Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с.Бобрик, вул. Шевченка,15 в порядку спадкування після матері [PERSON], померлої 09.12.2011р. Позовні вимоги вмотивовані тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на вказане майно, він є спадкоємцем за заповітом на вказане майно, інший спадкоємець його сестра, відмовилася від спадщини у встановленому законом порядку, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на належний матері житловий будинок йому відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області просила розглянути справу без участі\~ представника, своїх прав на вказане майно не предявляє, не оспорювала спадкових прав позивача і належності спадкодавцю при житті вказаного нерухомого майна на праві власності. Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області заперечень проти позову не подала, просила розглянути справу у відсутність уповноваженого представника відповідно до поданої заяви. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про смерть вбачається, що 09.12.2011 р. померла [PERSON] в селі Бобрик Броварського району Київської області, актовий запис № 33. За життя [PERSON] залишила заповіт, складений 14.01.2004 р., за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право, заповідала [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. З наданого свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON]. З\~ спадкової справи № 353/2012 до майна померлої 09.12.2011 р. [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] у визначений строк [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Також, 11.03.2012 до нотаріальної контори звернулась донька померлої [PERSON], [INFO], із заявою про відмову від спадщини за законом і за заповітом після смерті матері [PERSON] на користь брата [PERSON] Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на обовязкову частку у спадщині, або претендували б на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено.\~ 25 грудня 2014 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади у ТВБВ № 10026/0763 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та на право власності на земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» с.Шевченкове Броварського району Київської області. З письмового розяснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Падутчак [PERSON] від 19.12.2014 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 15 по вул. Шевченка в с.Бобрик Броварського району Київської області, який увійшов у спадкову масу, позивачу було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності\~ заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Позивач як спадкоємець першої черги у відповідності до ст.1261\~ ЦК України, ст. 1268, 1270 ЦКУ, прийняв спадщину після матері, подавши своєчасно заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини,\~ а інший спадкоємець першої черги [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини у встановлений законом строк і спосіб. Таким чином, позивач набув право власності на все успадковане майно, яке залишилось після смерті матері. Його спадкові права підтверджені видачею йому свідоцтв про право на спадщину на частину успадкованого майна, і спадкові права позивача ніким не оспорюються. Стосовно будинку, на який претендує позивач, то суд дійшов таких висновків: З технічного паспорту, зведеного акту вартості будівель, експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку встановлено, що за адресою: Київська область, Броварський район, с.Бобрик, вул. Шевченка, 15 збудований житловий будинок літера «А1», з надвірними будівлями та спорудами: сарай літера «Б», літня кухня літера «В», вбиральня літера «Г», гараж літера «Д», погріб літера «Е», колодязь літера «К», огорожа літера «N», загальна площа житлового будинку складає 68,8 кв.м, житлова площа 47,8 кв.м. Будинок складається з: кухні площею 10,7 кв.м, ванни площею 5,1 кв.м, коридору площею 5,2 кв.м, житлових кімнат площею 10,2 кв.м, 6,5 кв.м, 20,3 кв.м, вітальні площею 10,8 кв.м. За даними обстеження БТІ самовільно зведених або переобладнаних площ у будинку не має. З довідки [PERSON] сільської ради від 22.12.2014 р. вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 8 за 2011-2015 р.р. особовий рахунок № 664-1 на земельній ділянці № 15 по вул. Шевченка в с.Бобрик Броварського району Київської області рахується житловий будинок, будівлі і споруди за [PERSON] з 1960 року по день її смерті. Житловий будинок збудований у 1960 р. За вказаною адресою на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований її син [PERSON], [INFO] Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON], але за життя вона не зареєструвала своє право у встановлений чинним законодавством спосіб. Той факт, що право власності на вказаний будинок не було власником зареєстроване у встановленому порядку, (на той час в БТІ), не свідчить про відсутність у вказаної особи права власності на будинок, оскільки закон, який регулював дані правовідносини і зокрема набуття права власності на нерухоме майно, і який діяв станом на час набуття вказаного майна у власність матір'ю позивача не пов'язував момент набуття права власності з моментом реєстрації. Таким чином, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с.Бобрик, вул. Шевченка, 15. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності\~ заповіту - спадкоємці за законом. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивач реалізував, спадщину прийняв, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, позивач свої спадкові права може захистити і підтвердити у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті [PERSON] майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Київська область, Броварський район, с.Бобрик, вул. Шевченка, 15. Разом з тим, суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на конкретно зазначені будівлі, споруди і їх площу та знакове позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача права власності на обєкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial