Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 29.06.2010 року в розмірі 17611,52 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів в повному обсязі. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності, з ухваленням заочного рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.06.2010 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого банк надає відповідачеві кредит на загальну суму 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов та правил надання клієнтам платіжних карток, а також інших банківських послуг, вказаних в заяві і в пам'ятці (а.с. 5, зворот). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач надав згоду на визначену кредитодавцем базову процентну ставку за кредитом 2,5% у місяць на залишок заборгованості. Також відповідач надав згоду, що відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні ним строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов»язаний сплатити банку штрафв розмірі 500,00 грн. + 5% від заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі виникнення прострочених збов»язань за борговими зобов»язаннями на суму від 100,00 грн., позичальник сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем було здійснено останній платіж по тілу кредиту 15.01.2014 року в розмірі 0,07 грн. та процентам 07.06.2013 року в розмірі 14,40 грн. Станом на 30.04.2014 року «сальдо поточної заборгованості за кредитом» складало 0,00 грн., в свою чергу, «сальдо простроченої заборгованості за кредитом» - 408,43 грн. Отже, станом на 30.09.2016 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 17611,52 грн., з яких: за період з 31.12.2010 р. по 30.09.2016 р. прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 408,43 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 12288,46 грн., заборгованість за комісією в розмірі 3599,80 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова - 5%) в сумі 814,83 грн. (а.с. 3-4). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved