Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

позивач просить суд визначити їй, [PERSON], додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно померлої 05.04.2016 року [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 05 квітня 2016 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала у [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина на її майно за законом та за заповітом, який вона склала 08.02.2008 року, відповідно до якого належний їй житловий будинок з надвірними спорудами № 33, що знаходиться по вулиці Шевченка в с. В.Пріцьки Кагарлицького району Київської області, все майно, земельну ділянку площею 0,4159 га згідно державного акту ІІ-КВ 016557, виданого [PERSON] сільською радою 07.10.2002 року, заповіла їй - своїй дочці, [PERSON]. Однак, спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України є діти померлого, яких у матері троє, а саме: вона - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, вона звернувшись до нотаріуса лише в квітні 2017 року, пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, про це її повідомив приватний нотаріус у своїй відповіді № 173 від 25.04.2017 року. Однак, вона вважає, що пропустила цей строк по незалежним від неї обставинам, адже вона із сімєю проживає у [INFO] та працює в м. Києві в інституті ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка [PERSON] медичних наук України, тобто на досить значній відстані від місця знаходження спадкового майна, що підтверджується реєстрацією в її паспорті та довідкою з місця роботи. Крім того, характер її роботи не дозволяє спрогнозувати її ступінь зайнятості і тому відпроситися в робочий час практично не можливо, і тому вона не мала змоги в період з квітня 2016 року і по жовтень 2016 року приїхати до нотаріуса в робочий час. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання судом причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Розяснення про те, яку причину пропуску строку для прийняття спадщини надають Постанова Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року та узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини. До поважних причин відноситься і її причина «велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна». Проаналізувавши ситуацію, вона вирішила скористатись своїм правом та звернутись до суду із даною позовною заявою, оскільки її сестра [PERSON] та брат [PERSON] також спадщину не приймали, але по тій причині, що вважають, що зазначене у заповіті матері майно повинна успадкувати саме вона. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить суд розгляд проводити у її відсутність. Даний позов визнає та претензій до позивача не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розгляд проводити у його відсутність. Даний позов визнає та претензій до позивача не має. Суд, вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 квітня 2016 р. померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 04 від 05.04.2016 року, зареєстрованим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кагарлицького району Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: домогосподарства № 33 по вул.. Шевченка у с. В.Пріцьки Кагарлицького району Київської області та земельної ділянки площею 0,4159 га, згідно державного акту ІІ КВ 016557, виданого [PERSON] сільською радою 07 жовтня 2002 року. Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій [PERSON], згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, стала позивач [PERSON], єдиний спадкоємець за заповітом. Крім позивача спадкоємцями за законом після смерті 05.04.2016 року [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 25 квітня 2017 року позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Кагарлицького нотаріального округу Київської області [PERSON], на яку отримав відповідь № 173 від 25.04.2016 року. В даній відповіді нотаріус повідомив позивача, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і проте, що він пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] на все своє майно складала заповіт, згідно якого вона зробила заповідальне розпорядження, згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. В.Пріцьки Кагарлицького району вул. Шевченка, 33 , все майно, земельну ділянку площею 0,4159 га згідно державного акту 11-КВ 016557 виданого [PERSON] с/радою 07.10.2002 року заповідає [PERSON], що проживає в [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі -, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає [PERSON] додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно померлої 05.04.2016 року [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved