Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 26.02.2012 року. Зазначає, що пропустив зазначений строк з поважних причин, оскільки є людиною похилого віку; є інвалідом ІІ групи; не може самостійно переміщатися. Крім того, має незадовільний стан здоровя. Всі ці обставини вважає поважними в контексті ч.3 ст. 1272 ЦК України. За таких умов позивач просить задоволити позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визначити такий строк у два місяці з часу набрання рішенням законної сили. Позивач не зявився в судове засідання. Згідно поданої заяви, позов підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник позивачів адвокат [PERSON] (яка в послідуючому не приймала участь у справі у звязку зі вступом до справи іншого представника адвоката [PERSON]Р.) підтримала позов та додатково пояснила, що позивач перебував у стресовому стані через смерть близьких йому людей. Він не мав коштів щоб зайнятися оформленням спадкових прав. А на даний час за ним доглядають родичі, він матеріально забезпечений, але вже пропустив строк для звернення до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому єдиним способом захисту порушеного права є звернення до суду. Зважаючи на наведене просить суд задоволити заявлений позов. Відповідач [PERSON] позов визнав. Зазначає, що позивач перебував у стресовому стані. Так, в 2012 році померла [PERSON] (донька позивача), в 2013 році повісився брат відповідача (внук позивача). На даний час позивач проживає в м. Рівне у доньки, його стан здоровя не дозволяє самостійно пересуватися. Вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Пояснила суду, що звернення позивача до суду є намаганням збільшити свою частку у спадковому майні. Раніше відповідачка мала розмову з донькою позивача (у якої на даний час він проживає в квартирі у м. Рівне), і та повідомила, що їх не цікавить спадщина після смерті [PERSON] Проте незадовго до звернення позивача до суду донька позивача сказала, що вони бажають проведення судового процесу задля врегулювання спадкових прав. У два останні судові засідання не зявилися ні відповідач [PERSON], ні представник позивача адвокат [PERSON] Вони не надали доказів на підтвердження поважності причин неявки. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Суд зважає на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника суд враховує важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов'язані зі станом здоров'я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо, на чому наголошується у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 7. В судове засідання надійшли дві заяви представника позивача про відкладення розгляду справи. Проте поважність таких клопотань не була підтверджена. Суд вважає, що така позиція учасників процесу спрямована на затягування розгляду справи. А тому, за наявності заяви позивача про те, що він просить справу розглядати без його участі; зважаючи на обставини, що пов'язані зі станом здоров'я заявника та враховуючи, що сторони надали пояснення з приводу заявленого позову суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі тих осіб, які не зявилися. Тим паче, що в разі незгоди з прийнятим судовим рішенням сторона не буде позбавлена можливості оскаржити рішення суду в апеляційному порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач має на меті оформити спадщину після смерті доньки [PERSON], яка померла 26.02.2012 року. \~Захист суб'єктивного права на прийняття спад\-щини здійснюється у судовому порядку шляхом визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про при\-йняття спадщини або шляхом оскарження дій нота\-ріуса у відмові в прийнятті заяви про прийняття спадщини, або ж видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що спадкоємець, на думку нотаріуса, є таким, що не прийняв спадщину і у зв'язку з цим не має права на спадщину та отриман\-ня свідоцтва про право на спадщину. Суб'єктивне право спадкування має характер права, обмеженого в часі, воно існує протягом строків, передбачених для прийняття спадщини, які за своєю правовою природою є строками здій\-снення права. Пропущення такого строку означає, що суб'єктивне спадкове право не було здійснене у встановлені строки. Якщо спадкоємець не реалізує це право протягом вказаних строків, то право при\-пиняється, але вказаний строк підлягає поновлен\-ню в судовому порядку. У цьому випадку захист суб'єктивного права на прийняття спадщини здій\-снюється в судовому порядку шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~ Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Позивач пропустив шестимісячний термін, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, і зазначає, що це було обумовлено поважними причинами: ●є людиною похилого віку; ●є інвалідом ІІ групи; ●не може самостійно переміщатися, за ним необхідний сторонній догляд; ●в додаткових поясненнях представник позивача зазначила ще одну причину нібито спадкодавець раніше говорила про те, що склала заповіт на користь [PERSON], а на даний час позивачеві стало відомо про відсутність такого заповіту. Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.20085 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24). В судовому засіданні не були встановлені обставини, за яких у позивача були поважні причини не звернутися до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку після смерті доньки, і що такі причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, похилий він позивача не може визнаватися поважною причиною в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, яка б слугувала підставою для поновлення такого строку. Суду була надана медична документація на підтвердження того, що позивач часто хворів. Однак при дослідженні такої документації встановлено, що звернення позивача до лікаря носили періодичний характер, з великими проміжками часу. Крім того, звернення до нотаріуса в порядку ч. 1 ст. 1270 ЦК України не передбачає великих грошових витрат. Адже позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини у довільно написаній формі, надіславши її до нотаріальної контори через відділення поштового звязку. Як зазначає позивач, за ним здійснюється догляд, він не може самостійно пересуватися. Але це не позбавляло можливості позивача чи родичів позивача здійснити виклик нотаріуса до помешкання, в якому перебуває позивач, і оформити відповідну заяву. Позивач не був позбавлений можливості поспілкуватися з представниками органів місцевого самоврядування, отримати юридичну консультацію з приводу порядку оформлення спадкових прав. Окрім того, звернення до суду з даною заявою було здійснене позивачем через чотири роки після смерті доньки, що є значним терміном. Позивач також не навів суду доказів того, що весь час, починаючи з 26.02.2012 року, він перебував у стресовій ситуації, вийти з якої він зміг лише 21.03.2016 року (дата звернення з даним позовом до суду). Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог суд вважає, що позов не підлягає до задоволення через його недоведеність. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними, а такі причини судом не були встановлені. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і вони покладаються на державу.

Outcome: dismissed