Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 березня 2014 року [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 1800 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку та надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушила умови Договору в результаті, чого виникла заборгованість, яка станом на 27 грудня 2017 року становить 17121 грн. 49 коп. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погасив даний борг, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 12.02.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06.03.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 13 березня 2014 року [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 1800 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами даного договору передбачено написання заяви позичальником; роз'яснення позичальнику умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно розрахунку заборгованості станом на 27 грудня 2017 року заборгованість за кредитом становить 17121 гривень 49 коп. (1532 грн. 90 коп. заборгованість за користування кредитом, 14297 грн. 09 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом, 500 гривень - фіксована частина штрафу, 791 грн. 50 коп. відсоткова складова штрафу). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд дійшов до наступного. Згідно\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те сааме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом Україниу постановах № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року. За таких обставин вимога позивача про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 15829 гривень 99 коп. (1532 грн. 90 коп. заборгованість за користування кредитом, 14297 грн. 09 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом). Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, якімаютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання, вчасно не розрахувався, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Протягом розгляду справи позивач сплатив судові витрати у сумі 1600,00 грн. Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 17121 гривень 49 коп., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 15829 гривень 99 коп., тобто 92,45 % (15829,99х 100 : 17121,49). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1479 грн. 20 коп.судового збору (1600 х 92,45%).

Outcome: partial