Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач по первинному позові [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він 25 вересня 2007 року придбав майновий пай в с.Мильськ Рожищенського району в рахунок якого було виділено приміщення корівника. Даний майновий пай придбано на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2007 року та в рахунок вартості майнового паю виділено приміщення корівника. В липні 2012 року до нього звернувся відповідач з пропозицією продати приміщення корівника, запропонована ціна в розмірі 80000 грн.. Демонтаж приміщення корівника узгодили проводити поступово в два етапи, оскільки у відповідача не було всієї суми для оплати вартості приміщення корівника. 03.08.2012 року відповідач оплатив йому половину обумовленої суми в розмірі 40000 грн., а решту суми зобовязався повернути за півтора місяці двома рівними платежами по 20000 грн., про що особисто відповідачем складено розписку. Проте, всупереч домовленості, відповідач демонтаж приміщення корівника здійснив повністю, розрахунку в повному розмірі не провів. В звязку з цим він звернувся до Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області з заявою з приводу шахрайських дій та неповернення коштів відповідачем. Постановою слідчого СВ Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області від 19.08.2013 року кримінальне провадження по факту шахрайства, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрите у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Просить стягнути з відповідача на його користь 40000 грн. боргу, оскільки від сплати судового збору звільнений судові витрати покласти на відповідача. Позивач по зустрічному позові [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу майнового паю від 25.09.2007 року недійсним, обгрунтовуючи \~свої позовні \~вимоги тим, що приміщення корівника, яке розташоване в с.Мильськ Рожищенського району не є власністю [PERSON], оскільки договір купівлі-продажу майнового паю, укладений 25.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] не відповідає вимогам законодавства і є недійсним. Продавець [PERSON] за договором купівлі-продажу майнового паю не надав [PERSON] правовстановлюючих документів, що підтверджують його право на майновий пай. Просить, визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового паю від 25.09.2007 року. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] первинний позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити, зустрічний позов не визнав, просить у задоволені відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні первинний позов не визнав, просить у задоволенні вимог відмовити, зустрічний позов підтримав, просить задовольнити. Заслухавши сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первинний позов підлягає до задоволення повністю, в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] придбав у [PERSON] майновий пай, вартістю 209450 грн., що стверджується договором купівлі-продажу майнового паю від 25.09.2007 року (а.с.4), в рахунок майнового паю було виділено приміщення корівника, що стверджується актом від 07.05.2007 року (а.с.5), накладною № 12 від 07.05.2007 року (а.с.6). Як вбачається з копії розписки від 07.08.2012 року (а.с.7), що відповідач [PERSON] дав завдаток за приміщення корівника в сумі 40000 грн. та зобовязався 40000 грн. повернути за півтора місяці двома платежами по 20000 грн., демонтаж проведе частково до повного розрахунку, що не заперечувалося в судовому засіданні сторонами по справі. Згідно постанови про закриття кримінальної справи від 19.08.2013 року кримінальне провадження від 06.12.2012 року по факту шахрайства, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрито, у звязку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконаню у цей строк (термін). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу слід задовольнити. Згідно пенсійного посвідчення серії АГ № 281746 від 02.08.2004 року позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання. (а.с.9). Оскільки, позивач за первинним позовом [PERSON] є інвалідом П групи загального захворювання, який згідно п.п. 9 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, тому, суд вважає, що на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 400.00 грн. судового збору. В зустрічному позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу майнового паю від 25.09.2007 року недійсним слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через норми Цивільного процесуального кодексу України, згідно яких фізичні особи мають право звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно якими кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] не був стороною укладеного договору купівлі-продажу майнового паю від 25.09.2007 року (а.с.4), а тому, беззаперечним є той факт, що вимоги, пред'явлені позивачем за даним позовом, не стосуються безпосередньо його прав і обов'язків. Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає, що позивач за зустрічним позовом не надав суду доказів порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, а тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Outcome: approved