Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу у розмірі 26 236 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.09.2014 о 09 год 00 хв в м. [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобілем марки «Пежо» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується Постановою Ужгородського міськрайонного суду. Внаслідок ДТП автомобіль Потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актом огляду пошкодженого ТЗ від 26.09.2014 року. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки на момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.10.2013 року за № АС 3429823, позивач прийняв на себе ризики щодо відшкодування шкоди потерпілому - на підставі заяви, звіту № 97 від 25.11. 2014 року та страхового акту № 3569Р/29/15 від 24.02.2015 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування, позивачем було сплачено страхове відшкодування в сумі 26 236 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму сплаченого страхового відшкодування та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.03.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач не скористався наданим судом правом щодо подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подав відзив на позов у визначений судом строк, хоч був належним чином повідомлений про розгляд даної справи Ужгородським міськрайонним судом. Відтак, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши в судовому засіданні зміст позовної заяви, вивчивши додані до нього письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.10.2013 року між ПАТ «Страхова група «Тас» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до полісу серії АС/3429823 автомобіля [NUMBER]».Сторонами встановлено строк дії вказаного Полісу до 28.10.2014 року. 24.09.2014 року о 09 год 00 хв в м. Перечин, по вул. Жовтневій, 25 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої сталося зіткнення між автомобілями [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобілем марки «Пежо 607» державний номерний знак [NUMBER]. Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду від 29.10.2014 року. 12.12.2014 року, власник автомобіля марки «Пежо 607» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова група «Тас» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 97 від 25.11. 2014 року, страхового акту № 3569Р/29/2015 від 24.02.2015 року, платіжного доручення №43183 від 11.03.2015 року, страхова компанія ПАТ «Страхова група «Тас» виплатила власнику «Пежо 607» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]суму страхового відшкодування у розмірі 26 236, 00 гривень. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно п.33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону , - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 38.1.1. ст. 38 того ж Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відтак, на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд приходить до висновку, що позивач належними доказами підтвердив обґрунтованість позовних вимог, натомість відповідач не подав до суду жодних заперечень, відзиву на позов, письмових доказів на спростування наведених позивачем доводів, що відповідно є підставою для задоволення даного позову в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved