Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ УкрСиббанк звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить стягнути з останнього в свою користь заборгованість за кредитним договором № 11031906000 від 30.08.2006 року в розмірі 285\~ 074,11 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2850,74 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та відповідачем [PERSON], 30.08.2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11031906000. Згідно з вимогами Закону України Про акціонерні товариства № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ УкрСиббанк, відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк. Згідно з вимогами чинного законодавства дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ УкрСиббанк. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 74377,00 швейцарських франків, у звязку з чим відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30.08.2017 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30-ти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Водночас, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої з обставин, передбачених кредитним договором. 13.07.2011 року між банком та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої банк зобовязався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 811\~ 008,38 грн. Умовами договору встановлено, що на дату підписання додаткової угоди позичальнику надається транш в розмірі 405\~ 504,19 грн. Cторони домовились, що для ідентифікації договору може використовуватись, як номер договору зазначений при його укладенні, а саме № 11031906000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11435698000, а також № 11436493000. Позивач взяті на себе зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, однак, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з червня 2013 року, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 02.07.2014 року відповідачу направлено вимогу про погашення заборгованості, однак, станом на 04.08.2014 року, заборгованість за відповідачем по вищевказаному кредиту та нарахованим відсоткам - не погашена та становить 285\~ 074,11 грн., з яких: 239 404,88 грн. кредитна заборгованість, 41 396,68 грн. заборгованість по процентам, 1 126,31 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 3\~ 146,24 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ УкрСиббанк у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву у якій просить дану справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду причин своєї неявки хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та відповідачем [PERSON], 03.08.2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11031906000. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 74 377,00 швейцарських франків, у звязку з чим відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30.08.2017 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30-ти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних. 13.07.2011 року між банком та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої банк зобовязався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 811\~ 008,38 грн. Умовами договору встановлено, що на дату підписання додаткової угоди позичальнику надається транш в розмірі 405\~ 504,19 грн. Одночасно сторони домовились, що для ідентифікації договору може використовуватись, як номер договору зазначений при його укладенні, а саме № 11031906000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11435698000, а також № 11436493000. Однак у відповідності до наявних в матеріалах справи довідок розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитом станом на 04.08.2014 року вбачається, що відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у розмірі - 285\~ 074,11 грн., з яких: 239 404,88 грн. кредитна заборгованість, 41 396,68 грн. заборгованість по процентам, 1 126,31 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 3\~ 146,24 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Розділом 11 вищевказаного кредитного договору передбачено право вимоги дострокового повернення кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту . Згідно з п. 7.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Судом беззаперечно встановлено, що між відповідачем [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк 30.08.2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11031906000, згідно якого відповідач отримав кредит в іноземній валюті в сумі 74377,00 швейцарських франків. 13.07.2011 року між банком та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 811\~ 008,38 грн. На час підписання додаткової угоди позичальнику надався транш в розмірі 405\~ 504,19 грн. Однак отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач систематично порушує свої договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору № 11031906000 передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2850,74 грн.

Outcome: approved