Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Ю87.955.70028 від 25.01.2011 року в розмірі 31235 грн. 46 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № Ю87.955.70028 від 25 січня 2011 року згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5040 грн. зі сплатою 22 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивачем було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому було надіслано позивачем листи - повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надав. Останній платіж боржником здійснено 01.08.2011 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Ю87.955.70028 від 25 січня 2011 року згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5040 грн. зі сплатою 22 % річних від залишкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 19, 20,24). Відповідно до п. 2.4 кредитного договору встановлено, що банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за договором. В результаті не дотримання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, він станом на 08.01.2014 року має заборгованість у розмірі - 31 235 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 5040 грн. - прострочений борг; 6070 грн. 49 коп. - прострочені відсотки; 21 грн. 27 коп. - строкові відсотки; 20 063 грн. 70 коп. - пеня; 40 грн. - віндикаційні витрати (а.с. 3). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved