Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24587 гривень 67 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 21 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка не виконувала умови кредитного договору виникла заборгованість за даним кредитом у розмірі 24587 гривень 67 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 15020 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 7820 гривень 64 копійки; заборгованості за пенею та комісією 100 гривень; штрафу (фіксована частина) 500 гривень та штрафу (процентна складова) 1147 гривень 03 копійки. Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання представник позивача не зявилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, представник надав заяву з якої видно, що він позов не визнає. В даній заяві він також зазначив, що судом було витребувано у позивача за його клопотанням оригінал договору №б/н від 21.01.2011 року та оригінал довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи, про що було винесено ухвалу суду від 07.07.2015 року. Вказана ухвала суду не виконана, що свідчить про надуманість самого позову та позовних вимог. Таким чином, він просив залишити позовні вимоги без задоволення та розглянути справу за його відсутністю. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, згідно матеріалів справи між сторонами був укладений кредит №б/н від 21.01.2011 року, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З даними вимогами позивача представник відповідачки не погодився, у звязку з чим ним було заявлено клопотання про витребування у позивача ПАТ КБ «Приватбанк» документів. Відповідно ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» було зобов`язано надати суду оригінал кредитного договору від 21.01.2011 року №б/н укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою [PERSON] і Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Згідно відповіді від 24.07.2015 року №30.1.0.0/2-20150719/250 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомляє, що надати затребувані оригінали немає змоги, оскільки вони відсутні в архіві. Визначаючи наявність або відсутність підстав для задоволення позову, суд враховує приписи частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, за якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 цієї статті також визначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надані докази про надання відповідачці кредитних коштів, а тому немає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed