Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором №DNH4KP27970393 від 17 серпня 2006 року у розмірі 59305,27 гривень та судові витрати у розмірі 1762,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP27970393 від 17 серпня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2798,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 12 місяців до 17.08.2007 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк». Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 17.05.2018 року становить 98281,20 грн., тому звернулися до суду з даним позовом та просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98281,20 гривень та судові витрати у розмірі 1762,00 гривні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Cправу розглянуто за відсутності сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №DNH4KP27970393, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2798,90 гривень на строк до 17 серпня 2007 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи, щомісячно позивачу у період сплати з «21» до «28» числа кожного місяця грошову суму (щомісячний платіж) в розмірі 266,60 грн. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в зазначені даним договором строки. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту №DNH4KP27970393від 17.08.2006 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, внаслідок чого станом на 17 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 98281,20 гривень з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 2798,90 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 23219,16 гривень; пеня на несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 72263,14 гривень. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 42276,18, яка була задоволена рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29ю.10.2013 року, різниця становить 56005,02 грн., яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором №DNH4KP27970393від 17.08.2006 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 17 травня 2018 року були також нараховані штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 2800,25 гривень - процентна складова. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. \~ \~ \~ \~За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. \~ \~ \~ \~За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у вигляді 500 гривень фіксована частина та 2800,25 гривень - процентна складова, відсутні. \~ \~ \~ \~На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. \~ \~ \~ \~Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 17 серпня 2006 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 56005,02 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно платіжного доручень № BO909B1IWO від 29 травня 2018 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 56005,02 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1663,95 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: partial