Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги за період з 01.10.2015 року по 01.06.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 19 007,68 грн. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2019 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 04.11.2019 року представник позивача надала уточнену позовну заяву, в якій прохала в зв`язку з частковим погашенням заборгованості, стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 5641,44 грн., нарахований індекс інфляції в сумі 2833,42 грн. та три відсотки річних в сумі 745,52 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась з невідомих причини, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення виклику до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, про причини неявки не інформувала, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 16.10.2003 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру номер [ADDRESS] . Таким чином, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Згідно довідки управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 03.09.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відомості про реєстрацію відповідача [PERSON] - відсутні. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. 17.11.2003 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Судом встановлено, що [PERSON] як власник майна, є споживачем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», не оплатила в повному обсязі надані послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим, за період з 01.10.2015 року по 01.06.2019 року утворилась заборгованість в сумі 13648,78 грн. За період з 01.12.2015 року по 01.06.2019 року нараховано індекс інфляції в сумі 4193,15 грн. та 3% річних в сумі 1165,75 грн. Загальна сума заборгованості в розмірі 19007,68 грн. Розмір заборгованості підтверджується доданими до позову розрахунками (а.с. 5-8). При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. В зв`язку з частковим погашенням заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 5641,44 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з такого. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за надані послуги в сумі в сумі 5641,44 грн., індекс інфляції в сумі 2833,42 грн. та 3% річних в сумі 745,52 грн. (а.с. 31), всього - 9220 гривень 38 коп. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , оскільки відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , договір про надання послуг укладений з власником квартири [PERSON] , оскільки тягар утримання майна несе його власник. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову в розмірі 1921 грн. (а.с. 10,11).

Outcome: partial