Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути в свою користь борг за кредитним договором № б/н від 16.01.2008 року, в сумі 2317,54 доларів США, що за курсом 9,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 23129,09 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 16.01.2008 року. 16.01.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600.00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за № 4149 6253 2325 4324, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, підтвердивши свою згоду на те підписом у заяві разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому укладеним між сторонами договором. Однак, станом на 28.02.2014 року, за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 4575,86 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 1341,16 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 2666,50 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 568,2 доларів США. Одночасно, від вищевказаної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2416,39 доларів США, яка була задоволена та стягнена судовим наказом Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2010 року з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк». Різниця становить 2159,47 доларів США, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) 50,10 доларів США, штраф (процентна складова) - 107,97 доларів США. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання не погашаючи заборгованості за вищевказаним договором, порушуючи умови вищевказаного договору. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] у судове засідання не зявилася, подав суду заяву, у якому просить дану справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оглянувши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 16.01.2008 року. Згідно вищевказаного кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за № 4149 6253 2325 4324, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, підтвердивши свою згоду на те підписом у заяві разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою. У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.01.2008 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] станом на 28.02.2014 року, вбачається, що за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 4 575,86 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 1341,16 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 2666,50 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 568,2 доларів США. Одночасно, від вищевказаної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2416,39 доларів США, яка була задоволена та стягнена судовим наказом Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2010 року з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк». Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 2 159,47 доларів США, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) 50,10 доларів США, штраф (процентна складова) - 107,97 доларів США, разом 2 317,54 доларів США. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н від 16.01.2008 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за № 4149 6253 2325 4324, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач систематично порушуючи свої договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору № б/н від 16.01.2008 року передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved