Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. А2-1, тамбуром літ. «а2», ганком літ. «а3», загальною площею 67,50кв.м., житловою площею 29,50кв.м., допоміжною 33,70кв.м., площею літніх приміщень 4,30кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», ганок літ. «б», гараж літ «Г», льох літ. «Д», теплицю літ. «Е», теплицю літ. «Ж», теплицю літ. «З», вбиральню літ. «И», душ літ. «М», вбиральню літ. «У», паркан № 1, розташованих в с. Циркуни по пров. Будьонного, № 9, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2015 року, який зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-879 від 08 травня 1987 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 11 березня 2009 року помер батько позивача - [PERSON]. Мати позивача [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] спадщину прийняла, оскільки мешкала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою, але свої спадкові права в нотаріальній конторі не оформила. 14 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] єїх сини: [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON], який від спадщини відмовився, але оформити свої спадкові права Позивач не має змоги, оскільки мати позивача свої спадкові права в нотаріальній конторі не оформила. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23). Представник Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав до суду лист, згідно якому просив справу розглядати за відсутністю представника сільської ради та прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-879 від 08 травня 1987 року, належить житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами в с. Циркуни по пров. Будьонного, № 9, Харківського району Харківської області, що підтверджується копією вищевказаного договору, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області (а.с.6, 9-10, 11). 11 березня 2009 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього (а.с.3). Після смерті батька позивача спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки мешкала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою, але свої спадкові права в нотаріальній конторі не оформила, що підтверджується довідкою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 07.09.2015р. за № 1377 (а.с.29). 14 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої (а.с.4) У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] єїх сини: [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (а.с.5). Позивач звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю вищевказаної державної нотаріальної контори від 04.12.2015р. за № 3665/01.16 (а.с.25), а його рідний брат [PERSON] від спадщини відмовився, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою останнього від 05.12.2015р. (а.с.31). Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975р. вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Також, відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на обєкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обовязковим. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мирні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Будинок проінвентаризовано, на нього виготовлено Технічний паспорт, вищевказаний будинок зареєстровано в по господарській книзі Циркунівської сільської ради за № 1179 та в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.6, 11). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за Позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки спірний житловий будинок входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а Позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved