Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав заяву від 03.09.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує на офіційному сайті «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в КБ «Приватбанку», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач наголошує, що у відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних) у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Також вказує, що сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта та телефон клієнта, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 Умов і за допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування рахунку відповідача. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.2 3 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Посилаючись на ч.1 ст. 634 ЦК України банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Він повідомляє, що [PERSON] своєчасно не погасив борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушив вимоги ст. 509, 525, 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, пункти 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.7, 2.1.1.12.3, 2.1.1.12.6.1 та інші пункти Умов та правил надання банківських послуг. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30.04.2016 року він має заборгованість 17283,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 6463,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9520,30 грн. Окрім цього нарахований штраф 500,00 грн. (фіксована частина) і штраф 799,21 грн. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання, не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Письмове заперечення суду не надав. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється, справа розглядалась у відсутності сторін. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд відповідно до положень статей 224-225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що 03.09.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за якою отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує на офіційному сайті «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в КБ «Приватбанку», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які розміщені на банківському сайті www.privatbank були встановлені та передбачені умови кредитування та «Тарифи Банку», згідно яких обслуговується відповідач. У відповідності до умов цього договору банк свої зобовязання виконав і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач станом на 30.04.2016 року не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Через невиконання умов договору у [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 17283,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 6463,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9520,30 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина) і штраф 799,21 грн. (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним банком 30.04.2016 року. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог, банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом\~ визнано належним та допустимим доказом та оцінено у відповідності з вимогами\~ ст. 212 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 03 вересня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved