Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просила суд встановити факт, що її чоловік [PERSON], який помер 15 серпня 2010 року, володів будинком, розташованим за адресою: вулиця Лісова, 85 в селі Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, а також визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарчими будівлями. Згодом позивачем було надано уточнену позовну заяву, якою остання просила суд також визнати право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель площею 0,12 га та на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства площею 0,35 га, які розташовані за адресою: вулиця Лісова, 85, село Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, які належали [PERSON] на підставі прийняття нею спадщини за законом після його смерті. В обґрунтування позову вказує, що 15 серпня 2010 року помер її чоловік, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. При зверненні позивача до нотаріальної контори з-приводу прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], вона отримала відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як користувалася його майном, підтримувала будинок і земельні ділянки в належному стані. На даний час позивач має намір документально оформити спадщину, що лишилася після смерті спадкодавця, у звязку з чим, змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.24) у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.20). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 840458 від 01.12.1958 року позивач одружилася з [PERSON] і взяла прізвище чоловіка «Стеценко», що підтверджується копією зазначеного свідоцтва в матеріалах справи (а.с.5). У 1960 році чоловік позивача по справі [PERSON] завершив будівництво житлового будинку та господарчих будівель, які розташовані за адресою: вулиця Лісова, 85 в селі Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області. Після закінчення будівництва будинок та господарчі будівлі були занесені в по господарську книгу № 5 Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області та було встановлено особовий рахунок № 222. Відповідно до запису по господарської книги № 5 [PERSON] значився головою господарства. Будь-які інші документи, які б посвідчували право власності на будинок та господарчих будівель відсутні. 15 серпня 1997 року [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-27-00-096303 на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за вищевказаною адресою (а.с.11). 15 серпня 2010 року [PERSON] помер, про що Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області було видане свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 272403 від 16 серпня 2010 року (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Заповіту [PERSON] за життя зроблено не було. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори з-приводу прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], вона отримала відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як спільно з ним проживала в будинку і користувалася айном, підтримувала будинок і земельні ділянки в належному стані. Крім того, згідно довідки Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 215 від 05.04.2017 року на день смерті [PERSON] проживав разом з дружиною - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Свідок у справі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що будинок був побудований спільно позивачкою і її померлим чоловіком в 1960- 1970 годах, позивачка і померлий її чоловік проживали спільно, але в сільській раді по господарській книзі будинок значився за померлим. Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті чоловіка позивача [PERSON], померлого 15.08.2010 року (а.с.26). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлого 15.08.2010 року, заповіти від його імені не посвідчувалися; приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області 09.02.2011 року було заведено спадкову справу № 16-2011 (а.с.29-32). Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В суді як на показах свідків так і документально підтверджено, що будинок був збудований подружжям [PERSON], але в по господарській книзі був зареєстрований за померлим чоловіком позивачки в період їх спільного життя. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги.. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved