Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач, ПАТ «Європейський страховий союз», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4252, 80 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2014 р. у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д.н. 150-17ХА, який знаходився під керуванням відповідача та автомобіля «Hyundai», д.н. АХ 7277АС, під керуванням [PERSON] На момент ДТП між позивачем та відповідачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2014 р. відповідача визнано винним у скоєнні даної ДТП, а також встановлено факт залишення місця пригоди відповідачем. Позивачем на підставі страхового акту потерпілому [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4252 грн. Виходячи з викладеного, а також із положень ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до суду із регресним позовом про відшкодування шкоди до відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій повідомила, що не може бути присутньою в судовому засіданні у звязку з хворобою та просила відкласти розгляд справи на іншу дату. Разом із тим, враховуючи, що представник позивача не зявився в судове засідання втретє, суд прийняв до уваги її заяву від 21.12.2015 р. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання не зявляється. Про дату та час судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України за адресою, повідомленою АДП ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштовий конверт повернувся до суду не врученим у звязку із закінченням терміну зберігання, в звязку з чим суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. 11 липня 2014 року близько 15 години 20 хвилин по вул. Даватора в м. Харкові біля будинку № 28 відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON], відповідач по справі, який керував автомобілем ВАЗ, д.н. 150-17ХА, та [PERSON], який керував автомобілем «Hyundai», д.н. АХ 7277АС. Позивач стверджує, що [PERSON], як водій забезпеченого транспортного засобу, згідно вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був зобовязаний невідкладного, але не пізніше трьох днів повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку. Однак, відповідач цього обовязку не виконав, про настання страхового випадку страхову компанію у визначені законом строки не повідомив. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2014 р. за фактом даної ДТП [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді стягнення штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Цивільна відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER], була застрахована, що підтверджується полісом № АІ/0045734 від 30.05.2014 р. (а.с. 4). Строк дії договору визначений з 31.05.2014 р. по 30.05.2015 р. Згідно звіту № 0103/14 оцінки вартості матеріального збитку (а.с. 10-14), завданого власнику транспортного засобу «Hyundai», д.н. АХ 7277АС, матеріальний збиток, завданий власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 5252,80 грн. На підставі проведеної оцінки ПАТ «Європейський Страховий Союз» визначила суму страхового відшкодування у розмірі 4252,80 грн., про що складено страховий акт № ОЦВ/333 (а.с. 21). Страхове відшкодування у розмірі 4252,80 грн. було виплачено власнику автомобіля «Hyundai» [PERSON] 25 грудня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 11550 (а.с. 22). Позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, що підтверджується листом від 07.04.2015 р. № ЄСС-137АГ (а.с. 23). Однак, відповідач вказаної суми заборгованості не сплатив. В поданій позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4252 грн. на підставі пп. ґ) та пп. в) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно пп. 33.1.4, п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до пп. ґ) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до пп. в) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15, який є обовязковим для застосування згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України, підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. З огляду на викладене, пп. ґ) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути застосований у даному випадку. Водночас, факт залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджується наявною в матеріалах справи постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.08.2014 р. (а.с. 6) та згідно пп. в) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для звернення позивача до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення суми в якості відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved