Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним йому на праві власності будинком за адресою Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Щорса, 63, з тих підстав, що відповідач був зареєстрований в даному будинку, після повернення служби у армії і одруження протягом останніх 20-ти років в будинку не проживає, а проживає з сім,єю за іншою адресою у тому ж селищі, по вул.. Броварській, 131, його речей у будинку нема, він не несе ніяких витрат по утриманню будинку. Відповідач в судове засідання не з,явився, повідомлений неодноразово належним чином, за місцем зареєстрованого проживання та за місцем фактичного проживання, заперечень не подав. Судом ухвалено справу розглянути у його відсутності , заочно, у відповідності до ст.224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: Згідно договору дарування від 10.01.2002р. та витягу з державного реєстру речових прав позивач є власником будинку за адресою Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Щорса, 63. Відповідач права власності на даний будинок чи частину в ньому не мав і не має. Згідно довідки з місця проживання за даною адресою зареєстровані і проживають позивач, його мати [PERSON] кун Т.А., дружина [PERSON]. дві дочки [PERSON] і [PERSON], а також зареєстрований з 7.04.1995р. [PERSON], брат. Згідно довідки ВАДР [PERSON] зареєстрований за даної адресою , дані з 19.03.1999р. Згідно акту обстеження житлових умов від 15.09.2016р., складеного депутатом селищної ради, у присутності двох свідків- сусідів, в даному будинку проживає сім,я позивача, а його брат [PERSON] , 1971р.н.. в будинку зареєстрований, але не проживає. Свідок [PERSON] і свідок [PERSON] сусіди, суду пояснили, що знають сім,ю [PERSON] давно, сторони знають з їх дитинства, що у даному будинку проживали батьки сторін і сторони - брати. Що після служби в армії і одруження [PERSON] в батьківському будинку не проживав, проживав і проживає з дружиною в смт. Велика Димерка по вул.. Броварській, веде ненормальний спосіб життя, до позивача у будинок не приходить, бачили його один раз, коли в минулому році приходив провідати хвору мати. Таким чином, суд встановив такі факти: Позивач є власником будинку; відповідач був зареєстрований на місце проживання за даною адресою з з 1995 року; фактично відповідач в даному будинку за місцем реєстрації не проживає і не користується будинком як житлом тривалий час, з кінця 90-х років минулого сторіччя, тобто значно більше одного року ; не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному будинку; відповідач залишив будинок добровільно, на власний розсуд. Відповідач не довів наявності у нього поважних причин відсутності у будинку понад один рік. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім'ї власника жилого будинку (квартири),які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст..405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved