Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ 'ПриватБанк' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що остання звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 21.08.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2800, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач не виконала в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість, яка станом на 02.03.2018 року становить 15 593 грн. 03 коп. і складається з: 1 985 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 2 311 грн. 06 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; 10 078 грн. 25 коп. нарахованої пені; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована складова) та 718 грн. 72 коп. штраф (процентна складова). Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 593 грн. 03 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала частково, прохає суд зменшити суму пені та штрафних санкцій (а.с.43). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 21.08.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2800, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8). Судом також встановлено, що позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач [PERSON]. свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого, станом на 02.03.2018 року утворилась заборгованість в сум 15 593 грн. 03 коп., яка складається з: 1 985 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 2 311 грн. 06 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; 10 078 грн. 25 коп. заборгованості за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована складова) та 718 грн. 72 коп. штраф (процентна складова) (а.с.7). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг (надалі умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати обовязки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В пункті 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлений тарифами договору. Разом із тим, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015року. Умовами кредитного договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості по будь-якому грошову зобов'язанню та нарахування штрафу при порушення строків платежу. Такі умови вказують, що передбачені договором пеня і штраф застосовуються одночасно за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільної відповідальності за одне і те саме порушення. Штраф визначений як один вид відповідальності, що має дві складові - фіксовану частину і процентну складову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог банку за виключенням штрафу в розмірі 1218,72 грн. (500 грн. + 718,72 грн.). Крім цього, згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Такий висновок узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. У даному випадку позивачем нараховано пеню в розмірі 10 078,25 грн., що значно перевищує розмір тіла кредиту, тобто розмір тих коштів, які було надано Банком у користування відповідачу, а саме суму 1985,00 грн. За викладених обставин, враховуючи право суду зменшити розмір пені на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд вважає за необхідне, зменшити розмір пені до суми боргу по тілу кредиту, а саме до суми 1985,00 грн. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.08.2015 року станом на 02.03.2018 року в розмірі 6281,06 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1985,00 грн., заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 2311,06 грн., заборгованості за пенею 1985,00 грн. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1624,28 грн. судового збору (14 374,31 грн.(сума боргу за вирахуванням штрафу 1218,72 грн.) х 1762 грн. /15593,03 грн.). При цьому відсутні підстави для врахування у відповідній вищезазначеній математичній пропорції зменшеної суми пені, оскільки відповідно до п. 39 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Outcome: partial