Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач просить стягнути з [PERSON] 103222,10 грн., що еквівалентно 4000 доларів США, в рахунок погашення боргу за договором позики, підтвердженим розпискою від 04.07.2015 р., мотивуючи тим, що він позичив відповідачу 4000 доларів США на умовах повернення до 15.04.2016 р., у вказаний строк відповідач позичені кошти не повернув, у добровільному порядку виконати свої зобов'язання відмовляється. Відповідач заперечень проти позову не подав; в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином, завчасно, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З розписки, датованої 04.07.2015 р., написаної відповідачем власноруч (оскільки розпиcка відповідачем не оспорена), вбачається, що позивач та [PERSON] уклали між собою договір позики, за яким позивач передав відповідачу 4000 умовних одиниць на умовах позики, а відповідач гроші взяв отримав, зобов'язався їх повернути у строк до 15.04.2016р. У розписці зазначено, що під умовними одиницями розуміється долари США. Тобто, сторонами було визначено одиницю вартісного виміру і обчислення позики: позика була надана позивачем у доларах. Відповідач не надав ніяких доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, і про які зазначено у розписці від 04.07.2015 р., не довів безгрошовості розписки, і не надав доказів на підтвердження виконання ним грошових зобов'язань, обумовлених у розписці - повністю або частково. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини , щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики між фізичними особами укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян . Згідно абз. 1, 2 ч.1 ст. 1051 ЦКУ позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того , що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший письмовий документ , який посвідчує факт укладення договору (позики) і факт передачі грошей на певних умовах. Розписка, подана позивачем, відповідає всім цим вимогам і містить у собі всі основні умови договору позики (сума позики, строк і порядок повернення боргу). Таким чином, договір, укладений між сторонами і підтверджений письмовим доказом, є договором позики, який передбачений ст.1046 ЦК України. Відповідач наявність такого договору, факт отримання предмету позики, наявність у нього грошового зобов'язання на підставі цього договору і розмір зобов'язання, а також строк виконання зобов'язань підтвердив написанням розписки 04.07.2015р., у письмовому вигляді тобто у відповідності до вимог закону щодо форми правочину. Згідно розписки від 04.07.2015 р., відповідач зобов'язався повернути борг у розмірі 4000 доларів США у строк до 15.04.2016 р., тобто кінцевим строком повернення за даною розпискою є 15.04.2016 р. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути предмет позики у встановлені договором або законом строки. Доказів на підтвердження факту повернення вказаної у розписці суми боргу або факту повернення боргу чи виконання грошового зобов'язання перед позивачем у інший спосіб, відповідач суду не представив. Згідно ст. 525 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідач невиконанням зобов'язання порушив майнові права позивача, і ці права підлягають судовому захисту. Є підстави для стягнення з відповідача всієї суми боргу. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку за договором в даному випадку не встановлено. Грошовою одиницею для виконання грошових зобов'язань в Україні є українська гривня. Але сторони договору , в тому числі фізичні особи, можуть визначити розмір грошових зобов'язань у еквіваленті до іноземної валюти. Оскільки згідно розписки предметом позики є долари США, тобто іноземна валюта, то за даним договором позики поверненню позичальником позикодавцю підлягає грошова сума, еквівалентна позиченій, за офіційно встановленим НБУ курсом на день повернення боргу. Курс, за яким позивачем проведено розрахунок суми боргу, підтверджений офіційними відомостями, наявними у справі. Позивач просить стягнути борг за договором позики у гривні за курсом НБУ станом на день пред'явлення позову, і такі вимоги відповідають закону і умовам договору, тому позов підлягає задоволенню, і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг саме у зазначеній позивачем сумі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу. за договором позики від 04.07.2015р. в розмірі 103222,10грн. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 1032,22 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved