Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком, що за адресою: [ADDRESS] , для зняття їх з реєстрації. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником даного житла, а відповідачі, будучи зареєстрованими, цим житлом не користуються, не проживають там більше року і їхня реєстрація у даному житлі призводить до зайвих нарахувань комунальних платежів. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги. 24.02.2020 р. у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання 12.08.2019, 16.10.2019, 24.02.2020 рр. не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки не повідомляли. При цьому, відповідачами не було подано відзивів. Представник третьої особи про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Позивач є власником спірного житла, що стверджується копіями свідоцтва про право власності від 15.10.1974 р. Як видно з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані у квартирі позивача як внучка та її чоловік з Відповідно до копій актів від 16.07.2018 р., від 09.10.2017 р., 18.12.2017 р., 12.02.2019 р., 05.08.2019 р. відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 15.08.2017 р. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що відповідачі не проживають у житлі позивача, збереження їх реєстрації у спірній квартирі перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися нею, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, у зв`язку з чим відповідачів слід визнати такими, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. Крім цього, у відповідності до правил ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. з кожного.

Outcome: approved