Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вимогами до [PERSON] і просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 51064,06грн. за кредитним договором №б/н від 23.09.2005р., яка складається із заборгованості за кредитом - 8443,34грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом -39712,91грн.; штрафи -500грн., і 2407,81грн., а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує взяті на себе зобов'язання. В судове засіданні представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справ у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вимоги не визнав, подав письмові заперечення, просив у задоволенні вимог відмовити як безпідставно пред'явлених до відповідача. Суд вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою ВССУ від 26 листопада 2014 року, було відмовлено у задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] у зв'язку з пропуском строку позовної давності , про сплин якої було заявлено відповідачем до постановлення судового рішення у суді першої інстанції. Так, судом було встановлено, що 24 листопада 2005 року між сторонами ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом подання відповідачем заяви. За цим кредитним договором позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42464,52грн. за кредитним договором №б/н від 24.11.2005р., яка складається із заборгованості за кредитом - 8443,34грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом -31522,87грн.; штрафи -500грн., і 1998,31грн., а також відшкодувати судові витрати. Досліджуючи заяву [PERSON] яка заповнена 24.11.2005р. видно, що 23.09.2015р. було відкрито рахунок . При цьому сам кредитний договір між сторонами укладений 24 листопада 2005 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на те, що судовим рішенням були встановлені обставини пропуску строку позовної давності позивачем щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.11.2005р., а в матеріалах даної цивільної справи кредитний договір №б/н від 23.09.2005р. - відсутній, слід зазначити про те, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, спростовані наданими відповідачем доказами, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed