Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №14/140к-07, строком до 08.11.2012 року. Відповідно до кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у сумі 20 000 грн., а останній зобовязався їх повернути, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Крім того, для забезпечення виконання зобовязань, передбачених кредитним договором №14/140к-07 від 09.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] 09.11.2007 року було укладено договір поруки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 14.06.2010 року у справі №2-831/10 р. за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58\~411,21 грн. Разом з тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 14.06.2010 року виконано в повному обсязі лише 19.01.2017 року. Таким чином, на підставі п.3.5 кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами до остаточного виконання судового рішення. Отже, у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором по відсоткам за користування кредитними коштами за період з 10.01.2013 року по 09.01.2017 року, що станом на 07.02.2017 року становить 18\~961,62 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 19.05.2017 року №38 (23179). Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 09.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №14/140к-07, строком до 08.11.2012 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом 36,00% річних, строком до 08.11.2012 року. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи відкрите акціонерне товариство «Банк Універсальний» змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Згідно п.1.6 Статуту ПАТ «Універсал Банк» банк є правонаступником усіх прав та обовязків ВАТ «Банк Універсальний». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.3.7 кредитного договору погашення позичальником заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в термін до 15-го числа кожного місяця. Згідно п.3.5 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість днів користування кредитом. Крім того, для забезпечення виконання зобовязань, передбачених кредитним договором №14/140к-07 від 09.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем [PERSON] 09.11.2007 року було укладено договір поруки. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до п.п.1, 5 договору поруки відповідач [PERSON] відповідає перед кредитором по зобовязаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору №14/140к-07 від 09.11.2007 року в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користуванням ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Також, згідно п.4 вищезазначеного договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 14.06.2010 року у справі №2-831/10 р. за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58\~411,21 грн. Однак, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-120цс15, виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 14.06.2010 року виконано в повному обсязі лише 19.01.2017 року. Таким чином, на підставі п.3.5 кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами до остаточного виконання судового рішення. Отже, у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором по відсоткам за користування кредитними коштами за період з 10.01.2013 року по 09.01.2017 року, що станом на 07.02.2017 року становить 18\~961,62 грн., Суд звертає увагу, що приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд виходить із положень ч.1 ст.1050 ЦК України та виходить з того, що стягнення сум (процентів) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а тому стягнення вищезазначених сум є правомірною. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Витрати щодо сплати судового збору, понесені позивачем у розмірі 1 600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1780/13 від 27.02.2017 року, а також витрати, повязані з публікацією оголошення в газеті про виклик відповідачів, у розмірі 300,00 грн., також підлягають стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved