Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач просить визнати за ним батьківство стосовно дитини [PERSON], який народився [INFO] у м. Одесі, посилаючись на такі обставини. У 2002 році [PERSON] тривалий час перебував у відрядженні у м. Москві. У січні 2002 року позивач познайомився з [PERSON], що є матір'ю неповнолітньої дитини, яка також у вказаний період знаходилася у Москві з робочих питань. Між ними склалися близькі відносини, з січня по серпень 2002 року між ними тривали інтимні стосунки. Від цих відносин народився син. З 8 вересня 2002 року по 10 жовтня 2005 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У зв'язку із цим, після народження [PERSON], Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі у Книзі реєстрації народжень 7 травня 2003 року був зроблений актовий запис за №586 про народження дитини, де у відомостях про батька дитини було зазначено «[PERSON]». 24 березня 2008 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позбавлено [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], після чого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі 9 квітня 2008 року було видано свідоцтво про народження, в якому прізвище дитини зазначено [PERSON]. Позивач у повній мірі визнає своє батьківство щодо цієї дитини, вважає за необхідне дати синові своє прізвище. Представник позивача у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду нотаріально завірену заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання з'явилася, обставини, викладені у позовній заяві [PERSON], підтвердила. Також, підтвердила той факт, що у серпні 2002 року, вже будучи вагітною, познайомилася з [PERSON], та у шлюбі з ним народила сина, батьком якого є [PERSON]. Інші учасники судового процесу до суду не з'являлися неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Між позивачем та [PERSON] склалися близькі відносини, з січня по серпень 2002 року між ними тривали інтимні стосунки. Від цих відносин народився син. З 8 вересня 2002 року по 10 жовтня 2005 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 30.11.2005 року виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON]. 24 березня 2008 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позбавлено [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], після чого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі 9 квітня 2008 року було видано свідоцтво про народження, в якому прізвище дитини зазначено «[PERSON]». Як встановлено судом, в квітні 2013 року після зустрічі позивача з [PERSON] йому стало відомо про народження у лютому 2003 року у неї сина -[PERSON] Після неодноразових бесід з [PERSON], в позивача з'явилась впевненість, що [PERSON] - його син, та він його біологічний батько. Відповідач стосунки з батьківські дитиною не підтримує, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Частиною 1 ст. 129 СК України передбачено, що особа яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Виходячи з наданих суду пояснень, представлених доказів щодо обставин справи, враховуючи пояснення матері дитини, а також той факт, що відповідачем позовні вимоги позивача визнані у повному обсязі, суд вважає доведеним, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved