броварському центрі зайнятості 05.06.2015р. Згідно записам у трудовій книжці позивача - є запис про прийняття на роботу водієм з 02.09.2013р. і є запис про звільнення за п.1 ст.36 КЗпП України з 05.06.2015р. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з ПФУ - [PERSON] є працівником ФОП [PERSON], відомості по даному працівнику подані підприємцем за звітні періоди - з вересня 2013 року, заявлена сума заробітної плати 1200грн., з грудня 2013року - 1300грн., останні відомості про виплачену заробітну плату - за січень 2015 року в розмірі 1300грн. Згідно відповіді управління ПФУ на запит суду за клопотанням позивача, інформація щодо нарахувань по щорічним основним відпусткам у звітах відсутня. Таким чином, встановлено, що позивач був працівником у відповідача за безстроковим трудовим договором, звільнений з 05.06.2015р. за ст.36 КЗпП.; йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата - остання заробітна плата була йому нарахована за січень 2015року. Відповідач не довів суду, що він нараховував і виплачував позивачу заробітну плату у лютому - травні 2015 року і за 05 днів червня 2015року - тобто до дня звільнення. Не надав доказів на підтвердження відпустки без утримання, інших підстав для звільнення його, як роботодавця, від обов'язку нарахувати і випалити заробітну плату працівнику у розмірі, передбаченому договором і законом, і в строки, передбачені законом. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача а користь позивача заробітної плати за лютий 2015 року - у розмірі 1300грн., за березень 2015 року у розмірі 1300грн., за квітень 2015 року у розмірі 1300грн., за травень 2015 року у розмірі 1300 грн., а також за 5 днів червня 2015року: 1300грн. /30 днів у місяці х 5робочих днів = 216,65грн., всього 5416,65грн. (без урахування всіх необхідних відрахувань). Враховуючи, що згідно ст.96 ЦПК судовий наказ може бути виданий за вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, то підстав для звернення позивача з заявою про виплату даної заборгованості із заробітної плати нема, і тому суд у даній частині відкрив провадження у цивільній справі і прийняв вимоги до розгляду в порядку позовного провадження. Як видно з відповіді ПФУ щодо відсутності даних про оплату відпусток, - слід погодитись з позивачем, що він не використав щорічні відпустки, і тому має право на отримання компенсації за них при звільненні. Відповідач не довів протилежного, не надав доказів того, що позивач відпустки, передбачені трудовим договором і законом (24 календарних дні на рік) використав. Позивачем не використані відпустки: за період роботи з 02.09.13р. по 02.09.2014р. - 24 календарні дні; за період роботи з 03.09.2014р. по 05.06.2015р. : 276днів х 24 / 365 = 18 днів, всього 42 дні невикористаних щорічних відпусток. При обчисленні розміру компенсації за невикористані щорічні відпустки слід виходити з середньоденної заробітної плати, обчисленої з отриманої заробітної плати за останні 12 місяців згідно п.7 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. « Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»: 12 міс. х 1300 грн. / 355 днів = 43,94 грн. - середньоденна заробітна плата; розмір компенсації: 42 дні х 43,94 грн. = 1845,48 грн. На підставі ст.116 КЗпП України, ст.6 Закону «Про відпустки»,

Outcome: approved