Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № KRR0F711671484 від 01.04.2013 відповідач - [PERSON] отримав кредит у розмірі 7667,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак в порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з чим, станом на 13.01.2016 відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 15884,42 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 7290,46 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6,77 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 7354,60 гривень; штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень; штрафу (процентної складової) в розмірі 732,59 гривень. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15884,42 гривень та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 01 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір (Заява Позичальника) № KRR0F711671484, на підставі якого відповідач - [PERSON] отримав кредит у розмірі 7667,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується копією Заявою Позичальника та Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 5, 6-15). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 2.4.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та Умовами, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 90 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості (а.с. 12-13). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконуються не належним чином, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахового у відповідності до умов договору (а.с. 4), станом на 13.01.2016 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань дійсно має заборгованість в розмірі 15884,42 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 7290,46 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6,77 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 7354,60 гривень; штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень; штрафу (процентної складової) в розмірі 732,59 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved