Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2003 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні та вихованні; -у 2019 році відповідач був затриманий індонезійською поліцією за підозрою у вчиненні злочину; -на даний час він засуджений та відбуває покарання на о.Балі, про що їй відомо тільки з публікацій в мережі інтернету; -останнім часом вони з відповідачем припинили спілкування, оскільки їхні стосунки поступово лише погіршувалися; -їхній шлюб вже тривалий час існує лише формально, не виконує свого прямого призначення та суперечить її інтересам; -їх шлюб остаточно припинив своє існування, а тому вона просить не надавати строк на примирення, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу,\~ звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву /а.с.30/, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.27-29/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 31 травня 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.11/ та свідоцтвами про народження дітей /а.с.8-9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своєму позові позивач посилається на те, що: -у 2019 році відповідач був затриманий індонезійською поліцією за підозрою у вчиненні злочину; -на даний час він засуджений та відбуває покарання на о.Балі, про що їй відомо тільки з публікацій в мережі інтернету; -останнім часом вони з відповідачем припинили спілкування, оскільки їхні стосунки поступово лише погіршувалися; -їхній шлюб вже тривалий час існує лише формально, не виконує свого прямого призначення та суперечить її інтересам; -їх шлюб остаточно припинив своє існування, а тому вона просить не надавати строк на примирення, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачем спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони тривалий час проживають окремо, позивач на примирення категорично не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про місце проживання неповнолітніх дітей та про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved