Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] 24008,02 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.06.2008 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.06.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та Банком. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 24\~008,02 грн., що складається з наступних сум: - заборгованість за кредитом в сумі 3\~623,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 16\~252,89 грн.; - заборгованість за пенею та комісією в сумі 2 750 грн.; - штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн.; - штраф (процентна складова) в сумі 1 131,33 грн. В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача позов підтримав та підтвердив зазначені вище обставини.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що ним дійсно 12.06.2008 року було укладено кредитнмий договір з банком, він отримав кредитну картку, якою користувався до 01.04.2013 року. Станом на 01.04.2013 року він повністю погасив кредит, про що свідчить довідка ПАТ КБ «Приватбанк» від 01.04.2013 року. Заборгованості перед банком він не має. Відповідач [PERSON] також пояснив, що зазначені банком в розрахунку заборгованості суми, які вносились в погашення боргу за кредитом, а саме: сума 260 грн., яка була внесена 12.04.2013 року, та сумв 280 грн., яка була внесена 15.05.2013 року, вносились не ним, а його дружиною без його відома, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обссязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]\~\~12.06.2008\~\~року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та Банком(а.с.7-14). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором, що доведено підписом відповідача у заяві на отримання кредиту(а.с.7) та не заперечується самим відповідачем. Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 01.04.2013 року, [PERSON] станом на 01.04.2013 року заборгованості перед банком не має(а.с.29). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 01.04.2013 року заборгованості перед банком не має(а.с.4-6). Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» без номера та дати, яка надійшла до суду 28.04.2016 року, відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» наступні кредитні картки: - 4149437314164318 з терміном дії з 15.06.2008 року по травень 2009 року включно; -4149437401601503 з терміном дії з 24.05.2009 року по травень 2012 року включно; -4149437724825706 з терміном дії з 05.03.2012 року по березень 2016 року включно(а.с.58-62). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 04.04.2013 року мав поточну заборгованісь перед банком в сумі 2704 грн., на яку в цьому періоді проценти не нараховуються; станом на 15.05.2013 року мав поточну заборгованісь перед банком в сумі 3518,80 грн., на яку в цьому періоді проценти не нараховуються (а.с.4-6). З наданого банком розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач [PERSON] в погашення боргу за кредитом 12.04.2013 року вніс суму 260 грн., 15.05.2013 року вніс суму 280 грн. (а.с.4-6). Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що сума 260 грн., яка була внесена 12.04.2013 року, та сумв 280 грн., яка була внесена 15.05.2013 року, вносились не ним, а його дружиною без його відома, а тому у нього немає заборгованості перед банком. Суд вважає, що зазначені докази. а саме: довідка ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредитні картки (а.с.58-62), розрахунок заборгованості (а.с.4-6) підтверджують той факт, що відповідач [PERSON] після 01.04.2013 року користувався кредитними коштами позивача. Факт користування відповідачем кредитними коштами доведено також виписками по картковому рахунку [PERSON] за період з 17.06.2008 року по 24.08.2016 року(а.с.44-53, 93-105,117-119), анкетами заявами відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг(а.с.113-116). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК Україништраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу\~ в сумах 250 грн. та 1 131,33 грн. задоволенню не підлягають, що відповідає правовим позиціям ВСУ у справах № 6- 2003цс15,\~ № 6-1926цс15. Згідно умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора\~ вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності. суд приходить до висновку. що відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконує, станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 24\~008,02 грн., що складається з наступних сум: - заборгованість за кредитом в сумі 3\~623,80 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 16\~252,89 грн.; - заборгованість за пенею та комісією в сумі 2 750 грн. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: partial