Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про виселення до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог є служба у справах дітей Чернівецької міської ради. Вказують, що 18.04.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №CVHMGK00000032, відповідно до умов якого банк надав позивачці кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 30\~000,00 доларів США на строк до 17.04.2037 року, а відповідачка зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки на умовах та в порядку, передбачених кредитним договором. Вказують, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки №CVHMGK00000032. Згідно з п.33.3 вказаного договору відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Вказують, що відповідачка не погашала заборгованість за кредитним договором, а тому ПАТ КБ «Приватбанк» звернулись до суду з позовом про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки та рішенням суду від 02.12.2010 року даний позов задоволено та звернуто стягнення на квартиру загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Стверджують, що в даній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою. Вказують, що оскільки у вказаній квартирі проживають відповідачі, банком було направлено відповідачам письмову вимогу про звільнення житлового будинку у 30-денний строк. Відповідачі хоча і отримали вказану вимогу, але відмовились її виконати. На основі вищенаведеного позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить виселити відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані в [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради у судовому засіданні просив суд прийняти рішення враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.04.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №CVHMGK00000032, відповідно до умов якого банк надав позивачці кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 30\~000,00 доларів США на строк до 17.04.2037 року, а відповідачка зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки на умовах та в порядку, передбачених кредитним договором (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №CVHMGK00000032 (а.с.8-10). Згідно з п.33.3 вказаного договору відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.12.2010 року у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.04.2007 року було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.11-12). Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до інформації, наданої ОСББ «Бульвар Героїв Сталінграду, 20» в спірній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою (а.с.13). З метою врегулювання спору, банком неодноразово було направлено відповідачам письмові вимоги про звільнення житлового будинку у 30-денний строк (т.1 а.с.14, 15, т.2 а.с.2). Відповідачі [PERSON], яка також представляє інтереси свого сина - [PERSON] та [PERSON] отримали вказані вимоги особисто, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення та інформацією щодо руху поштових відправлень (т.1 а.с.16-22). Так з матеріалів справи, а саме з реєстру поштоваих відправлень повідомлень до боржників ПАТ КБ «Приватбанк» №11534 (а.с.16-17) вбачається, що [PERSON], яка також представляє інтереси свого сина - [PERSON] було відправлено рекомендований лист з повідомленням про вручення за №4994509706590 та [PERSON] направлено рекомендований лист за №4994509706603. Згідно інформації УДППЗ «Укрпошта» лист з поштовим ідентифікатором №4994509706590 вручено адресату особисто 23.10.2013 року обєктом поштового звязку Чернівці 32 (т.1 а.с.20). Згідно інформації УДППЗ «Укрпошта» лист з поштовим ідентифікатором №4994509706603 вручено адресату особисто 23.10.2013 року обєктом поштового звязку Чернівці 32 (т.1 а.с.22). Вищенаведене також підтверджується копією квитанції УДППЗ «Укрпошта» про відправлення Списку №11534 (т.2 а.с.3) та наданими позивачем суду належним чином завіреними копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення за №4994509706590 та №4994509706603 (т.2 а.с.4), належним чином завіреною копією листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.10.2013 року (т.2 а.с.2), а також дослідженими в судовому засіданні оригіналами вказаних документів. Згідно з ч.1 ст. 40 Закону «Про іпотеку», при зверненні стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, виселення мешканців проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Порядок та підстави виселення у такому випадку передбачені ст. 109 ЖК Української РСР. Зокрема, частиною 3 ст. 109 ЖК Української РСР передбачено, що після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Окрім цього частиною 2 вказаної статті ЖК передбачено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Така ж правова позиція викладена у пункті 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, в якому роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідачі [PERSON], [PERSON] були обізнані щодо рішення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке вступило в законну силу, чого в судовому засіданні не заперечував представник відповідачки. Вищенаведені письмові докази та обставини підтверджують, що вказаним особам були надіслані вимоги позивача про добровільне виселення з квартири [ADDRESS], однак відповідачі продовжують проживати в спірній квартирі та добровільно не виселились. За таких обставин відповідачі підлягають виселенню з квартири [ADDRESS]. Стосовно твердження представника Служби у справах дітей про можливе порушення прав неповнолітнього у випадку задоволення позовних вимог, то місцем проживання неповнолітнього є місце проживання його батьків. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 114,70 грн. сплаченої суми судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved