Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 27.06.2008 року в розмірі 46901,75 доларів США, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та неповернення коштів. Представник позивача Микитюк М.С. в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.06.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 16841,00 долар США. Згідно п. 1.2 договору кредит надавався позичальникові терміном з 27.06.2008 р. до 27.06.2015 р., зі сплатою 13,99% річних (а.с. 6-11). Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що у кожному випадку невиконання (неналежне виконання) позичальником своїх зобов'язань за цим договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.2 даного договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером №4 від 27.06.2008 р. (а.с. 16). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку останній платіж за тілом кредиту [PERSON] здійснений 21.05.2009 р. в розмірі 1647,61 доларів США (всього ним сплачено по тілу кредиту 3657,61 доларів США), а 07.10.2009 р. за нарахованими відсотками в розмірі 540,00 доларів США (всього сплачено 2972,00 доларів США) (а.с. 20-22). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Так, відповідно до п. 10.1 кредитного договору відповідачу за період 21.05.2009 р. по 26.05.2015 р. нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 11091,30 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення процентів за період з 07.10.2009 р. по 26.05.2015 р. в розмірі 10523,23 доларів США. При вирішенні спору в частині стягнення пені суд бере до уваги, що грошове зобов'язання, яке нараховано в доларах США, має бути виконане у гривнях. За загальним правилом виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Проте, положення ч. 2 ст.192 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом, і не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 21.05.2009 р. по 26.05.2015 р. в розмірі 280957,27 грн. (враховуючи офіційний курс НБУ станом на 17.12.2015 р.) та пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 07.10.2009 р. по 26.05.2015 р. в розмірі 247498,75 грн. Отже, в зв'язку з порушенням взятих [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, станом на 26.05.2015 р. розмір заборгованості за тілом кредиту складає 13183,39 доларів США, розмір заборгованості за відсотками складає 11945,83 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20-22). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого наявна заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 3654,00 грн. судового збору.

Outcome: approved