Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком №10 по вулиці Глібова в селі Шевченкове Броварського району , з тих підстав, що відповідачка була йому співмешканкою, проживала у будинку з 2007 року до червня 2013 року, з того часу у будинку не проживає, сімейні стосунки з нею припинені через зловживання останньою спиртними напоями, відповідачка пішла з будинку після чергової влаштованої нею сварки, її речей у будинку нема. Відповідач в судове засідання не явилась повторно, була повідомлена належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, за адресою фактичного проживання зазначеною у довідці акті. Відповідач відзиву, доказів, заяв не подала. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Право власності позивачем на будинок будинком №10 по вулиці Глібова в селі Шевченкове Броварського району набуто на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2004р. Згідно витягу про реєстрацію права власності - власником вказаного будинку на даний час є один позивач. Згідно довідки з Шевченківської сільської ради в даному будинку зареєстровані на постійне місце проживання позивач, його двоє онуків і невістка, а також [PERSON] зареєстрована з 13.06.2007р. Згідно акту обстеження будинку позивача від 30.01.2018р. [PERSON] цивільна дружина позивача власника на протязі багатьох років в будинку не проживає, її особистих речей у будинку нема, фактичне місце проживання [PERSON]- с. Шевченкове, вул. Молодіжна, 26. Довідку складено депутатом сільської ради і підписану жителями села [PERSON] і [PERSON] Свідок [PERSON], сусідка, пояснила, що [PERSON] жила з позивачем як жінка і чоловік у його будинку, приблизно чотири останні роки вона не проживає в будинку, вона пішла від позивача, припинивши сімейні стосунки з позивачем, не було такого, щоб позивач її виганяв чи не пускав, сусідка навпаки вмовляла відповідачку повернутись до позивача, але та сказала, що не повернеться. Свідок [PERSON], сусідка, його дружина [PERSON] не проживає приблизно з 2014 року, пішла від нього, він її не виганяв, такого, щоб вона прийшла, а він не впустив, не було. Свідок [PERSON], депутат сільської ради, пояснила, що часто буває в гостях у позивача, знає, що його громадська дружина у будинку вже не живе з 2013 року, залишила позивача і пішла від нього, не приходить у будинок, речей її там нема. Свідок [PERSON],янчик [PERSON], спільна знайома і кума, пояснила, що [PERSON] спів мешкала з позивачем, стала вживати спиртні напої, з тих причин між сторонами припинились сімейні стосунки, після чергового влаштованого нею 3 червня 2013 року скандалу у нетверезому стані відповідачка залишила будинок, і більше до нього не поверталась, на той час вона пішла жити до її свахи у село Бобрик, де живе тепер - свідку не відомо, але її речей у будинку позивача нема; позивач не чинив перешкод відповідачці і не виганяв її з будинку, вона пішла за її бажанням, свої речі забрала в 2013 році. Згідно ст..405 ЦК України та ст.156 ЖК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, встановлено, що будинок знаходиться у особистій власності позивача; відповідач права власності на даний будинок чи частку у ньому не має і не мала. Письмового договору найму жилого приміщення між сторонами не укладалось. Вселена у будинок позивача відповідачка була як співмешканка, тобто член сім,ї. Встановлено, що стосунки між сторонами припинені, і що відповідачка з 2013 року, тобто значно більше одного року, у даному будинку не проживає, не користується ним як своїм житлом, у будинку відсутні її речі, не несе витрат на утримання будинку і по сплаті комунальних послуг. Не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу. Не встановлено обставин, які б могли розглядатись як підстава для збереження за відповідачкою права на проживання у даному жилому приміщенні понад встановлений статтею 405 ЦК України строк один рік. Таким чином, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком, належним позивачу на праві власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved