Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2005 року в розмірі 13481 гривні 16 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №SAMDN03000002409678, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору виникла заборгованість по договору, що станом на 30 вересня 2014 року становить 13481 гривня 16 копійок. Дані обставини й стали підставою для звернення з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодився та пояснив, що дійсно в 2005 році між ним та позивачем був укладений кредитний договір. В результаті цього йому було надано платіжну картку з встановленим лімітом. Також, пояснив, що заробітну плату він також отримував на карту ПриватБанку. Кожного місяця при отримані заробітної плати, банк автоматично списував заборгованість по сплаті кредиту. Він постійно оновлював свої банківські картки, у звязку із закінченням строку дії попередньої картки. Також, зазначив, що в травні 2013 року він повністю погасив борг по кредиту та заблокував банківську картку, тому не розуміє звідки в нього на теперішній час виникла заборгованість за кредитом. Таким чином, в задоволені позову просив відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона працює керівником Тарутинського відділу ПАТ КБ «Приватбанк». Також, зазначила, що відповідачу [PERSON] 25 квітня 2005 року було надано кредитну картку з лімітом 3000 гривень. В рахунок погашення заборгованості за кредитом з картки на яку відповідач отримував заробітну плату автоматично списувались кошти, але не більше 50 %. Він постійно користувався даною кредитною карткою та при закінченні строку дії оновлював її. Останнім часом він не сплачував борг за кредитом, незважаючи на те, що постійно кредитною карткою користувався. Крім того, при надходженні заробітної плати на картку, він майже одразу знімав всі гроші, а тому банк автоматично списував гроші в розмірі до 10 гривень в рахунок погашення заборгованості. Також, пояснила, що відповідач [PERSON] користувався кредитною карткою після травня 2013 року, про що свідчить виписка по рахунку, з якої видно, що він знімав 01 листопада 2013 року гроші в розмірі 450 гривень. Крім того, зазначила, що доказом того, що боржник не має заборгованості перед банком є довідка про повне погашення заборгованості, але такої довідки у відповідача [PERSON] немає. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №SAMDN03000002409678, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у звязку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2014 року складає 13481 гривня 16 копійок, в тому числі : - заборгованість за кредитом - 7939 гривень 05 копійок; - заборгованість по процентам за користування кредитом 4595 гривень 33 копійки; - заборгованість по комісії за користування кредитом 946 гривень 78 копійок. На підставі вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Також, суд дійшов до висновку, що доводи відповідача [PERSON] і.і. в тій частині, що він заблокував картку в травні 2013 року спростовується дослідженими в судовому засіданні документами, а саме: випиской по рахунку 414943773693125 відкритого на імя [PERSON], з якої видно, що 31 жовтня 2013 року на кредитну картку надішли гроші з картки по заробітній платі в рахунок погашення заборгованості в розмірі 471 гривні та 01 листопада 2013 року відповідач [PERSON] з цієї кредитної картки зняв 450 гривень. Крім того, судом встановлено, що з даних виписок по рахунку, видно, що ліміт на момент зняття коштів складав 8000 гривень. 20 лютого 2015 року в останній раз сума грошей, яка списувалася з картки по заробітній платі на кредитну картку складала 575 гривень, після цього картка по заробітній платі була закрита відповідачем. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13481 гривні 16 копійок. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved