Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4339 грн. 39 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем - фізичною особою, був укладений кредитний договір № 002-11045-250208 від 25.02.2008 року, відповідно до п. 1.2. якого позивач (банк) відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національної валюті України - гривні та здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в Додатку №1 до Договору та Правилах здійснення операцій за картковим рахунками. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитні кошти використовуються для розрахунку за товари чи послуги, які придбані держателем, зняття готівки, своїх зобов'язань перед банком, та вчинення інших операцій. У відповідності до договору. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Відповідач станом на 20.09.2013 року в наслідок систематичного порушення умов кредитного договору має заборгованість в сумі 4339,39 грн. Просить посилаючись на ст. ст. 526, 530, 1046-1056 Цивільного Кодексу України, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4339,39 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути позов у відсутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримую та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається що між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON], був укладений 25.02.2008 року договір № 002-11045-250208 відповідно до якого банк відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт кредитної лінії на Рахунку в сумі 6000, 00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили , що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п. 1.5 договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Згідно п. 2.1 моментом надання банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя (а.с.5-6). 01.10.2009 року була проведена зміна найменування юридичної особи з ТОВ «Комерційний банк Дельта» на ПАТ «Дельта Банк» який відповідно до п. 1.2 статуту ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний банк Дельта» (а.с.16-17). Згідно розрахунку за кредитним договором № 002-11045-250208 має заборгованість за кредитним договором № 002-11045-250208 від 11.04.2008 року в сумі 4339,39 грн. (а.с.7-8). Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 1049,1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки кредитний договір та тарифи на обслуговування платіжних карток підписані нею. Однак, відповідач не належним чином виконала умови договору, оскільки станом на 20.09.2013 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 4339 грн. 39 коп. яка і підлягає стягненню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved