Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2016 року у розмірі 62 56,99 грн. На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 19.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 49 170,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 14.08.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2016 року у розмірі 62 569,99 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 47 630,79 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 6733,11 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 4808,65 грн.; -Штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 3397,44 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлений належним чином, не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву на позов. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач ПАТ КБ «ПриватБанк». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 19.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 49 170,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що станом на 14.08.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2016 року у розмірі 62 569,99 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 47 630,79 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 6733,11 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 4808,65 грн.; -Штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 3397,44 грн. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суму основного боргу та процентів, а також пені. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 3397,44 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 31 день. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 2.2, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. В п.п. 2.2, 2.8 Генеральної угоди передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. Як зазначено у правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п.п. 2.2, 2.8 Генеральної угоди передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 59172,55 грн. Згідно платіжного доручення № PROM7B59Z5 від 17.08.2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial