Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач просить суд визнати земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] тотожною земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], яка на праві приватної власності належить йому згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13.10.2016 року у справі №451/1139/16-ц. У судове засідання позивач не з'явився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши на адресу суду письмові заяви в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, щодо позовних вимог не заперечують та просять їх задоволити. Представник відповідача Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо позовних вимог не заперчує. За викладених умов, відповідно до ст.169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13.10.2016 року у справі №451/1139/16-ц за позивачем визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутаті та складається з трьох ділянок, кожній з яких присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - [NUMBER]; ділянка №3 - [NUMBER], у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. При зверненні до суду для встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, позивачем були зазначені кадастрові номери земельних ділянок, виходячи із довідки, виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до якої вбачалося, що земельна частка (пай) померлої [PERSON] складається з трьох ділянок і кожній присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - [NUMBER]; ділянка №2 - [NUMBER]; ділянка №3 - [NUMBER]. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4604589542017 та кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки, наданої [PERSON] на підставі Державного акту [NUMBER] від 27.04.1999, [NUMBER], а не [NUMBER], як зазначено у довідці, виконкому Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно. На даний час позивач розпорядитися земельною часткою (паєм) розміром 0,0577 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області не може, оскільки кадастровий номер даної земельної ділянки згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13.10.2016 року у справі №451/1139/16-ц відрізняється від кадастрового номера тієї ж земельної ділянки згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4604589542017. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved