Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач просить визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,714 га., що складається із трьох ділянок: площею 0,2500 га (під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) та площею 0,1598 га (для ведення особистого підсобного господарства) по вул. Польова, № 34, с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також площею 0,3042 га (для ведення особистого підсобного господарства) в с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 06 березня 2002 року його батька [PERSON], якому ділянки належали відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 028956 від 26.04.1999. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився на адресу суду надіслав заяву в яких просять розглянути справу без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки 06 березня 2002 року помер батько позивача [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на право на земельну частку (пай) у КСПП «Сомководолинське» та на земельну ділянку загальною площею 0,714 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого підсобного господарства в с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.01.1996 секретарем Сомководолинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, реєстровий № 1, за яким все своє майно він заповів у рівних частинах синам - позивачу [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт до теперішнього часу не скасовувався та не змінювався. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, вступивши в управління і володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини та подавши до Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 551 за 2003 рік після смерті [PERSON] Інші спадкоємці: за заповітом [PERSON] та за законом першої черги [PERSON] (померла 06.06.2015) спадщину не прийняли та не заперечували, щоб спадкове майно було переоформлено на позивача. 02 грудня 2003 року Переяслав-Хмельницькою державною нотаріальною конторою було видано на позивача [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай). 20 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори, щоб до оформити спадкове майно, а саме отримати своє імя Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,714 га., але йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Підставою для винесення нотаріусом Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стало те, що Управлінням Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі на правовстановлюючий документ (Державний акт на право приватної власності на землю) - не видано Витяг з Державного земельного кадастру, що є обовязковим документом для вчинення нотаріальної дії, згідно п. 4.20 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до листа № 34-1014-0.2-4083/2-15 виданого 23.12.2015 Державними кадастровими реєстраторами Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, «надати Витяг з Державного земельного кадастру неможливо, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, а реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи». 26 квітня 1999 року [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності (серії ІІ-КВ № 028956 ) на земельну ділянку без кадастрового номеру загальною площею 0,714 га., яка складається із ділянки площею 0,250 га. (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), та ділянки площею 0,464 га. (для ведення особистого підсобного господарства), розташованих в с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 139. В 2016 році з метою відповідності площ, конфігурації та місця знаходження спадкової земельної ділянки ТОВ «Землевпорядкування та кадастр» з участю кваліфікованих інженерів землевпорядників [PERSON] та [PERSON] було видано позивачу три кадастрові плани, у яких зазначено, що спадкова земельна ділянка складається : з ділянки площею 0,2500 га. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) та двох ділянок площею 0,1598 га., площею 0,3042 га (для ведення особистого підсобного господарства) в с. Радянське Переяслав-Хмельницький Київської області Відповідно до довідки № 31 виданої 26.01.2016 Сомководолинською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, «земельна ділянка загальною площею 0,714 га, яка належить [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності серії ІІ-КВ № 028956 від 26.04.1999, складається із трьох ділянок, які розташовані за слідуючими адресами : ділянка площею 0,2500 га (під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) та ділянка площею 0,1598 га (для ведення особистого підсобного господарства) - по вул. Польова, № 34, с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області, ділянка площею 0,3042 га (для ведення особистого підсобного господарства) в с. Радянське Переяслав-Хмельницького району Київської області. Оскільки при житті [PERSON] не виготовив на три ділянки кадастрові номера та не вніс дані до Державного земельного кадастру, а на даний час без власника зробити це не можливо, крім того не можливо й отримати у нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину, так як винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то відповідно до п. 23 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач вимушений звернутись до суду за правилами позовного провадження. Правовідносини по прийняттю позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, а тому на підставі ч. 3 ст. 5 та п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Так, ч. 2 ст. 88 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), «кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам». Статтею 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) «визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження, копією заповіту, копією свідоцтва про право на спадщину, копією державного акту на земельну ділянку, кадастровими планами, копіями кваліфікаційних сертифікатів, листом Держгеокадастру, листами сільської ради, листом від нотаріуса, паспортними даними. Отже, суд визнає встановленим факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті 06 березня 2002 року [PERSON], а тому за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 534, 548, 549 ЦК України 9 (в редакції 1963р.),

Outcome: approved