Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 23.04.2015 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, з урахуванням уточнень, викладених у додаткових поясненнях від 10.07.2015 року (а.с.122-124) зазначив, що між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, відповідно до умов якого Позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом. Відповідно до 6.5. Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Проте, у порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. В звязку з цим, станом на 31.03.2015 року має місце заборгованість відповідача перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 26997,33 гривень, з яких: - 5529,45 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 19706,10 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 1761,78 сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова 1261,78 грн. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 26997,33 гривень. Відповідач [PERSON] 22.07.2015 року звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року з Позивачем він не укладав, оскільки заяву на отримання кредиту він не підписував. Платіжну картку він також не отримував, і коштами Позивача не користувався. Вважає, що протиправними діями Позивача йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок дій Позивача принижені його честь і гідність, а також ділова репутація. Крім того, він зазнав душевних страждань. Посилаючись на наведені обставини, просить суд: - визнати кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», недійсним; - стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь 10000,00 грн. моральної шкоди. В судове засідання представник позивача не зявився, у заяві від 03.06.2015 року (а.с.35) представник позивача просив розглянути справу без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, а зустрічний позов підтримали посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Заслухавши сторони, та дослідивши наявні у справі письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Згідно даних дослідженої судом Заяви від 10.07.2006 року підписаної від імені [PERSON] (а.с.10), наданої Позивачем в обґрунтування позовних вимог, Позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом на умовах, визначених в «Умовах надання банківських послуг», «Правилах користування платіжною карткою» та Тарифами банку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом. Згідно даних Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.07.2006 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.03.2015 року (а.с.8-9) та Виписки по особовому рахунку №4149605350481503 [PERSON] (а.с.125-131) за відповідачем рахується заборгованість перед Позивачем за договором №б/н від 10.07.2006 року, розмір якої згідно розрахунку складає 26997,33 гривень (а.с.9). Посилаючись на зазначені докази, позивач просить задовольнити позов. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовою підставою для виникнення зобовязань за кредитним договором є укладання відповідного кредитного договору між позикодавцем та позичальником. Крім того, необхідною умовою виникнення у позичальника за кредитним договором обовязку повернення позикодавцеві грошових коштів, відповідно до наведених норм закону, є попередня передача йому позикодавцем у власність певної суми грошових коштів, обумовленої договором. Відповідач та представник відповідача заперечують факти написання відповідачем Заяви від 10.07.2006 року та отримання відповідачем кредитних коштів за договором №б/н від 10.07.2006 року. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.2 ст.207 ЦК України правочин, вчинений у письмовій формі, підписується сторонами. Згідно Висновку експерта №1060 від 22.04.2016 року з додатками (а.с.158-164), підпис від імені [PERSON] у графі «Подпись», розташованій на тильній стороні кредитного договору б/н, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] у формі заяви від 10.06.2006 року, виконаний не самим [PERSON], а іншою особою (а.с.9). Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт підписання відповідачем [PERSON] Заяви від 10.07.2006 року, та факт надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у власність відповідача [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором №б/н від 10.07.2006 року, в звязку з чим, доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за оспорюваним договором. Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, а саме, Довідка про номер та дату відкриття картки (а.с.189), Виписка за період з 01.01.1999 року по 30.08.2016 року (а.с.190-204), на думку суду, не містять достатньої доказової інформації щодо обставин надання Позивачем грошових коштів саме [PERSON], а тому не можуть бути взяті до уваги судом при ухваленні рішення. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов слід задовольнити в частині визнання оспорюваного договору недійсним. В частині стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] 10000,00 грн. моральної шкоди, на думку суду, слід відмовити, оскільки [PERSON] не доведено факт заподіяння йому такої шкоди діями Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial