Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач - ПАТ «Харківміськгаз» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому зазначив, що ПАТ «Харківміськгаз» забезпечує природним газом населення міста Харкова для побутових потреб до об'єктів споживачів, іншими словами, надає послуги з розподілу газу. За адресою відповідача: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON] Внаслідок нехтування боржником своїх обов'язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась значна сума заборгованості за період з липня 2013 року по квітень 2014 року, що склала 13661,05 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати послуг з газопостачання, з урахуванням відповідно до ст. 625 ЦК України індексу інфляції в сумі 528 грн. 42 коп. та трьох процентів річних в сумі 247 грн.75 коп., а також покласти на відповідача судові витрати. Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими. Відповідач зазначає, що зобов'язання перед ПАТ «Харківміськгаз» за період з 01.07.2013 року по 02.04.2014 року були виконані в повному обсязі та відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Зазначення позивачем у розрахунку тарифу 2248,20 грн. за 1000 куб. м. газу не відповідають тарифам, встановленим для даної групи споживання, встановлених постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року. [PERSON] відповідно до довідки від 10.04.2000 року, виданої МВС України з 22.06.2009 оку є особою, яка має пільги у розмірі 50 % від вартості спожитих послуг на нього та членів його сім'ї. Пільга становить 624,7 куб.м. в опалювальний період і 47,2 куб.м. в міжопалювальний період і сплаті підлягає 50 % вартості використаного газу в межах наданих норм по тарифу 1098,00 грн. В липні 2013 року та в березні 2014 року позивачем неправомірно не було обраховано повний обсяг пільгових куб. метрів газу, а скорочено його до 42,632 куб. метрів з липня 2013 року та до 503,79 куб. метрів в березні 2014 року. В попередньому розрахунку позивачем було враховано пільгові 47,2 куб. метри, а в розрахунку, наданому до суду зазначено про 42,632 куб.метри. Відповідач вважає повністю доведеним той факт, що заборгованість перед позивачем у нього за період з 01.07.2013 року по 02.04.2014 року відсутня. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не вірно зазначено показання лічильника газу у наданому до суду розрахунку. Також, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог ПАТ «Харківміськгаз». Представником позивача ПАТ «Харківміськгаз» надано до суду відповіді на відзив [PERSON], в яких зазначено, що позивач не погоджується із доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та такими, що вводять суд в оману. 29.09.2014 року Московським районним судом м. Харкова було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Харківміськгаз» заборгованості на загальну суму 17377,14 грн., який в подальшому 19.12.2014 року був скасований, а тому позивачем було подано позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості в межах чинного законодавства. Відповідно Постанови НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року, роздрібні ціни на природний газ населення, які діяли з 01.08.2010 року по 30.04.2014 року. У відповідача була 3 категорія на кінець 2013 року, а у 2014 році відповідача було переведено у 2 категорію. Тобто, за підсумками 2013 року, у січні 2014 року було зроблено перерахунок, в результаті якого споживача переведено у 3 категорію, а за підсумками 2014 року у січні 2015 року споживача переведено до 2 категорії. В позовній заяві ПАТ «Харківміськгаз» пред'явлені вимоги стосовно стягнення заборгованості в період з 01.07.2013 року по 02.04.2014 року у сумі 14437,21 грн., з яких: 13661,05 грн. - основний борг, 528,42 грн. - індекс інфляції та 247,75 грн. - 3 % річних, оскільки зобов'язання перед ПАТ «Харківміськгаз» відповідачем не виконані належним чином та не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості. Щодо строків позовної давності, то позивачем було подано заяву про видачу судового наказу в строках позовної давності. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що розрахунки проведені відповідачем, складені власноруч з власних міркувань та припущень. Фактичні показання за весь заявлений період відсутні, тобто відповідач фактичні показання лічильника газу не надавав позивачу, до лічильника газу представників ПАТ «Харківмісьгаз» не допускав для зняття фактичних показників лічильника газу. Тому, розрахунки за спожитий природний газ проводились на підставі планових показників, а також реєстри фіксації показань лічильника газу працівником підприємства при проведенні контрольних перевірок за адресою відповідача відсутні. Розрахунки за послуги з газопостачання можуть провадитися на підставі планових платежів з підсумковим розрахунком не більше одного року. Нарахування споживачу проводилось відповідно плановим показанням лічильника газу, за тарифами, які встановлені законодавством, з урахуванням проведених оплат споживачем в заявлений період, та з урахуванням пільги - 50 %. Норма житла, на яку надається знижка з оплати утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на 1 особу складає 31,5 кв.метр, на 2 осіб - 52,5 кв.метрів. на надлишок житлової площі понад встановлену норму пільги не надаються. Пільги за адресою відповідача нараховуються на 2 особи. Пільга на 1 особу = 23,6 м3, тобто на 2 особи = 47,2 м3 - літній період, зимовий період - 52,5 * 11 + 47,2= 624,7 м3. 26.03.2014 року відповідача було відключено, тому нарахування проводились не за повний місяць, а лише за 25 днів спожитого природного газу, тому, пільгова норма у березні склала 503,79 м3, яка розраховувалась: 624,7 м3 (повний пільговий місяць): 31 (повний місяць) * 25 (дні спожитого газу у березні) = 503,79 м3. Таким чином, згідно розрахунку вбачається, що в заявлений період заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з неповною оплатою боргу, тобто в заявлений період відповідачем було проведено всього декілька оплат, фактичних показань лічильника відповідач не надавав. Представник позивача ПАТ «Харківміськгаз» - Зубрич Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких, остання працює на посаді фахівця центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу ПАТ «Харківміськгаз». Зазначила, що розрахунок заборгованості відповідачу робила не вона, а інший працівник ПАТ «Харківміськгаз» - [PERSON] Свідок [PERSON], в судовому засіданні, повідомила, що вона працює менеджером по роботі з клієнтами центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу ПАТ «Харківміськгаз». Нарахування за спожитий природний газ відповідачу здійснювались за діючими нормами, оскільки відповідач не надавав доступу у домоволодіння для зняття фактичних показань лічильника газу та обстеження газового обладнання. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року, скасовано судовий наказ, виданий 29.09.2014 року Московським районним судом м. Харкова за заявою ПАТ «Харківміськгаз» про стягнення суми заборгованості з [PERSON] /а.с.5/. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.14), відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з газопостачання шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER]. Відповідно до довідки, виданої нач. Управління МВС України в Харківській області Марковим Є.Є., пенсіонер [PERSON] та члени його сім'ї мають право з 22.06.1999 року і довічно відповідно до Закону України «Про міліцію», 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива (а.с.112). Відповідно розрахунку нарахування та оплати за послуги з газопостачання, за відповідачем існує заборгованість за період з 07.2013 року по 07.04.2014 року в сумі 13661 грн.05 коп. Вказана сума боргу до теперішнього часу відповідачем не сплачена. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Зокрема, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). При цьому, згідно з ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Харківміськгаз» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу. На підставі вказаної заяви Московським районним судом м. Харкова 29.09.2014 року було видано судовий наказ, який ухвалою суду від 19.12.2014 року було скасовано за заявою боржника(а.с. 5). Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23.12.2011р. №14 роз'яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Враховуючи те, що судовий захист права ПАТ «Харківміськгаз» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У відзиві на позов відповідач заявив про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог, однак перевіривши правильність наведених позивачем розрахунків, суд погоджується з ними та вважає, що строк позовної давності в частині вимог за період з 01.07.2013 року по 02.04.2014 року позивачем не пропущено, у зв'язку із зверненням ПАТ «Харківміськгаз» до суду з заявою про видачу судового наказу. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2046, (зі змінами, внесеними згідно постанов КМУ станом на 15.03.2015 року), в редакції, чинній на період спірних правовідносин, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2046, (зі змінами, внесеними згідно постанов КМУ станом на 15.03.2015 року), в редакції, чинній на період спірних правовідносин, споживач зобов'язаний знімати фактичні показники лічильника газу. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання, порушення інших Правил (п. 34 Правил). Відповідно до п. 10 Правил, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. З матеріалів справи, квитанцій наданих представником відповідача (а.с.115-124), а також з показань свідків вбачається, що відповідач, як споживач в порушення Правил, щомісячно не знімав фактичні показники лічильника газу та не вносив своєчасно плату за надані послуги з газопостачання. А тому при проведенні розрахунку протягом спірного періоду споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] брались до уваги показники відповідно до діючих норм споживання природного газу. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем за послуги з газопостачання за період з 01.07.2013 року по 02.04.2014 року, проте належних доказів на підтвердження вказаної обставини, відповідачем суду надано не було. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.07.2013року по 07.04.2014 року в розмірі 13661грн.05коп.. Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до позиції зазначеної у правовому висновку ВСУ по справі 6-68цс12 від 20.06.2012 р., виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги повинні бути задоволені, з урахуванням індексу інфляції у розмірі 528грн.42 коп. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 247грн. 75коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved