Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 43 526,29 грн., за договором №Б/Н від 04 грудня 2012 року. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір №Б/Н, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 30 червня 2015 року, між Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON], укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. Відповідач [PERSON] у порушення вимог договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 09 червня 2016 року у нього виникла заборгованість у розмірі 43526,29 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1 378 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 грудня 2012 року, між Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір №Б/Н, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-26). 30 червня 2015 року, між Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON], укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості (а.с.10). Згідно до розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 04 грудня 2012 року, станом на 09 червня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 43 526,29 грн., з яких 26646,53 грн. - заборгованість за кредитом, 4204,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 648,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 5 027,25 грн. - штраф (а.с.27). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. -2- У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови договору №Б/Н від 04 грудня 2012 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved