Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про усунення від права на спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Заповіт померлою складено не було. Спадкоємцями за законом є діти померлої - сторони по справі, які своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до історії хвороби спадкодавець тривалий час тяжко хворіла (інсульт, ішемічна хвороба, кардіосклероз). Через свої хвороби та похилий вік вона знаходилась в безпорадному стані та потребувала постійного догляду. В той же час відповідачі по справі хоч і проживали разом із матір'ю, не надавали їй необхідної допомоги, не здійснювали належного догляду за нею, навпаки, застосовували фізичне насилля. За померлою постійно доглядали позивач та його рідна сестра [PERSON] Вважає, що відповідачі під час тяжкої хвороби спадкодавця, яка перебувала в безпорадному стані, свідомо ухилялися від надання будь-якої допомоги. На підставі викладеного просить усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Не погоджуючись з позовом відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування (а.с. 98-100), у якому зазначав, що саме позивач за первісним позовом [PERSON] умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка перебувала в безпорадному стані. Так, останній приходив до матері лише в день її пенсії та видурював з неї гроші, жодного разу не відвідав [PERSON] у лікарні та не допомагав у її лікуванні. Також під час відвідування [PERSON] неодноразово пригощав хвору на цукровий діабет матір солодощами та вином, що в січні 2013 року спричинило критичне підвищення цукру в крові та повторний інсульт. На підставі викладеного, просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 08.11.2013 зустрічну позовну заяву [PERSON] об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] (а.с. 111). У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечував, зазначивши, що суду не надано жодного доказу на обґрунтування зустрічної позовної заяви. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та задовольнити в повному обсязі його зустрічний позов. Пояснив, що твердження [PERSON], що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка зважаючи на похилий вік, важку хворобу перебувала в безпорадному стані, не відповідає дійсності, оскільки саме він зі своєю сім'єю мешкав разом з матір'ю та утримував її за свої кошти. Догляд за матір'ю, окрім нього, постійно здійснювали його дружина [PERSON] та його сестри [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, у судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснив, що він є рідним братом сторін по справі. З 2007 року спадкодавець [PERSON] у зв'язку з хворобою не могла самостійно пересуватися. Догляд за матір'ю здійснювали відповідач [PERSON] та його дружина. Свідок [PERSON] пояснила суду, що разом з чоловіком проживала поряд зі спадкодавцем з 2000 року. У серпні 2007 року [PERSON] захворіла, потрапила до лікарні, після чого стала непрацездатною, не могла самостійно пересуватися. Догляд за матір'ю здійснювався дітьми померлої [PERSON], [PERSON] та їх сестрами, які по черзі чергували в лікарні, купували ліки. [PERSON] з'являвся дуже рідко, при цьому догляд за матір'ю не здійснював, нічим не допомагав. Свідок [PERSON] пояснила, що являється сусідкою померлої [PERSON], яка протягом тривалого часу тяжко хворіла, не могла самостійно пересуватися. Догляд за матір'ю здійснювали її діти [PERSON] та його сестри. Зрідка матір відвідував і [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що у 2007 році її матір [PERSON] потрапила до лікарні, після чого остання не могла самостійно пересуватися, догляд за нею здійснювали вона, її брати та сестри. З 2010 року разом з матір'ю проживав [PERSON], який разом зі своєю сім'єю доглядав за нею. [PERSON] жодної допомоги не надавав. Свідок [PERSON] пояснила, що у 2007 році її матір [PERSON] після інсульту не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги. Догляд за матір'ю здійснював [PERSON], який постійно купував ліки, слідкував за правильним їх прийомом. На лікування та похорон матері кошти складали усі діти, окрім [PERSON] Свідок [PERSON] також підтвердив, що [PERSON] після інсульту не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги. Догляд за матір'ю здійснював [PERSON] та його сім'я. Свідок [PERSON] пояснила, що у серпні 2009 року вона разом з чоловіком [PERSON] переїхали до матері останнього [PERSON], яка проживала сама та потребувала сторонньої допомоги, оскільки з 2007 року була паралізована, не могла самостійно пересуватися. [PERSON] відвідував матір лише один раз на місяць, коли вона отримувала пенсію. Жодної допомоги він не надавав, навпаки, незважаючи на те, що [PERSON] хворіла на цукровий діабет, пригощав її солодощами, вином, внаслідок чого у січні 2013 року [PERSON] потрапила до лікарні. Оплату за лікування здійснював її чоловік [PERSON] [PERSON] не допомагав ні в лікуванні, ні в організації похорону. Свідок [PERSON] також підтвердив, що після інсульту його мати [PERSON] потребувала стороннього догляду, догляд за матір'ю здійснювали усі члени родини, окрім [PERSON] Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 28 від 29 січня 2013 року (копія а.с. 49), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (копія а.с. 50-51) та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції 05 квітня 2013 року (копія а.с. 4). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Заповітів [PERSON] не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. У передбачений законом 6-місячний строк до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись діти померлої - [PERSON] та [PERSON] (копії заяв а.с. 32, 37). Протягом 2013 року інші діти померлої - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] на користь [PERSON] (копії заяв а.с. 64, 69, 74, 79, 84, 87, 92). У строки, встановлені ч. 6 ст. 1273 ЦК України, заяви про відмову від прийняття спадщини не були відкликані. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу лікувалась та перебувала на диспансерному обліку у Вільнянській центральній районній комунальній лікарні. Згідно з витребуваною судом медичною карткою, а також наданими виписними епікризами, [PERSON] проходила лікування та перебувала на диспансерному обліку з приводу ішемічного інсульту та його наслідків у вигляді часткової моторної афазії, правостороннього геміпареза, хронічної ішемічної хвороби серця, кардіосклерозу з порушенням провідності, гіпертонічної хвороби тощо (а.с. 7, 108, 115-118, 121). Допитані у судовому засіданні свідки також вказували, що з 2007 року [PERSON] не могла самостійно пересуватися, обслуговувати себе, внаслідок чого потребувала постійної сторонньої допомоги. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що померла [PERSON] дійсно через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані та потребувала постійного догляду. Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, так і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Так, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У порушення вказаних вимог закону, суду як за первісним, так і за зустрічним позовами, не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт умисного ухилення [PERSON], [PERSON], як відповідачів за первісним позовом, так і відповідача за зустрічним позовом [PERSON], від обов'язку щодо надання спадкодавцеві допомоги. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано суду також належних та допустимих доказів, які б підтверджували факти протиправної поведінки [PERSON] та [PERSON] по відношенню до [PERSON], які викладені у позовній заяві. Таким чином, оскільки для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, а також їх доведеність належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 93-2013, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 31-96), відповідач за первісним позовом [PERSON], відповідно до ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, відмовився від прийняття спадщини на користь іншого відповідача по справі - [PERSON] (копія заяви від 12.06.2013 а.с. 84) та у передбачений законом строк свою заяву не відкликав. Тобто на теперішній час відповідач [PERSON] взагалі відмовився від своєї частки у спадщині, тому суд також приймає до уваги цю обставину, як одну з підстав для відмови у задоволенні первісного позову в частині усунення [PERSON] від права на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed