Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -в березні 2016 року під час оформлення права власності на житловий будинок, вона випадково дізналася, що на її житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладено обтяження у вигляді заборони, про що свідчить Витяг, який вона отримала у приватного нотаріуса; -з вказаного Витягу вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис від 31.10.2006 року за №3977751 про накладення обтяження у вигляді заборони на її житловий будинок, який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Хустською державною нотаріальною конторою; -згідно вказаного запису №3977751 заборону на її житловий будинок накладено на підставі повідомлення Хустського відділення Ощадбанку №б/н від 20.07.1993 року; -у зв'язку з реєстрацією права власності на будинок вищевказана заборона під №3977751 перенесена з Єдиного реєстру заборон до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розділ за №13731191 та в спеціальний розділ за №13762797; -вона вважає, що заборона на її будинок накладена помилково, оскільки у відомостях з ЄДР зазначено, що власником об'єкту обтяження є [PERSON], який є її сусідом та який проживає за адресою: [ADDRESS]; -вона вважає, що під час внесення інформації до Єдиного реєстру заборон сталася помилка і замість номеру будинку її сусіда /[ADDRESS]/ було внесено її номер будинку /[ADDRESS]/, а прізвище залишилося - [PERSON]; -після цього вона одразу звернулася до Хустської державної нотаріальної контори з проханням зняти помилково накладену заборону, однак їй було роз'яснено, що заборона відчуження нерухомого майна була перенесена Державною нотаріальною конторою до Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна з архівних паперових носіїв або з електронних баз, що існували до створення даного Реєстру, а тому на даний момент Хустська державна нотаріальна контора не може самостійно зняти накладену заборону; -вона також звернулася до Хустського відділення Ощадбанку і просила їх перевірити наявність майнових претензій банку з приводу помилково накладеної заборони; -банк, перевіривши дану інформацію, видав їй довідку за вих.№30-2-272/503 від 05.04.2016 року, якою повідомив, що АТ «Ощадбанк» майнових претензій до неї на її житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не має; -однак, надати їй або нотаріальній конторі повідомлення про відсутність до неї майнових претензій банк не може, оскільки відомості про накладення заборони на відчуження датовані ще 20.07.1993 року і в базах даних відсутні, звернулася до суду з позовом та просить: скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі за №13731191 від 31.10.2006 року та в спеціальному розділі за №13762797 від 31.10.2006 року; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 31.10.2006 року в розділі за №13731191 та запис від 31.10.2006 року в спеціальному розділі за №13762797 про накладення заборони на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача судові витрати, понесені на оплату судового збору. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу, який підтверджував би факт накладення заборони відчуження нерухомого майна саме на підставі повідомлення Хустського відділення Ощадбанку №б/н від 20.07.1993 року /а.с.30-32/. Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому пояснила, що у витязі з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №55316972 від 17.03.2016 року міститься запис від 31.10.2006 року за №3977751 про накладення обтяження у вигляді заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна на належний їй житловий будинок саме на підставі повідомлення Хустського відділення Ощадбанку №б/н від 20.07.1993 року, але саме повідомлення Хустського відділення Ощадбанку №б/н від 20.07.1993 року суду вона надати не може, оскільки дане повідомлення може знаходитися тільки у відповідача або Хустської нотаріальної контори. При зверненні до останньої з проханням надати копію даного повідомлення їй було відмовлено, оскільки повідомлення датоване 1993 роком та на даний момент є знищеним, його відновлення неможливе /а.с.44-47/. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву /а.с.67/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність та просила судові витрати, понесені нею на оплату судового збору, з відповідача не стягувати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву /а.с.57/, згідно якої просив розглянути справу у відсутність представника АТ «Ощадбанк» на підставі наявних у суду матеріалів. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Хустської державної нотаріальної контори не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника третьої особи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено наступне: [PERSON] з 1988 року є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20 липня 1988 року /а.с.50/, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.51/ та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна /а.с.11-14/. Факт постійного проживання та реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконавчим комітетом Ізянської сільської ради №1075 від 23 березня 2018 року /а.с.54/ та її паспортом /а.с.8-9/. На житловий будинок позивача [PERSON] [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді заборони, про що свідчать інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, які [PERSON] отримала у приватного нотаріуса за індексними номерами №55316972 від 17.03.2016 року та №55324937 від 17.03.2016 року /а.с.11-14/ та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження /а.с.15/. З вказаного Витягу вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис від 31.10.2006 року за №3977751 про накладення обтяження у вигляді заборони на житловий будинок [PERSON] [ADDRESS], який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Хустською державною нотаріальною конторою, згідно якого це обтяження накладено на підставі повідомлення Хустського відділення Ощадбанку №б/н від 20.07.1993 року. У зв'язку з реєстрацією права власності на будинок вищевказана заборона під №3977751 перенесена з Єдиного реєстру заборон до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розділ за №13731191 та в спеціальний розділ за №13762797. Також в цьому Витягу зазначені відомості про суб'єкта обтяження, де вказано: «Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON]» /а.с.15/. [PERSON] є сусідом [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконкомом Ізянської сільської ради №1078 від 23 березня 2018 року /а.с.55/. Як вбачається з довідки, виданої ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], - ніякої заборгованості перед ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» у [PERSON] немає; житлових претензій щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] немає /а.с.17/. Як вбачається з довідки, виданої ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], - [PERSON] ніяких кредитів у ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління не має /а.с.56/. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що пред'явлений позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved