Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

позивач просить суд звільнити її від сплати судового збору при поданні позовної заяви та розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано відділом РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 31 від 24 квітня 2007 року, посилаючись на те, що з 24 квітня 2007 року вона з [PERSON] перебуває у шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 31 від 24 квітня 2007 року. Вони мають двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вона з [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства, сімейні відносини припинено, вони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Шлюб розривають вперше. Спору щодо поділу майна між ними немає. Спору щодо утримання та виховання спільних дітей між ними немає. Крім того, вона на даний час не працює, перебуваю на обліку в УСЗН Кагарлицької РДА та отримую допомогу при народженні дитини, інших доходів не має, має тяжке матеріальне становище та не можу сплатити судовий збір при поданні позовної заяви, тому просить звільнити її від сплати судового збору. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 24 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31, у зв'язку з чим було видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 24.04.2007 р. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved