Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № PLRMRB47693046 від 22.12.2012 року в сумі 15863 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 13268 грн. 14 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8 грн. 24 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 767 грн. 55 коп. , пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в сумі 588 грн. 26 коп. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 731 грн. 61 коп. (процентна складова). Також, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача Озірська В.С. не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, вказала, що згодна на винесення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір № PLRMRB47693046, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15990 грн. 82 коп. на строк 36 місяців з 22.12.2012 року по 21.12.2015 року включно зі сплатою 0,12 % річних . При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однієї із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Копію заяви позичальника № PLRMRB47693046 від 22.12.2012 року підтверджується, що [PERSON] погодився, що заява разом із запропонованим ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами PLRMRB47693046 тарифами, складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно п.7 заяви позичальника № PLRMRB47693046 позичальник - [PERSON] зобов»язувався вносити щомісячний платіж у сумі 445 грн. 02 коп., а з 26.10.2013 року у сумі 700 грн. 87 коп. період сплати з 21 по 25 число кожного місяця. Відповідно до п.2 заяви позичальника № PLRMRB47693046 кредит надався на строк 36 місяців з 22.12.2012 року по 21.12.2015 року включно. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов»язання за договором, а відповідач [PERSON] свої зобов»язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитом в сумі 13268 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Також за користування чужими грошовими коштами боржник, в силу ст.536 ЦК України, зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 3 заяви позичальника № PLRMRB47693046 відсоткова ставка за користування кредитом складає 0,12 % річних. Відповідно до п.4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Так, згідно розрахунку , наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» , сума простроченої заборгованості [PERSON] за процентами станом на 18.02.2014 року становить 8 грн. 24 коп. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст.. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст.. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Відповідно до п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань , передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Так, відповідач має заборгованість перед банком по штрафним санкціям станом на 18.02.2014 року - 500 грн. штраф ( фіксована частина) та 731 грн. 61 коп. штраф (процента складова). У відповідності до п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2.,3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Так, заборгованість [PERSON] по пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором становить 588 грн. 26 коп. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у [PERSON] виникла заборгованість по комісії за користування кредитом у суму 767 грн. 55 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved