Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути сплачений нею судовий збір, мотивуючи тим, що сімейне життя у них з відповідачем склалось не так як цього хотілося б. Так як вони люди різних характерів, то між ними часто виникають сварки. Вже тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, до відповідача вона втратила всі почуття і їхній шлюб рахується шлюбом тільки на паперах. За таких обставин вона рахує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу взагалі неможливі і розірвання шлюбу приємлиме для них обох. У судове засіданні позивач не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, не погоджується на примирення. Від стягнення на її користь судового збору відмовляється. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій визнає позовні вимоги, на примирення не погоджується. Суд, перевіривши законність визнання позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області 6 вересня 2003 року, серії [NUMBER] (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 06.09.2003 року, актовий запис № 5. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, у своїй заяві позивач просить не стягувати із відповідача на її користь сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved