Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 18.10.2003 р. вони уклали шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Градизькій селищній раді Глобинського району Полтавської області, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Протягом спільного життя у сторін систематично виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів та повного відчуження з припиненням шлюбних стосунків. З грудня 2007 року шлюбні стосунки припиненні, сторони мешкають окремо, сім'я остаточно розпалася та відновленню не підлягає, спору про розподіл майна немає, діти проживають разом з відповідачем. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року справу прийнято до провадження судді Караченцева І.В. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року, який зареєстровано у Градизькій селищній раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 33, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.4,5). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сім'єю не проживають. На примирення сторони не згодні. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Враховуючи, що відповідачем надана до суду письмова заява, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved