Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приват Банк» , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в загальній сумі 21547 грн. 31 коп.. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 12.10.2005 р. відповідно до укладеного договору приєднання видав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписуючи заяву про отримання кредитних коштів, відповідач погодилась на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, викладеному на банківському сайті, складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регулює правовідносини з укладення договору приєднання. Пунктами 6.5., 6.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Пунктом 5.5.1. Правил користування платіжною карткою передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових обов»язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені тарифами, викладеними на банківському сайті. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 31.01.2015 р. кредитна заборгованість складає загальну суму 89623 грн. 64 коп., у тому числі заборгованість: за кредитом - суму 20371 грн. 39 коп., за процентами за користування кредитом - суму 67502 грн. 25 коп., за комісією - суму 1750 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2013 р. стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість в сумі 69578 грн. 58 коп., різниця нестягнутого боргу складає суму 20045 грн. 06 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1002 грн. 25 коп.. Пунктом 9.12. Умов та правимл надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгорваність в сумі 21547 грн. 31 коп. та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явилась, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, повернуті з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні п. 5 ст. 74 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Суд установив, що 12.10.2005 р. сторони уклали договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ «Приват Банк» надав відповідачу, [PERSON], кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, до 10.09.2006 р. ( а. с. 10). Договір складається із заяви позичальника, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою ( а. с. 11-17). Частина 1 ст. 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента Пунктом 9.12 Правил надання банком послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Відповідно до п. п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг, виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку ( в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2013 р., що набрало законної сили, позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] задоволено частково, стягнуто на користь банку з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б\\н від 12.10.2005 р. в розмірі 59578 грн. 58 коп., та з ПАТ «Акцент- Банк», [PERSON] заборгованість у розмірі 10000 грн. ( а. с. 5). Як убачається з мотивувальної частини заочного рішення від 13.06.2013 р. предметом судового розгляду була заборгованість, що склалась станом на 28.02.2013 р., в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем, [PERSON], умов договору б/н від 12.10.2005 р., а саме: заборгованість за кредитом - у сумі 20371 грн. 39 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 43667 грн. 73 коп., за комісією - в сумі 1750 грн., штраф (фіксована частина) - в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) - в сумі 3289 грн. 46 коп. Позивач пред»явив вимоги у частині стягнення різниці між кредитною заборгованістю станом на 28.02.2013 р., стягнутою за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2013 р., та перерахунком заборгованості станом на 31.01.2015 р., що складає суму 20045 грн.06 коп., за договором б/н від 12.10.2005 р., а також штраф (фіксована частина) - в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) - в сумі 1002 грн. 25 коп. ( а. с. 6-9). Проте, суд не може погодитися з твердженнями позивача в тій частині, що дія договору б/н від 12.10.2005 р. у відповідності з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг продовжувалась шляхом щорічної автоматичної пролонгації, у тому числв по 31.01.2015 р., оскільки жодна зі сторін не поінформувала іншу сторону про припинення його дії, ураховуючи наступне. Суд також установив, що банк змінив ліміт кредитування з 10.08.2009 р., останній платіж за умовами договору відповідач здійснила у січні 2009 р., після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались, кредитна заборгованість, що склалась станом на 28.02.2013 р., стягнута за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2013 р., що набрало законної сили, матеріали справи не містять доказів того, що після закінчення строку дії платіжної картки (внесення останнього платежу) відповідач продовжував нею користуватися, або отримував у ПАТ КБ «Приват Банк» нову кредитну картку, отже за таких обставин не може йти мова про автоматичну щорічну пролонгацію спірного договору. Відповідну правову позицію висловив Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-103 цс 14 від 24.09.2014 р., що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою до застосування, … зокрема, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також (враховується), що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором не виконав. Відтак, суд не погоджується з твердженнями позивача у частині того, що договір б/н від 12.10.2005 р. у відповідності з п. 9.12 Правил надання банком послуг продовжує діяти внаслідок щорічної неодноразової автоматичної пролонгації, у тому числі з 28.02.2013 р. і до 31.01.2015 р., оскільки пролонгація передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також ураховуючи й те, що після закінчення строку дії договору, стягнення заборгованості у судовому порядку, банк не видавав відповідачу грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 12.10. 2005 р. не виконав. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.10.2005 р. в сумі 21547 грн. 31 коп. не доведена та не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed