Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано судовим рішенням від 03.06.2013 року, проживає разом із донькою окремо від відповідача. Донька навчається, потребує постійно піклування до догляду, а сама не може здобути належних засобів для її утримання. Відповідач не працевлаштований і свого батьківського обовязку по утриманню дитини не виконує. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов не визнав. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що, хоча прикладає всі зусилля, не в змозі сама надати достатнє утримання дитині, яка досягла 16-річного і на платній формі навчається в Нововолинському ліцеї. Відповідач не підтримує її матеріально, лише за час знаходження цієї справи в суді надав дитині особисто допомогу готівкою. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу залишив спільно придбаний будинок і проживає із своїми батьками. Доньці періодично надає допомогу грошима, як тільки має заробіток. В даний час він безробітний, інших утриманців не має. Тому вважає, що підстави для стягнення аліментів відсутні. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно з рішенням Любомльського районного суду від 03.06.2013 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 14.09.1991 року, розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 27.12.1998, що стверджено відповідним свідоцтвом серії 1-ЕГ №113196. Згідно із довідкою Радехівської сільської Ради позивачка проживає із двома дітьми, в тому числі, донькою [PERSON] по вулиці Миру 6 в селі Радехів Любомльського району Волинської області. Позивачка має постійне працевлаштування за кордоном, однак в даний час не працює через хворобу. Відповідач не працевлаштований, проживає з батьками, які одержують пенсію. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог закону відповідач не приймає належної участі в утриманні дитини. Епізодичне надання доньці готівкових коштів, на думку суду, не є свідченням такої участі. Твердження відповідача про залишення позивачці спільно нажитого будинку не впливає на його обовязок утримувати дитину, а питання поділу спільного майна колишнього подружжя має вирішуватись сторонами незалежно від вирішення даного спору. Дохід відповідача є нерегулярним за рахунок епізодичних заробітків по разових договорах з приватними особами. Інших утриманців відповідач не має. Враховуючи такі обставини, суд вважає, що позов про стягнення аліментів в твердій грошової сумі є обґрунтованим. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2015 року встановлено у 1286 гривень. Заявлений розмір аліментів позивачкою визначено у 400 гривень, що є меншим від 1/3 такого прожиткового мінімуму. Відтак, на думку суду, вимога позивачки щодо розміру аліментів не є завищеною і відповідає принципу рівної відповідальності батьків щодо утримання дітей. В той же час вимога про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму є безпідставною, оскільки таке положення ч.2 ст.182 СК України застосовується при визначенні аліментів в частці від заробітку(доходу) платника, а в даній справі застосовуються положення ст.184 СК України. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial