Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області, в звязку з відсутністю в ньому понад 1 рік без поважних причин. Сторони у судове засідання не зявились. Позивач надала заяву про підтримання позову, розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Крім того, долучила до матеріалів справи примірник газети «Урядовий курєр» від 21 червня 2017 року №114 з оголошенням про виклик відповідача. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, в тому числі, через пресу, відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, у судові засідання двічі поспіль не зявився, причини неявки не повідомив, заяв від нього не надходило. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з позовом, позивач, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 31 березня 2000 року є власником житлового будинку в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області. В цьому будинку, з її дозволу, з 2011 року зареєстрований її бувший чоловік [PERSON]. В листопаді 2014 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №16 від 01 листопада 2014 року. Після цього відповідач переїхав на постійне місце проживання в м. Харків, де створив другу сімю і проживає до теперішнього часу. Відповідач не проживає в будинку позивача більше 2 років, не здійснює належний догляд за будинком, не сплачує комунальні послуги, але продовжує залишатися зареєстрованим за цією адресою, що створює для неї певні незручності, а саме, вона не може оформити субсидію на комунальні послуги. Реєстрація відповідача у будинку позивача обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження її майном. Позивач неодноразово зверталася до відповідача, щоб він знявся з реєстрації, але він не реагує, тому вона змушена звертатися до суду. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує ст. 391 Цивільного кодексу України щодо права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.4); копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 22 січня 2009 року серії ЖД №098737 (а.с.5); копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 01 листопада 2014 року серії І-ВЛ №157380 (а.с.6); копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 31 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області (а.с.7); копія технічного паспорта на житловий будинок №37 по вул. Центральній с. Вовківка Кегичівського району Харківської області (а.с.8-10); довідки Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 10 травня 2017 року №№277, 278 про осіб, зареєстрованих у житловому будинку по вул. Центральній, 37 с. Вовківка Кегичівського району Харківської області (а.с.12,13). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що будинок дійсно належить [PERSON], яка позбавлена можливості вільно реалізовувати зазначені права, оскільки реєстрація відповідача у будинку створює перешкоду у користуванні та розпорядженні цим майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з цим, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved