Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння № [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дане домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 2 червня 2005 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. 16 листопада 2005 року [PERSON] був укладений договір дарування, відповідно до якого остання подарувала вказане домоволодіння його синові [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 9 липня 2008 року був визнаний недійсним заповіт та довіреність, складені [PERSON] на його ім'я, а також визнано недійсним договір дарування будинку № [ADDRESS], укладений 16 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON], та визнано за його братом [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння № [ADDRESS]. У зв'язку з визнанням договору дарування домоволодіння недійсним, у січні 2015 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск ним строку для прийняття спадщини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року йому був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. У визначений рішенням суду строк він звернувся до нотаріальної контори, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на час смерті [PERSON] право власності на спадкове майно за нею не було зареєстровано. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року право власності на 1/2 частину домоволодіння № [ADDRESS] визнано за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Посилаючись на те, що йому та [PERSON] як спадкоємцям першої черги після смерті матері належить по 1/2 частині спірного домоволодіння, позивач звернувся з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, заперечень проти позову не надали, у зв'язку з чим справу розглянуто в їх відсутність на підставі наявних даних та доказів у заочному порядку. Представник третьої особи - Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що матері позивача [PERSON] на праві власності належало домоволодіння № [ADDRESS]. 29 серпня 2003 року [PERSON] видала довіреність на ім'я [PERSON] на право розпорядження належним їй домоволодінням. 16 листопада 2005 року [PERSON] на підставі довіреності від імені матері [PERSON] уклав договір дарування зі своїм сином [PERSON], відповідно до якого домоволодіння № [ADDRESS] було подаровано [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 9 липня 2008 року за позовом іншого сина [PERSON] визнано недійсним заповіт [PERSON] на ім'я [PERSON], визнано недійсною довіреність, видану [PERSON] на ім'я [PERSON] на право розпорядження належним їй домоволодінням № [ADDRESS], визнано недійсним договір дарування зазначеного домоволодіння, укладений 16 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину цього домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року позивачу [PERSON] був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У визначений рішення суду строк позивач звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, але постановою нотаріуса від 5 листопада 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння № [ADDRESS] з тих підстав, що право власності на вказане домоволодіння на час смерті спадкодавця не було за нею зареєстровано. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що договір дарування домоволодіння № [ADDRESS], укладений 16 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені матері [PERSON], рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2008 року визнано недійсним, позивач разом із іншим сином спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем першої черги, тобто кожний має право на спадкування 1/2 частини спірного домоволодіння, та на даний час у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері, звернувшись у строк, визначений йому рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року, до нотаріальної контори з відповідною заявою, але позбавлений можливості оформити свої права на спадкове майно в позасудовому порядку у зв'язку з відмовою нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а саме за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння № [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., прибудови літ. «А1-1», ганку літ. «а-1», літньої кухні літ. «Б», погребу під літ. «Б», літньої кухні літ. «б», убиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», душу літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю (тимч.) літ. «И», дашку до літ. «И», споруд № 1-9, І, ІІ (вигрібна яма, вхід до підвалу, колодязь, колонка, огорожа, сходи, тротуари, доріжки та майданчики, трубопровід, хвіртки, цоколь), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 594,21 грн. Оскільки позов задоволено, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 297,11 грн.

Outcome: approved