Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №11363891000 по кредиту та процентам у розмірі 15 064,32 дол. США, з яких: 13378.48 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі 2915.66 дол. США - прострочена заборгованість за строк з 24.12.2013 року по 01.12.2014 року, 1318.60 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі 191.15 дол.США -прострочена заборгованість за строк з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року, 278,69 дол. США. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, за строк з 01.12.2013 року по 01.12.2014 року, 88,55 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 28.03.2013 року по 01.12.2014 року. Крім цього, просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] з метою погашення заборгованості на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк»), що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору №11363891000 по кредиту та процентам у розмірі 15 064 дол. США (п'ятнадцять тисяч шістдесят чотири долара США) 32 цента. А також встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Та стягнути понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог позивач послався на те, що 26.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11363891000 на суму 29200 дол.США, з відсотковою ставкою 9,5 % річних, на строк до 25.06.2018року. В забезпечення виконання зобов»язання позичальника 26.06.2008 року був укладений договір поруки №213301 з [PERSON]. Також в забезпечення виконання зобов»язання позичальника 26.06.2008 року був укладений договір іпотеки з [PERSON], згідно з яким позивачеві передано в іпотеку нерухоме майно - квартира [ADDRESS] та належить [PERSON]. Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, згідно з графіком погашення кредиту, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Договору відбувається з 01 по 24 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Відповідно до Договору іпотеки, у разі порушення Позичальником та/або Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов договору іпотеки та інших підстав, передбачених законодавством України, після невиконання іпотекодавцем у 30 денний строк вимоги, згідно повідомлення, надісланого у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку». Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом (згідно графіку) належним чином не виконує, тому станом на 01.12.2014 року у нього перед позивачем виникла вищевказана заборгованість. Звернення до відповідачів з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка виникла, не принесли жодного результату, тому позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів із вказаним цивільним позовом. Представник позивача Марусич М.С., в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, незважаючи на те, що про день, час та місце розгляду справи їх судом було шість разів повідомлено, завчасно та належним чином у порядку, встановленому та передбаченому ст. 74 ЦПК України та шляхом опублікування оголошення в газеті « Урядовий кур»єр» від 21.04.2015 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та представник відповідача [PERSON] -[PERSON] в судове засідання не з»явились. Направили суду засобами електронної пошти клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на зайнятість в інших судових засіданнях. У відповідності до ч.2 ст.169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважної причини, не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи, що дата судового засідання була узгоджена з представниками відповідачів заздалегідь, участь в інших судових процесах не може вважатись поважною причиною неявки в судове засідання представників сторін, тому їх клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Детально проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.06.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (відповідно до змін до установчих документів, які зареєстровані у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 21.12.2009 р., здійснених на виконання вимогЗакону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. за № 514-УІ, АКІБ «УкрСиббанк» перейменоване на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», скорочено - АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11363891000 на суму 29200 дол.США, з відсотковою ставкою 9,5 % річних, на строк до 25.06.2018року ( а.с.13-20).. Відповідно до умов договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, згідно з графіком погашення кредиту, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 24 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти (а.с. 13-20). В забезпечення виконання зобов»язання позичальника 26.06.2008 року був укладений договір поруки №213301 з [PERSON]. ( а.с. 29-30). У випадку невиконання Позичальником зобов»язань, згідно п.1 Договору поруки, Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники. Також в забезпечення виконання зобов»язання позичальника 26.06.2008 року був укладений договір іпотеки з [PERSON], згідно з яким позивачеві передано в іпотеку нерухоме майно - квартира [ADDRESS] та належить [PERSON] (а.с.31,32) Квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло №29, від 05.06.20084 року. (а.с. 33). Відповідно до п.4 Договору іпотеки, у разі порушення Позичальником та/або Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов договору іпотеки та інших підстав, передбачених законодавством України. Взятих за договором обов'язків відповідач [PERSON] , належним чином не виконує, що призвело до утворення у нього перед позивачем заборгованості в розмірі 15 064 дол. США, 32 цента , яка складається з 13378.48 дол. США - заборгованості за кредитом, у тому числі 2915.66 дол. США - простроченої заборгованості за період з 24.12.2013 року по 01.12.2014 року, 1318.60 дол. США - заборгованості за процентами, у тому числі 191.15 дол.США -простроченої заборгованості за період з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року, 278,69 дол. США. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахованої за період з 01.12.2013 року по 01.12.2014 року, 88,55 дол. США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахованої з 28.03.2013 року по 01.12.2014 року. (а.с.49 - 60). В зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору Позивач надіслав Позичальнику, Поручителю [PERSON] та [PERSON] (майновому поручителю) письмові вимоги № 30-11/ 18212 , № 30-11/ 18213 та № 30-11/ 18214 від 27.10.2014 року ( які, згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, одержано відповідачами 31.10.2014 року) , відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку». У відповідності з даною вимогою Позичальнику , поручителю та майновому поручителю було запропоновано виконати свої зобов'язання: сплатити заборгованість по поверненню кредиту в повному обсязі та сплатити проценти. В вимозі Позивач зазначив, що в разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, Позивач буде вимушений вжити заходів щодо дострокового повернення суми заборгованості та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідачі дані вимоги не виконали і позивач звернувся до суду. (а.с. 43-48). Таким чином, відповідачами порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановлених договором поруки. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене, підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі - 15 064 дол. США, 32 цента . Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» надає іпотекодержателю право у будь-який час звернутися за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Пунктом.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р. встановлено право кредитора на звернення до суду як з позовом про стягнення заборгованості, так і з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо позичальник та Іпотекодавець є різними особами. Враховуючи викладене, суд також прийшов до висновку про те, що позивач вправі захистити своє порушене право, звернувшись до суду як з позовом до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, так і з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки позичальник - [PERSON] та Іпотекодавець - [PERSON] є особами, відмінними одна від одної. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року в резолютивній частині судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Задовольняючи позов, суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 2 303,13 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 546, 549, 551, 575, 585, 589, 1046-1050,1052, 1054 ЦК України, ст. 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved