Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 11.01.1983 р. по 11.03.2016 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де він працював, перевищували гранично допустимі норми. ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкій ремісії. Емфізема легень ІІ ст.. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців рук і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з міофіброзом мязів передпліч і плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, двостороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-запясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і значним обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від тривалого впливу вібрації і фізичних навантажень на виробництві). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.). Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. ДЕП I-II (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХНМК в вертебро-базилярному басейні. РОХП, двостороння вєртеброгешіа ліомбоішіалгія з мязово-топічним синдромом. Пресбіопія, хронічний конюктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз), що підтверджується п. 7 акту № 3розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.02.2016року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 06.04.2016 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 60%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 60000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти них, просив в позові відмовити. Судом встановлено, що з 11.01.1983 р. по 11.03.2016 р. позивач перебував у трудових відносинах з ВАТ «СМНВО ім.. [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО». (а.с.6-7) Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивача [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 3розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 26.02.2016 року (а.с.9), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 06.04.2016 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 60%. (а.с.10) Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування хронічного професійного захворювання в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчить що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 14000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial