Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Просто-страхування» звернулось в суд із даним позовом до відповідача [PERSON], в позовній заяві вказавши, що 23.06.2014р. із відовідачем укладено договір, поліс №А\\2802354 обов»язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21093», реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначає, що 12.09.2014р. в смт. Жвирка по вул. Мазепи відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Сокальського районного суду від 06.10.2014р. ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 16.09.2014р. [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди третя особа [PERSON] зазнала матеріальної шкоди через пошкодження майна, а саме автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції №101730 від 23.09.2014р., вартість матеріального збитку, завданого потерпілій особі становить 6422,35грн. 31.10.2014р. [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування»із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказує, що зазначена подія була визнана страховою, про, що 04.11.2014р. складено страховий акт. Відповідно до реєстру одержувачів страхових відшкодувань від 16.01.2015р. АТ «Просто-страхування» виплатила страхове відшкодування в розмірі 6422,35грн.. Крім цього, згідно постанови районного суду від 06.10.2014р. [PERSON] під час скоєння ДТП, знаходився за кермом забезпеченого транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння. З покликанням на ст.ст. 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд стягнути із відповідача в користь ПАТ «Просто-страхування» 6422,35грн. затрачених на виплату страхового відшкодування та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Просто-страхування» в судове засідання не прибув, проте подав в суд клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 16.11.2015р. повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи шляхом розміщення повідомлення у газеті «Львівська Пошта» №122 (1733) від 29.10.2015р., не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданому клопотанні не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З оглянутого в судовому засіданні полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2802354 від 23.06.2014р., укладеного між ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] встановлено, що забезпеченим транспортним засобом за даним полісом є автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер [NUMBER]. В свою чергу, постановою Сокальського районного суду Львівської області №454/2606/14-п від 06.10.2014 року [PERSON] визнаний винним у тому, що він 12.09.2014р. близько 22.00год. по вул. Мазепи, 49а в смт. Жвирка Сокальського району Львівської області, в порушення вимог п.п.2.3б), 2.9 а), 13.1 ПДР України, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КупАП, накладено стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами на строк 2 роки. З оглянутого страхового акту №101730 від 04.11.2014р., встановлено, що сума страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 6422,35грн. Дослідженням платіжного доручення №12504 від 16.01.2015р. встановлено, що позивачем виплачено [PERSON] відшкодування по страховому випадку в сумі 6422,35грн.. Із вимоги від 27.02.2015р., встановлено, що таку надсилалось страховиком ПАТ «Просто-страхування» відповідачу [PERSON] із пропозицією добровільно сплатити проведені страховиком регресні виплати в сумі 6422,35грн. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Разом з тим, згідно ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, судом встановлено, що позивач ПАТ «Просто-страхування» виплачено страхове відшкодування за заподіяну відповідачем, а саме водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON] шкоду, спричинену ним внаслідок ДТП в сумі 6422,35грн. При чому, згідно дослідженої постанови в справі про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідач при вчиненні ДТП керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved