Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначено, що 22.05.2019 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АО/0974083. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ИЖ 2717», державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 06 грудня 2019 року о 10 год. 50 хв. в м. Лубни на вул. Робітничій водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ІЖ 27175» днз [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Geely СК» днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 11.3, 11.4 ПДР України. Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду від 05.02.2020 року по справі 539/3039/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Geely СК», реєстраційний номер [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 26 740 гри. 36 коп. Згідно з ч. 13.2. ст.13 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві ще 27.02.2020 року простим листом була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позивач прохав суд стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» завдані збитки в розмірі 13 370 грн.18 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач прохав суд провести розгляд справи без участі його представника, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, оскільки в судове засідання відповідач не з`явився, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши обставини справи, наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.12.2019 року в м. Лубни по вул. Робітничій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ІЖ 27175», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Geely СК», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 11.3 та п.11.4 Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 05.06.2020 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області підтверджено, що в діях [PERSON] вбачається порушення п. 11.3 та п.11.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до наслідків у вигляді дорожньо- транспортної пригоди, вчиненої з його вини. Як наслідок [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Geely СК», реєстраційний номер [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, але керував даним транспортним засобом [PERSON] . Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної, події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За загальним правилом, згідно зі ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до страхового акту №ARX2528 від 19.12.2019 року сума відшкодування для відновлення транспортного засобу «Geely СК», реєстраційний номер [NUMBER] складає 26 740,36 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. 14.12.2019 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про «ОСЦПВ», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 05.02.2019 року

Outcome: approved