overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, не проживають разом та не мають спільного бюджету. Їхній шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд ухвалив розглянути справу та ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи визнання відповідачем позову і подання ним відповідної заяви. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.11.2007р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, Україна, актовий запис №153. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, та не проживають разом, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Їхній шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя розглядається у іншому провадженні. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Зазначив також, що не заперечує стосовно того, що їхня спільна дитина проживає з відповідачкою. Відповідач подала заяву, в якій позов визнала, просила винести рішення у підготовчому засіданні. Також вказала, що дитина на даний час проживає з нею та після розірвання шлюбу також залишиться проживати з нею. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.06.2015р. у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 138. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Дитина на даний час проживає та після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю, батько проти цього не заперечує. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не проживають разом, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. Подружні стосунки між ними припинилися ще вісім років тому, у кожного з них своє особисте життя, вони не ведуть спільного господарства. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Відповідач не з`явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 27.04.1974р. у Броварському м/в ЗАГС Київської області, актовий запис № 131. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. Протягом останніх двох років стосунки між ними значно погіршилися, на даний час стосунки фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка на задоволенні позову наполягала, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.06.2015р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 415. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, обов`язки чоловіка та дружини в сім`ї, відсутність повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникали сварки. Відповідач не має постійної роботи , не забезпечує сім`ю матеріально, не приймає участі у вихованні дочки. Неодноразові спроби примиритися не дали бажаного результату. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитини проживає та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягала, просила розірвати шлюб. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, просив винести рішення у підготовчому засіданні. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.03.2010р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 67. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З приводу визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу сторонами спір не заявлений. Дитина залишається проживати з позивачем, відповідач не заперечує. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони на даний час проживають окремо та не ведуть спільного господарства, а тому немає підстав для надання подружжю строку на примирення. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен, дітей від шлюбу немає. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 21.08.2012р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 468. Дітей у сторін від шлюбу немає. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, відсутність поваги та взаєморозуміння. Близько півроку подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, хоча й проживають разом. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали бажаного результату. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Також вказав, що не заперечує проти того, щоб дитина залишилася проживати з відповідачем. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 12.03.2016р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 146. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з відповідачем, позивач не заперечує. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, відсутність поваги та взаєморозуміння. З 01 червня 2020 року подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Спору про майно в даному позовному провадженні не заявлено, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 21.12.2012р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 852. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини, разом не проживають. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, відсутність поваги та взаєморозуміння. З 2016 року подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали бажаного результату. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спору про майно в даному позовному провадженні не заявлено, час на примирення не потрібен. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 24.02.2001р. у Зазимській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, відсутність поваги та взаєморозуміння. З 2018 року подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не проживають разом. Їхній шлюб має виключно формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Спору про майно в даному позовному провадженні не заявлено, час на примирення не потрібен. Діти на даний час проживають з батьком. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розірвати шлюб. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони уклали шлюб 24.03.2012р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №294. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, спільним побутом не пов`язані, не бажають відновлювати сімейні відносини, разом не проживають. Строк на примирення не потрібен. Спору про майно сторони не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження не можливе, оскільки це суперечитиме інтересам сторін. Відповідач відзиву не подав, доводів, які б суперечили позовним вимогам не навів, клопотання про надання строку на примирення не заявляв, позов визнав, що свідчить про його згоду щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved