Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. на місяць та аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. на місяць. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти, з січня 2019 року сторони не підтримують подружніх і сімейних стосунків, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, примирення з відповідачем вважає неможливим. Спору про поділ майне немає. Дитина проживає і після розірвання шлюбу проживатиме з нею, та знаходиться на повному її отриманні. Відповідач є працездатним, працевлаштованим, має мінливий дохід, проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, добровільно матеріальної допомоги своєму синові не надає. Відповідач відзиву не подав. Відповідач повторно не з?явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно згідно ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2017р. у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 953. З свідоцтв про народження встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. На даний час сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно. Спору про майно сторони на даний час не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що недоцільним є надання подружжю строку для примирення, що сімейні стосунки припинені остаточно, і що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечило б інтересам подружжя і інтересам дитини. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , то суд виходить з наступного: Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. При визначенні розміру аліментів, з наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК, не встановлено. Суд враховує, що батьки мають нести рівну участь в утриманні дитини і повинні забезпечити їй хоча б прожитковий мінімум, що позивачка крім державної допомоги на дитину інших доходів не має і обмежена у можливості мати доходити для утримання дитини, враховуючи вік дитини. Згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Розмір мінімальної заробітної плати законом визначений: з 1.01.2019р. 4173 грн. Виходячи з встановлених обставин, з визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн. на утримання сина щомісячно, і при цьому не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному гарантованому передбаченому законом розмірі, і з іншої сторони не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач (3000грн.), оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатній для сплати аліментів у такому розмірі , враховуючи положення ст.182 СК України , і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги і обставини, на які позивач посилається. А якщо виходити з розміру мінімальної заробітної плати, то стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі було б обтяжливим для відповідача, і могло б бути перевищенням 70% його доходів, що суперечить закону. Доходів у більшому розмірі позивач не довела. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення аліментів на дружину, то суд такі вимоги задовольняє частково, виходячи з наступного: Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позивачка, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від працездатного чоловіка - батька дитини, а відповідач, який є працездатним, спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі щомісячно по 500 грн., що, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати і працездатності відповідача є для нього посильним, і в цілому разом з аліментами на дитину не перевищуватиме допустимого розміру стягнення. Підстав для стягнення аліментів в заявленому позивачкою розмірі 1000 грн. суд не вбачає, оскільки позивач не довела наявності у відповідача такої матеріальної можливості. Згідно ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 14.05.2019р. і до досягнення дитиною повноліття, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial