Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 34749 грн. 80 коп.. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 01.08.2006 р. за кредитним договором № K2H0RX038000240 надав відповідачу кредит у сумі 2350 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява на видачу кредиту разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «розстрочка» складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач свої зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 24.03.2014 р. загальна заборгованість складає суму 34749 грн. 80 коп., у тому числі: за кредитом - суму 2247 грн. 69 коп.; за процентами за користування кредитом - суму 12391 грн. 32 коп.; за комісією - суму 380 грн. 76 коп., нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором у сумі 17599 грн. 09 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - суму 500 грн.; штраф (процентна складова) - суму 1630 грн. 94 коп.. Позивач просив позов задовольнити, і віднести за рахунок відповідача судові витрати. Представник позивача за довіреністю, Штронда А.М., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явився, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні п. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 01.08.2006 р. сторони уклали кредитний договір № K2H0RX038000240, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 2350 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк - 12 місяців, до 01.08.2007 р.. Сторони погодили, що підписана заява позичальника на видачу кредиту разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «розстрочка» складає між ними ( а. с. 5-9). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував, не повертав кредит та не сплачував проценти. Пунктами 5.1., 5.3. Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0, 15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Станом на 24.03.2014 р. загальна заборгованість складає суму 34749 грн. 80 коп., у тому числі: за кредитом - суму 2247 грн. 69 коп.; за процентами за користування кредитом - суму 12391 грн. 32 коп.; за комісією - суму 380 грн. 76 коп., нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором у сумі 17599 грн. 09 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - суму 500 грн.; штраф (процентна складова) - суму 1630 грн. 94 коп. ( а. с. 4). Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) … . Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сторони домовились відповідно до п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам -«розстрочка», що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої при перегляді судового рішення в справі N 6-100цс14 від 03.09.2014, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до розрахунку нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором за період, починаючи з 01.10.2006 р. по 24.03.2014 р., в загальній сумі 17599 грн. 09 коп., право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 01.10.2006 р., а до суду він звернувся - 07.05. 2014 р., то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Крім того, установивши, що розмір неустойки більш ніж у 7 разів перевищує розмір основного боргу, вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. ст. 551 ЦК України, та зменшити її розмір до суми основного боргу - 2247 грн. 69 коп.. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2247 грн. 69 коп.; за процентами за користування кредитом у сумі 12391 грн. 32 коп.; за комісією у сумі 380 грн. 76 коп., та нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором у сумі 2247 грн. 69 коп., а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: фіксованої частини у сумі 500 грн. та процентної складової в сумі 1630 грн. 94 коп., всього суми 19397 грн. 64 коп., у стягненні решти пені відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі наведеного, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 253, 256, 258, 259, 267, 525, 526, 527, 530, 549, 551, 611, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial