Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до договору позивач надав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов′язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2013 року відповідач заповнив заяву на отримання платіжної картки (а.с.4). Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки складається з заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Судом встановлено, що банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування наданими коштами у розмірі 30 % річних на суму залишків заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 28.02.2015 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 12689грн. 79коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 4793 грн. 16 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5616 грн. 16 коп., заборгованість за пенею та комісією - 1200грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 580 грн. 47 коп. (процентна складова). Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконала, кредит не виплатила, відсотки за користування кредитом не сплатила, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягають стягненню 12689грн. 79коп Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243грн. 60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved