Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 26615,31 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту; встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між і ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість - 26615,31 грн., яка складається з наступного: 13614,97 грн. - заборгованість за кредитом; 10556,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість по комісії та пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1243,59 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона познайомилась з чоловіком, який запропонував послуги з установки пластикових вікон. Вказана послуга їй була не потрібна, але вона бажала отримати консультацію, тому вона погодилась на зустріч. В цей же день, до неї додому прийшов молодий чоловік та став робити заміри, Вона не мала готівки а тому особисто дала йому свою кредитну картку «ПриватБанка» щоб розрахуватись з ним за консультацію. Після того як цей чоловік переконався та повідомив їй що до умов кредитування входить послуга «миттєве розстрочення» він скористався карткою для оплати вказаних послуг.. Також, вказала, що не мала наміру заказувати металеві пластикові вікна, але чоловік, який прийшов до неї, ввів її в оману таким чином, що вона віддала йому свою кредитну картку, вказала пін- код, підписала договір, який не прочитала. Коли вона прийшла до тями, то зрозуміла, що підписала договір і повинна щомісяця протягом 24 місяців погашати заборгованість на підставі укладеного договору. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не отримувала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит та не укладала з ним відповідних договорів. Крім того кошти з карткового рахунку відповідачки були переведені не на рахунок ФОП по виготовленню вікон а на іншу особу, яка не є стороною правочину, а тому підстави для відрахувань кредитних коштів за послугу «миттєве розстрочення» відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту; встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між і ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість - 26615,31 грн., яка складається з наступного: 13614,97 грн. - заборгованість за кредитом; 10556,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість по комісії та пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1243,59 грн. - штраф (процентна складова). Вищевказані обставини підтверджуються договором, іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.1 ст.625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст.1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином у зв'язку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором , позовні вимоги у частині стягнення штрафів з відповідача задоволенню не підлягають. А отже сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 24871,72 грн. Посилання відповідача та представника відповідача щодо неправомірності стягнення з відповідача коштів за послугу «миттєве розстрочення», суд не приймає, оскільки кредитні правовідносини виникли між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] жодним чином не стосуються питання щодо сплати наданих послуг фізичній особі підприємцю, з яким відповідачка уклала договір про надання послуг. Вказані [PERSON] обставини можуть бути підставою для звернення до суду за захистом порушених прав. Крім того [PERSON] скористалась своїм правом та звернулась до суду з позовом [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON], Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа: фізична особа - підприємець [PERSON] про захист прав споживачів. 29.04.2015 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у задоволені позову було відмовлено у повному обсязі. 06.11.2015 Апеляційний суд Харківської області залишив рішення від 29.04.2014 року без змін. Посилання відповідачки стосовно того, що її було введено в оману, суд не приймає, оскільки будь-яких доказів введення її в оману стороною договору ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачем не надано. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial