Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

позивач просить суд визнати причини пропуску ним, [PERSON], шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 18.11.2002 року [PERSON] поважними, встановити йому, [PERSON], додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 18.11.2002 року [PERSON], посилаючись на те, що 18.11.2002 року померла [PERSON]. 18 січня 1994 року Кагарлицькою міською радою народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Зазначена квартира була приватизована на трьох осіб, які на час приватизації були прописані та проживали в зазначеній квартирі однією сімєю: [PERSON] (дружина) померла 19.05.2012 року; [PERSON] (чоловік); [PERSON] (тітка дружини) померла 18.11.2002 року. 13.10.1994 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1с-3032. Відповідно до вищезазначеного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 иього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому, він як спадкоємець за заповітом успадковує всю спадщину [PERSON] Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини [PERSON] У звязку з тим, що ним було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 18.11.2002 р. [PERSON], приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу [PERSON] порекомендував йому звернутись до суду за визначенням додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, про що було направлено лист № 364/01-16 від 21.10.2015 р. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: він після смерті [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що його мати [PERSON], яка була племінницею померлої, оформила частину квартири [PERSON] на себе. Проте, вже після смерті матері він дізнався, що мати не переоформляла на себе частину квартири. Крім цього, він дізнався, що [PERSON] склала заповіт на нього на все майно, а до смерті матері йому про це не було нічого відомо. Також, він проживає в іншій області та не часто буває в м. Кагарлик. Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Вищезазначені причини пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини на його думку є поважними та можуть бути визнанні такими судом. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить його позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у відсутність представника міської ради. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2002 р. померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії І БК № 429719 від 21.02.2002 року, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: частини квартири. Зокрема, 18 січня 1994 року Кагарлицькою міською радою народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Зазначена квартира була приватизована на трьох осіб, які на час приватизації були прописані та проживали в зазначеній квартирі однією сімєю: [PERSON] (дружина) померла 19.05.2012 року; [PERSON] (чоловік); [PERSON] (тітка дружини) померла 18.11.2002 року. Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій шайтарової В.Ф., згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, став позивач [PERSON], єдиний спадкоємець за заповітом [PERSON] 13 жовтня 1994 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1с-3032. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за Законом матиме право заповіла [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі, - визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] склала заповіт, яким [PERSON] заповіла належне йому майно, позивач успадковує спадщину згідно заповіту. Крім позивача інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає причини пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 18.11.2002 року [PERSON] поважними та встановлює [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 18.11.2002 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved