Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «[PERSON] компанія «Українська страхова [PERSON]» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги наступним: 24 вересня 2009 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Українська страхова група», було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № ВС/[NUMBER]. За договором обовязкового страхування [PERSON], тобто ПраТ «СК «Українська [PERSON]» взяло на себе відповідальність відшкодувати шкоду нанесену забезпеченим транспортним засобом Fiat Ducato, державний номер [NUMBER], заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 16.05.2010 року о 18 год. 45 хв., в м. Мукачево, по вул. І. Франка, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів: 1. Fiat Ducato, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]; 2. Mitsubishi, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП, водію автомобіля марки, Mitsubishi, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно звіту про оцінку № 52/05/10 від 20.05.2010 року, становить 25\~422,12 грн. ПРАТ «СК «УСГ», за претензією ПрАТ «Уніка» (10.06.2010 року ПрАТ «СК «Уніка» виплатила страхове відшкодування Страхувальнику [PERSON]Р.), в порядку ст. 1191 Цивільного кодексу України визнала факт пошкодження автомобіля, державний номер [NUMBER], та за платіжним дорученням № 2450 від 15 лютого 2013 року виплатила в межах обовязкового ліміту за полісом № ВС/[NUMBER], страхове відшкодування матеріального збитку в сумі 20\~675,10 грн. У звяку з тим, що водій забезпеченого транспортного засобу не повідомив страховика у строки і за умови, на підставі цього, після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON] як особи відповідальної за завдані збитки. Просить суд стягнути з [PERSON], на користь приватного акціонерного товариства «[PERSON] компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 20\~671,10 грн. та 243 грн. 60 коп. судового збору. Заочним рішенням\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~08.02.2016\~року у\~цій справі\~було позовну\~заяву \~задоволено,\~стягнуто з\~[PERSON] на\~користь приватного\~акціонерного товариства\~«[PERSON] компанія\~«Українська страхова\~група» суму\~страхового відшкодування\~в розмірі\~20\~675\~(двадцять\~тисяч шістсот\~сімдесят пять\~грн.\~10\~коп.), та витрати із сплати судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.). За ухвалою від 22.12.2017 року зазначене заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року було скасоване, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 19 січня 2018 року на 13 год. 30 хв. Судом неодноразово виносилися ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що надані суду додаткові докази не впливають на суть рішення, тому просила суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача у судовому засіданні надав суду додаткові докази, які на його думку безпосередньо спливають на суть рішення у цій справі, просив суд відмовити у задоволенні позову до страхувальника. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 24 вересня 2009 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Українська страхова група», було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № ВС/[NUMBER]. За договором обовязкового страхування [PERSON], тобто ПрАТ «СК «Українська [PERSON]» взяло на себе відповідальність відшкодувати шкоду нанесену забезпеченим транспортним засобом Fiat Ducato, державний номер [NUMBER], заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 16 травня 2010 року о 18 год. 45 хв., в м. Мукачево по вул. І. Франка, сталася ДТП, за участю автомобілів: 1. Fiat Ducato, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] 2. Mitsubishi, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла станом на дату ДТП 16.05.2010 року) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. ПрАТ «СК «Українська [PERSON] група», за претензією ПрАТ «Уніка» (10.06.2010 року ПрАТ «СК «Уніка» виплатила страхове відшкодування Страхувальнику [PERSON]Р.), в порядку ст. 1191 Цивільного кодексу України визнала факт пошкодження автомобіля, державний номер [NUMBER], та за платіжним дорученням № 2450 від 15 лютого 2013 року виплатила в межах обовязкового ліміту за полісом № ВС/3571903, страхове відшкодування матеріального збитку в сумі 20\~675,10 грн. Позивач вважає, що особою відповідальною за завдані збитки є позивач - [PERSON], так, як згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2010 року у справі № 3-1719/10 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, який керував транспортним засобом Fiat Ducato, державний номер [NUMBER], страхувальником якого виступив саме позивач. \~ \~ \~ \~Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені\~особи з\~поважних причин\~не мали\~змоги виконати\~зазначені дії,\~вони мають\~підтвердити це\~документально. При дослідженні матеріалів справи зясувалось, що страхувальник не повідомив Страховика - ПАТ «СК Українська страхова група» про настання страхового випадку (ДТП) у встановлені Законом строки. 18.07.2013 року в порядку досудового врегулювання пору, Позивач звернувся до Відповідача із Претензійним листом на суму 20\~675,10 грн., в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи. Однак, ні відповіді на претензійний лист, ні вказаної грошової суми від відповідача на рахунок позивача не надходило. Проте, додатково дослідженим судом доказами, а саме листом від 13.05.2014 року № 282 Великоберезнянського районів УДАІ УМВС України в Закарпатській області підтверджується, що транспортний засіб «Фіат Дукато», д/н [NUMBER] був знятий з обліку для реалізації 15.04.2010 року громадянином [PERSON], мешканцем м. Ужгород, вул. Собранецька, 22/3. З наданої суду розписки також вбачається, що зазначений автомобіль був фактично проданий позивачем [PERSON] громадянину [PERSON], який зобовязався на протязі семи днів переоформити автомобіль на себе, проте не зробив цього, був за кермом 16 травня 2010 року о 18 год. 45 хв. і вчинив зазначену дорожньо транспортну пригоду. Хоча зазначена розписка, не містить всіх обовязкових реквізитів договору купівлі продажу транспортного засобу і не може бути прийнята судом до уваги, проте вона за сукупністю із вищезазначеним листом надає суду можливість встановити дійсну низку подій. Відтак суду позивачем доведено документально той факт, що із 15.04.2010 року транспортний засіб «Фіат Дукато», д/н [NUMBER] вибув із його володіння, і як пояснив суду представник позивача, позивач не був обізнаний про його подальшу долю, тобто не був обізнаний про ДТП, яка сталася 16 травня 2010 року о 18 год. 45 хв., тому взагалі був позбавлений можливості повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, як того вимагає підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, відтак судом не може бути покладена відповідальність перед страхувальником саме на позивача, тому у задоволенні позову слід відмовити. Слід також зазначити, що відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальнике не позбавлений можливості предявити регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду [PERSON]. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~витрати із сплати судового збору слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed