Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 33237 грн. 71 коп., за кредитним договором № б/н від 20.09.2006 року, яка складається з наступного: 3403,41 грн. заборгованість за кредитом; 24775,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф: 500 грн. фіксована складова; 1558,94 грн. процентна складова; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600 грн. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що [PERSON] підписав договір № б/н від 20.09.2006 року, згідного якого отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту наплатіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткоюта «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2., 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому цим договором. Натомість відповідач [PERSON] своєчасно не надав банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншим витратам відповідно до умов договору. Таким чином відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до умов договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У звязку з порушенням зобовязання за кредитним договором, відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованістьу розмірі 33237 грн. 71 коп., яка складається з наступного: 3403,41 грн. заборгованість за кредитом; 24775,36 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф: 500 грн. фіксована складова; 1558,94 грн. процентна складова Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що коштів на погашення заборгованості він не має, так як являється пенсіонером, доки працював, частково заборгованість сплачував. Крім того, відповідач надав суду заву згідно якої просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав спливу строку позовної давності, вважає, що право на звернення до суду позивач мав вже після спливу 120 днів з моменту виникнення заборгованості а саме 23.01.2007 року. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20.09.2006 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач одержав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, при цьому ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач своїх зобов'язань за цим договором не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка, згідно матеріалів справи, станом на 31.07.2017 року становить 33237,71 грн., і яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 3403,41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 24775,36 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом та пенею у сумі 3000 грн., а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 1558,94 грн. Посилання відповідача на сплив позовної давності 23.01.2007 року суд вважає безпідставними оскільки кінцевий строк повернення основної заборгованості та процентів настав у січні 2015 року, і даний факт відповідачем не оспорюється, а до суду позивач звернувся 09.10.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3404,41 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 24775,36 грн. Оскільки до вимог про стягнення неустойки, штрафів та пені статтею 258 ЦК України встановлено спеціальний строк позовної давності в один рік, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з наведеними вимогами, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1600 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial