Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач подала позовну заяву про визнання за нею право власності, в порядку набувальної давності, на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позовну вимогу мотивує тим, що зазначене домоволодіння придбано [PERSON] по договору купівлі-продажу від 14.11.1968 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Р-№4-2234. З дозволу [PERSON], в 1976 році, позивач вселилась в зазначене домоволодіння, зареєструвалась та проживає безперервно, що підтверджується записом в домовій книзі. [INFO] року [PERSON] помер, спадкоємці відсутні. Позивач відкрито, безперервно, володіє вказаним майном протягом 16 років, утримує його за власні кошти, газифікувала, сплачує комунальні послуги. Позивач, як на матеріально-правову підставу свого позову, посилається на ст.ст.328,344 ЦК України. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено: [PERSON] по договору купівлі-продажу від 14.11.1968 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Р-№4-2234 придбано домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.61). Відповідно до запису в домовій книзі позивач зареєстрована у спірному домоволодінні з 1976 року (а.с.11). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.10), спадкоємці відсутні (а.с.68). Згідно інвентаризаційної справи КП «БТІ» Одеської міської ради домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 82,0 кв.м., житловою площею - 71,0 кв.м., складається з житлового будинку - літера «А», тамбура - літера «С», тамбура - літера «С1», сарай - літера «В», сарай - літера «Д», сарай - літера «Е» (а.с.48). Обставину відкритого, безперервного, володіння вказаним майном протягом 16 років підтверджують докази - матеріали газифікації позивачем спірного домоволодіння (а.с.18,19), страхові свідоцтва по сплаті позивачем добровільного та обов'язкового страхування спірного майна (а.с.20-25), абонентські розрахункові книжки на ім'я позивача по сплаті комунальних послуг (а.с.26-32). Відсутні докази наявності договірних відносин щодо користуванням позивачем спірним майном та спроб про повернення майна від позивача іншими особами. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння чужим майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст.344 ЦК Українипоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Таким чином, з 1 січня 2001року по сьогоднішній день позивач безперервно володіє вищезазначеним будинком з господарськими будівлями понад 10 років. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved