Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05 червня 2018 року в розмірі 13789,52 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 05 червня 2018 року [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 05 червня 2018 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 700,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява від 05 червня 2018 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифам», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг б/н від 05 червня 2018 року. Згідно умов договору про надання банківських послуг б/н від 05 червня 2018 року відповідач зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання наступним чином: договірним списанням - відповідач доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань відповідача за цим договором; внесенням відповідачем коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за рахунок кредиту, за користування кредитом відповідач зобов`язалася сплатити банку відсотки визначені в Тарифах, які діють на дату нарахування здійснення трат за рахунок кредиту; у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом - сплатити проценти в подвійному розмірі від визначених в Тарифах, що діють на дату нарахування, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов`язалася сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором кредиту б/н від 05 червня 2018 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, станом на 23 грудня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 13789,52 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року відкрито провадження по справі. 03 листопада 2020 року відповідач подала суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, в якій просила зменшити розмір позовних вимог до 8484,41 гривень у зв`язку з частковим погашенням заборгованості за кредитом, а саме перерахуванням 21 серпня 2020 року на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № [NUMBER] суми в розмірі 5303,11 гривень; на підтвердження вказаних обставин відповідач надала суду квитанцію № СНG_G228GK5NX2JGO11160LSNC від 21 серпня 2020 року за кредитом [NUMBER] AC_GZZBGKSNX2HYQ001 KT50 від 21 серпня 2020 року за кредитом (не читабельне) в сумі (не читабельне) загальна сума: 5393,11 гривень; платник [PERSON] (прізвище не читабельне). 05 січня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить її підпис у розписці про повідомлення дати та місця наступного судового засідання, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 05 червня 2018 року, відповідач надала згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 700,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В якості доказів позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правила надання банківських послуг. За даними Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи позивачу, щомісячно мінімально 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, а також оплачувати перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 05 червня 2018 року, [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, сплачуючи позивачу, щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 гривень; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі базової процентної ставки у межах пільгового періоду в розмірі - 0,00001% та поза його межами - в розмірі 42% річних; при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту встановлено процентну ставку - 84%; при непогашенні суми простроченого кредиту, а саме за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, відповідач зобов`язався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій, про що також свідчить п. 2.1.1.3.5. Умов та правила надання банківських послуг, наданих позивачем. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 05 червня 2018 року станом на 223 грудня 2020 року складає 13789,52 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9489,89 гривень, в тому числі за простроченим тілом кредиту в розмірі 9489,89 гривень; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 2489,76 гривень; - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 632,83 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів; встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 05 червня 2018 року не виконала, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому суд вважає, що сума заборгованості з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 9489,89 гривень та сума штрафів в загальному розмірі 1132,83 гривень, підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов в цій частині вимог - задоволенню, при цьому також враховує, що відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 05 червня 2018 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, при цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що вона 21 серпня 2020 року погасила заборгованість за кредитом частково в розмірі 5303,11 гривень, оскільки номер кредитного договору за яким здійснений цей переказ не читабельний, переказ вчинений [PERSON] (прізвище не читабельне), а залишки переказу нараховані за кредитом [NUMBER] , тоді як номер кредиту відповідача: [NUMBER] . Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 2489,76 гривень, що нараховані на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, суд приходить до наступного. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За даними довідки, наданої АТ Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за договором б/н від 05 червня 2018 року [PERSON] надано дві кредитні картки, остання № [NUMBER] з терміном дії - вересень 2022 року. За даними виписки за договором б/н від 05 червня 2018 року, останній платіж на погашення заборгованості внесено відповідачем 10 серпня 2018 року в сумі 100,00 гривень. Позивач звернувся до суду з позовом 11 березня 2020 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 2489,76 гривень, що нараховані на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки строк кредитування не сплив, а отже правові підстави для стягнення заборгованості відсутні. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до платіжного доручення № ZZ424B0USI від 24 лютого 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь АТ Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1619,27 гривень, в іншій частині судові витрати понесені позивачем віднести за його рахунок.

Outcome: partial