Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 15089,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.11.2013 року о 18.00 годині по проїзній частині дороги вул. Електрозаводська зі сторони об'їзної дороги у напрямку вул. Десантна в Жовтневому районі міста Кривого Рогу сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063». номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП водій «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER], [PERSON] здійснив наїзд на [PERSON], внаслідок чого останнього було смертельно травмовано. Оскільки на момент ДТП між Відповідачем та Позивачем - ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.07.2013 № АС/3310028, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER], на підставі заяви та страхового акту № 14121В/20/2014 від 26.06.2014 р. з відповідним розрахунком страхового відшкодування, Позивачем було сплачено страхове відшкодування у сумі 15 089,00 грн. Відповідно до Вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України, а також встановлено факт керування ТЗ під впливом наркотичного та алкогольного сп'яніння. Просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 15089,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1600,00 грн. 12 вересня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалами суду від 06 листопада 2017 року, 21 грудня 2017 року, 04 червня 2018 року, розгляд справи відкладено в зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 04 червня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення розгляду справи в режимі відеоконференції. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. З наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення вбачається, що повістка про виклик до суду надсилалась відповідачу [PERSON] за адресою його реєстрації, зазначеною в позовній заяві, проте повернулись без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, взявши до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2013 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування наземного транспорту, відповідно до полісу серії [NUMBER] автомобілю марки «ВАЗ-21063», д.н.з. [NUMBER] (а. с. 5). 02.11.2013 року о 18.00 годині по проїзній частині дороги вул. Електрозаводська зі сторони об'їзної дороги у напрямку вул. Десантна в Жовтневому районі міста Кривого Рогу сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063». номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП водій «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER], [PERSON] здійснив наїзд на [PERSON], внаслідок чого останнього було смертельно травмовано. Винним у вчиненні ДТП визнаний водій [PERSON], що підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2014 року, який набрав законної сили 30 травня 2014 року. Відповідно до страхового акту № 14121В/20/2014 від 26.06.2014 року, платіжного доручення № 14113 від 27.07.2014 року, ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування згідно полісу № [NUMBER] у розмірі 15089,00 грн. (а. с. 18-20). З метою врегулювання спору в досудовому порядку стороною позивача 21 березня 2017 року на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу щодо добровільного відшкодування завданого збитку. Проте відповідачем дана вимога залишена поза увагою. Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Суд приходить до висновку, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, в наслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі №6-186 цс16. Згідно пункту 33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 38.1.1. ст. 38 того ж Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved