Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №001-22009-090412 від 09.04.2012 р., яка склалась на 02.06.2014 р. в сумі 6906,65 грн., у т.ч. заборгованість за сумою кредиту 4757,84 грн., заборгованість за відсотками - 0,35 грн., заборгованість за комісіями - 2148,46 грн., мотивуючи тим, що відповідач неналежно виконує умови кредитного договору. В судові засідання представник позивача не з'являвся, у позовній заяві просив розглядати справу у своїй відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Піклувальник відповідача позов заперечила, ствердила, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 29.01.2013 р. у справі №2221/2110/12 [PERSON] було визнано обмежено дієздатним, а з 10.12.2011 р. він перебував на лікуванні в ХОПЛ №1. Скориставшись психічним розладом [PERSON], невідомі особи на його ім'я отримали кредити у п'яти різних банках. Посилається на звернення із цього приводу до правоохоронних органів. Представник відповідача в судових засіданнях позов заперечив посилаючись на те, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 29.01.2013 р. у справі №2221/2110/12 відповідача було визнано обмежено дієздатним та встановлено над ним піклування. У зв'язку із цим, укладений такою особою кредитний договір вважає недійсним. Заявою від 22.10.2014 р. представник відповідача просив зупинити провадження у справі до вирішення справи про визнання недійсним кредитного договору. Ухвалою суду від 23.10.2014 р. було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №689/2435/14-ц. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 25.02.2015 р. у вказаній справі, яке набрало законної сили 10.03.2015 р., у позові піклувальника [PERSON] в його інтересах до ПАД «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, було відмовлено. У зв'язку із цим ухвалою Ярмолинецького районного суду від 12.03.2015 р було відновлено провадження у справі. Після відновлення провадження у справі відповідач, його піклувальник та представник у судові засідання не з'являлись, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 09.04.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» (кредитор), та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-22009-090412, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 5355 грн. під 0,01% річних на 18 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 08.10.2013 р. (п. п. 1.1., 1.2., 2.3.). Починаючи з наступного за наданням кредиту місяця позичальник щомісячно не пізніше 9 числа зараховує на рахунок кредитора рівними частинами суму коштів, яка зазначена в графіку платежу та включає в себе заборгованість по кредиту, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 424 грн. (п. 2.9.). За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,36% в місяць (п. 2.5.). Піклувальник відповідача посилається на недійсність цього договору, як такого, що укладений з особою, визнаною рішенням Ярмолинецького районного суду від 29.01.2013 р. у справі №2221/2110/12 обмежено дієздатним. Однак, обмежено дієздатним відповідач був визнаний через значний проміжок часу після укладення зазначеного договору. Згідно із ч. 4 ст. 36 ЦК України, цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, тобто, у даному випадку з 11.02.2013 р.. Доказів недієздатності чи обмеженої дієздатності відповідача на дату укладення договору №001-22009-090412 від 09.04.2012 р. суду не надано. Відповідач оскаржував дійсність вказаного договору у судовому порядку. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 25.02.2015 р. у справі №689/2435/14-ц, яке набрало законної сили 10.03.2015 р., у позові піклувальника [PERSON] в його інтересах до ПАД «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, було відмовлено внаслідок недоведеності того, що в момент укладення кредитного договору волевиявлення відповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. При цьому встановлено, що частково отриманий відповідачем кредит погашався. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що кредит був фактично наданий відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером від 10.04.2012 р.. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умові встановлених договором. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконував свої обов'язки, здійснивши лише два платежі з травня по липень 2012 р., що підтверджується відповідним розрахунком. Станом на 02.06.2014 р. заборгованість становить 6906,65 грн., у т.ч. заборгованість за сумою кредиту 4757,84 грн., заборгованість за відсотками - 0,35 грн., заборгованість за комісіями - 2148,46 грн.. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved