Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», у січні 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8012382282БН/2013-04 від 23 квітня 2013 року у сумі 2403 гривні 16 копійок, та судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8012382282БН/2013-04 від 23 квітня 2013 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом не більше 5000 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим строком повернення 31 березня 2015 року. Відповідач зобовязувалась погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак, відповідач своїх обовязків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 07 листопада 2014 року, за нею утворилася заборгованість у сумі 2403 гривень 16 копійок, яку прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.34). Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається такою, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявилась, письмових заяв та клопотань суду не надала (а.с. 40-41, 45-47, 49-51). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 грудня 2005 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8012382282БН/2013-04 від 23 квітня 2013 року, згідно з яким позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом не більше 5000 гривень на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, із кінцевим строком повернення 31 березня 2015 року (а.с. 6-9). Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 07 листопада 2014 року, за нею утворилася заборгованість у сумі 2403 гривень 16 копійок, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у сумі 2015 гривень 24 копійки, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 306 гривень 90 копійок; пені: 69 гривень 71 копійка та 11 гривень 31 копійка (а.с. 5). Судовий збір становить 243 гривні 60 копійок (а.с.1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позивальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів та відсотків, нарахованих за час користування кредитом, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved