Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ними та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір. На підставі договору позивач видав відповідачу кредит в національній валюті України в розмір 300 грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушенням умов договору станом на 31.07.2014 року за відповідачем наявна заборгованість за картковим рахунком в сумі 8 178 грн. 92 коп., з них: заборгованість за кредитом - 4 997 грн. 68 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1765 грн. 58 коп., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 550 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 365 грн. 66 коп. Просить стягти із [PERSON] указану суму, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у їх відсутність. Судом встановлено: 16.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви та ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.6-32). Приєднавшись до договору відповідач та позивач визначились з усіма істотними умовами договору, а саме: валютою рахунку - українська гривня; сумою ліміта кредитування - 300 гривень; відсотковою ставкою за користування кредитом - 2,5 % на місяць (а.с.7). Відповідно до ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК)України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору та на підставі заяви позивач видав відповідачу кредитну картку, надав кредит в національній валюті України, у сумі 300 грн., встановив ліміт кредитування на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік (а.с.6,96-97). На момент укладення договору та отримання кредитної карти кредитний ліміт карти становив 300 грн. Під час укладення кредитного договору відповідачу були роз'яснені Умови та Правила надання кредиту, що засвідчено підписом відповідача на Анкеті-заяві. Зазначеними умовами передбачено право банку на збільшення, зменшення або аналювання кредитного ліміту. Протягом існування кредитних відносин між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] відбулася заміна кредитного ліміту, а саме: 21.10.2013- встановлено кредитний ліміт 300 грн., 27.11.2013 - збільшено кредитний ліміт до 5 000 грн.(а.с.96-97). Відповідач зобов'язався здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору. Відповідно до умов договору, при порушенні клієнтом строків платежів з приводу будь-яких грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний здійснити оплату штрафу в банк, у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.18). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] за договором не виконує. У зв'язку з порушенням договору станом на 31.07.2014 його заборгованість за договором складає 8 178 грн. 92 коп. (а.с.5, 98-99), у тому числі: заборгованість за кредитом - 4 997 грн. 68 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 765 грн. 58 коп.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 550 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 365 грн. 66 коп. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів , належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості за кредитом, по відсотках за користування кредитом, штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 243,60 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved