Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, але на даний час фактично припинили шлюбні відносини; -від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -вона вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем втратили почуття любові один до одного, вони - люди різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникають сварки та непорозуміння; -на даний час вони проживають окремо, а їх шлюб носить формальний характер, звернулася з позовом до суду та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у своєму позові /а.с.4/ просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - особисто /а.с.25/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 17 липня 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.6/ та свідоцтвами про народження дітей /а.с.9-10/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем втратили почуття любові один до одного, вони - люди різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникають сварки та непорозуміння. Також позивач вказала, що на даний час вони проживають окремо та їх шлюб носить формальний характер. З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, позивач на примирення не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про місце проживання неповнолітніх дітей та спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved