Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2016 року по 30.06.2017 року в розмірі 1594,28грн., з яких: 1411,02 грн. основна сума боргу, 43,68 грн. пеня, 25,36 грн. - 3% річних, 114,22 грн. інфляційні втрати, та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 01.08.2012 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір №1410/Л про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобовязувалось постачати теплову енергію в гарячій воді до приміщення, розташованого за адресою: місто Львів, вул. Пасічна, 102, що належить відповідачу, а останній зобовязувався її отримати і сплачувати за її споживання за встановленими тарифами на умовах і в терміни, передбачені договором, своєчасно і в повному обсязі. Згідно з п. 6.3 Договору, укладеного між сторонами, споживач зобовязаний до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачувати теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження. Відповідач свої договірні зобовязання з оплати за отримані послуги не виконує. Відтак, станом на день подання заяви про видачу судового наказу до суду заборгованість відповідача за період з 01.01.2016 року по 30.06.2017 року складає 1594,28 грн. згідно з розрахунком боргу. Пунктом 7.2.3 Договору передбачено стягнення пені зі споживача за несвоєчасне проведення розрахунків у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня. У звязку із простроченням виконання відповідачем грошового зобовязання йому нараховано пеню в розмірі 43,68 грн., 3% річних в розмірі 25,36 грн., втрати, заподіяні внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 114, 22 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача, на даний час становить 1594,28 грн. Разом з цим зазначає, що згідно з безоплатного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена 20.12.2016 року. Окрім цього, 15.06.2017 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталося до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 1594,28 грн. за договором №1410/Л про постачання теплової енергії в гарячій воді. 26.07.2017 року Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ у справі №464/5004/17, однак 17.08.2017 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова судовий наказ від 26.07.2017 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на суму 1594,28 грн. скасовано. 06 грудня 2017 року представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» [PERSON] подав суду заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 25,36 грн. 3% річних, 114,22 грн. інфляційних нарахувань та 1600 грн. судового збору, оскільки згідно з довідкою відділу обліку та збуту теплової енергії ЛМКП «Львівтеплоенерго» у даній справі [PERSON] погашено суму боргу в розмірі 1411,02 грн. та пеню в сумі 43,68 грн. Представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутнсоті за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, субєктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідач [PERSON] є власником приміщення, розташованого за адресою: місто Львів, вул. Пасічна, 102. Відповідно до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготований виконавцем на основі типового договору. Судом встановлено, що 01.08.2012 року між ЛМКП «Львівтеплоенерго», як теплопостачальною організацією, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], як споживачем, укладено договір № 1410/Л про постачання теплової енергії в гарячій воді /а.с.8-11/. Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Згідно з п. 1 Договору № 1410/Л про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012 року за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади. Пунктом 3.2.2 Договору передбачено, що споживач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені даним договором. Згідно з п. 6.3 Договору споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження. Відповідно до п. 7.2.3 Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує теплопостачальній організації пеню в розмірі подвійної обліком ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період від позивача послуги, зобов'язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Як вбачається із заяви позивача про зменшення позовних вимог відповідач [PERSON] погасив основну суму боргу у розмірі 1411,02 грн. та пеню у розмірі 43,68 грн. /а.с. 42/. Відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачена ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з повідомленням ЛМКП «Львівтеплоенерго» №333-08 від 30.11.2017 року станом на 30.11.2017 року заборгованість [PERSON] становить 139,58 грн., а саме: 114 грн. 22 коп. інфляційні нарахування, 25 грн. 36 коп. - 3% річних, нарахованих за період прострочення виконання зобов'язань /а.с. 43/. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 25,36 грн. та інфляційних витрат в сумі 114,22 грн., підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved