Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 27\~246,46 грн. незаконно нарахованої і виплаченої йому заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2014 року в Долинському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства була проведена позапланова ревізія окремих питань підприємства за період з 01.01.2011 року по 21.07.2014 року. Даною ревізією встановлено, що відповідачу [PERSON] у період, який підлягав ревізії, за час його перебування в закордонних поїздках було незаконно нараховано заробітну плату на суму 27246,46 гривень, в тому числі у 2012 році - 2939,82 гривень, в 2013 році - 17637,15 гривень та у першому півріччі 2\-014 року - 6669,49 гривень. Оскільки відповідач на їх вимогу добровільно незаконно отримані кошти не повертає, виникла необхідність звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав письмову заяву про розгляд справи його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач також в судове засідання повторно не з»явився та не повідомив про причини неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення йому рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 134 ч.1 п.3 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується особовою карткою працівника (а.с. 10), відповідач [PERSON] прийнятий на роботу в Долинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства згідно наказу № 193 від 23.12.1993 року на посаду слюсара-ремонтника, а у відповідності до наказу № 329 від 15.12.2004 року його переведено на посаду машиніста насосних установок. Згідно акту позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства за період з 01.01.2011 року по 21.07.2014 року № 830-21/32 від 29.08.2014 року (а.с. 5-8), [PERSON] незаконно нараховано заробітну плату за невідпрацьований ним робочий час на загальну суму 27246,46 грн., в тому числі: у 2012 році - 2939,82 гривень, у 2013 році - 17637,15 гривень та в першому півріччі 2\-014 року - 6669,49 гривень, що також підтверджується розрахунком переплати заробітної плати машиністу насосних установок Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON] за період з 01.01.2011 року по 21.07.2014 року (а.с. 11-12). Видана відповідачем довідка № 306 від 20.05.2015 року (а.с. 13) підтверджує, що заробітна плата [PERSON] за 2011-2014 роки виплачена шляхом перерахування на його карткові рахунки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 27246,46 грн. незаконно нарахованої і виплаченої йому заробітної плати за період з 01.01.2011 року по 21.07.2014 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 134, 137, 231 Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved