Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8 563,82 гривні; суму судового збору у розмірі 1 600,00 гривень сплачену позивачем за подання позовної заяви. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а споживач здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни на підставі укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією № 200919705 від 10 грудня 2013 року. Як вбачається з показань електролічильника за особовим рахунком № [NUMBER] відповідача станом на 30 жовтня 2017 року, спожито електричної енергії у розмірі 28 936 кВт.год. Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію на підставі укладеного договору складає 8 563,82 гривень згідно особової картки споживача. 19 вересня 2018 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 30 жовтня 2018 року, а відповідачем копію ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, а конверт з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідач не скористалася правом подання відзиву. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сттатею 1 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» було укладено договір № 200919705 про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник ПрАТ «Київобленерго» взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві [PERSON] . електричну енергію у необхідних їй обсягах відповідно до дозволеної потужності 5,0 кВт за адресою: [ADDRESS], з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язалася оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами), у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з п. 29 укладеного між сторонами договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 01 травня 2014 року. Згідно п. 5.2. Розділу 5 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ 31.07.96 № 28 (у редакції постанови від 17.10.2005 № 910, в редакції чинній на момент укладення договору між сторонами, при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов`язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 9.4. Розділу 9 Типового договору про постачання електричної енергії (Додаток 3 до Правил), договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 11 договору про користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов`язується: оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов п. 16 цього договору. Відповідно до п. 16 договору, оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показів приладу обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з виписки по особовій картці споживача (особовий рахунок № [NUMBER] ), станом на 09 вересня 2017 року за вказаним особовим рахунком було спожито електричної енергії на рівні 28 936 кВт.год., при цьому наявна заборгованість за спожиту електричну енергію на рівні 8 563,82 гривень, що свідчить про порушення відповідачем умов договору про користування електричною енергією в частині своєчасності сплати коштів за електричну енергію. За таких обставин, враховуючи прострочення сплати коштів за користування електричною енергією з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за надані послуги підлягає судовому захисту, а відповідно позов Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за оплату послуг за користування електричною енергією у розмірі 8 563,82 гривень. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок, що був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved