Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 839/3/27/38/8- 441 від 24.06.2008р. в сумі 2854293,02грн. та суму сплаченого судового збору в сумі 42814,40грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 24 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 839//3/27/38/8-441. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 72800,00 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки 13,50% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіка погашення заборгованості по кредиту (п. 1.1.1. Договору кредиту) та кінцевим терміном погашення кредиту до 10.06.2033р. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 26.01.2009р. до Договору Кредиту, Сторони погодили зміну процентної ставки на рівні 14,00 відсотків річних. Всі свої зобовязання за Договором кредиту Кредитор виконав повністю та відповідно до умов, визначених Договором кредиту. Факт отримання грошових коштів Позичальником підтверджується заявою про видачу готівки № 20 від 24 червня 2008 року. Порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, а саме: п.п. 1.1., 2.4.5., 3.3.6. - 3.3.8. Договору кредиту та всупереч ст. 629 ЦК України, Позичальник припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. У звязку з невиконанням (неналежним виконанням) Позичальником обовязків, визначених п.п. 4.1., 4.5. Договору кредиту нараховувалась пеня за прострочення Позичальником строків сплати нарахованих процентів та прострочення строків повернення Кредиту, визначених у відповідності до умов Договору кредиту. 07 листопада 2007 року між Позивачем [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Раньовою) [PERSON] в якості забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Договором кредиту № 839/3/27/38/8-441 від 24.06.2008р. був укладений Договір поруки № 839//4/27/38/8-458, посвідчений 24.06.2008р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1135. Згідно вищезазначеного Договору поруки, Відповідач (Поручитель) зобовязався відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, змістом зобовязання забезпеченого порукою є погашення заборгованості за Договором кредиту в сумі 72800,00 доларів США з порядком погашення, що визначений у Договорі кредиту та кінцевим терміном погашення кредиту до 10.06.2033р., сплата нарахованих відсотків в розмірі 13,50 відсотків річних відповідно до приписів Договору поруки (п. 2.1.2.), сплата можливих штрафні санкції за порушення умов Договору поруки (п. 2.1.З.), сплата інших витрат, повязаних зі здійсненням забезпеченою порукою вимоги. У відповідності з п. 3.1.1. Договору поруки Поручитель (Відповідач) зобовязаний протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення Кредитора про невиконання Позичальником зобовязання, забезпеченого порукою, виконати відповідне зобовязання, шляхом перерахування на відповідні рахунки Кредитора суми невиконаного Позичальником зобовязання. Згідно п. 3.1.2. Договору поруки Поручитель (Відповідач) зобовязаний у випадку невиконання Позичальником та Поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, відповідати перед Кредитором як солідарні боржники .всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. На виконання положень п. 3.1.1. Договору поруки, Позивачем направлялись письмова вимога Відповідачу за вих. № 08.406-297/96-18948 від 16.10.2015р. про невиконання основного зобовязання, проте зобовязання за Договором Поруки Поручителем не виконане. У звязку із неналежним виконанням прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, за Відповідачем станом на 17.06.2015р. існує заборгованість за Договором кредиту № 839/3/27/38/8-441 від 24.06.2008р. у розмірі 128875,148 доларів США, що складає 2854293,02 гривень (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 22,1477 гривень за 1 долар США). Виходячи з наведеного, Позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з Відповідача примусово, оскільки ним та поручителем порушено умови виконання кредитного договору. Відповідно до положення п. 1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 09 червня 2015 року Державним реєстратором Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Крім того, відповідно до п. 3.4.1 Договору поруки Кредитор має право у випадку невиконання Позичальником та Поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, звернути стягнення на все майно Поручителя та Позичальника як солідарних боржників згідно з чинним законодавством України. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомили. В судове засідання Відповідач не зявилася, але надала до суду заперечення до позову, згідно яких вважає заявлені позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, а сам позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач приховав від суду, що з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 28:02.2011р. по справі № 1965/10 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі вказаного рішення, яке набрало законної сили, Дніпровським районним судом м. Києва Позивачу видано виконавчий лист щодо стягнення зі [PERSON] 702114,86грн. заборгованості за кредитним договором, за вказаним виконавчим листом відкрите виконавче провадження, здійснюється періодичне стягнення із заробітку боржника. Тобто, з моменту прийняття судом рішення кредитний договір припинив свою дію, судове рішення прийняте стосовно усієї заборгованості в повному обсязі. Крім того, Відповідач вважає, що Позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вимогою до поручителя. Так, згідно п. 4.5 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання Позичальником обовязків по сплаті процентів та погашенню кредиту згідно графіку, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Факт прострочення Позичальником виконання зобовязань за кредитним договором достовірно встановлено в матеріалах справи Третейським судом при Асоціації українських банків та зафіксований в рішенні від 28.02.2011р. Боржник фактично припинив виконувати свої зобовязання по сплаті процентів та погашенню кредиту у травні 2009 року, тобто з липня 2009 року Позичальник згідно умов договору повинен був погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. В даному випадку, на думку Відповідача, такий термін, встановлений пунктом 4.5 кредитного договору, тобто перебіг позовної даності починається з липня 2009 року, а тому Позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою до поручителя про стягнення заборгованості, в звязку з чим необхідно закрити провадження у справі на підставі п. 5 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити та в своїх додаткових поясненнях на заперечення Відповідача вказав, що третейським судом кредитний договір не розірваний, зобовязання по кредитному договору на даний час не виконано. Тому, задоволення позову про стягнення заборгованості з боржника не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Також, представник позивача зазначив, що закриття провадження у справи можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження по справи. Представник позивача зазначив, що, Договором кредиту та Договором поруки строк повного погашення кредиту встановлено до 10.06.2033р. Оскільки повне погашення зобовязання не настало, Позивач предявив вимоги до поручителя у строки, передбачені діючим законодавством. Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» вважає, що Відповідачем не надано достатніх доказів для задоволення вимог про закриття провадження у справі, підстави для задоволення цих вимог, які вказані в запереченнях проти позову, є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам та нормам діючого законодавства, позовні вимоги Позивача до Відповідача є такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 839//3/27/38/8-441. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 72800,00 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки 13,50% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіка погашення заборгованості по кредиту (п. 1.1.1. Договору кредиту) та кінцевим терміном погашення кредиту до 10.06.2033р. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 26.01.2009р. до Договору Кредиту, Сторони погодили зміну процентної ставки на рівні 14,00 відсотків річних (а.с.6-11, 12). Відповідно до п.п. 2.4, 2.4.1 Договору кредиту, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день , що передує останньому робочому дню поточного місяця (включно), проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Відповідно до п. 2.4.5. Договору кредиту, сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо 10 число місяця є неробочим днем, то Позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованих процентів згідно з п. 2.4. цього Договору в останній перед ним робочий день. Всі свої зобовязання за Договором кредиту Кредитор виконав повністю та відповідно до умов, визначених Договором кредиту. Факт отримання грошових коштів Позичальником підтверджується заявою про видачу готівки № 20 від 24 червня 2008 року (а.с.16). Порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, а саме: п.п. 1.1., 2.4.5., 3.3.6. - 3.3.8. Договору кредиту, Позичальник припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. У звязку з невиконанням (неналежним виконанням) Позичальником обовязків, визначених п.п. 4.1., 4.5. Договору кредиту нараховувалась пеня за прострочення Позичальником строків сплати нарахованих процентів та прострочення строків повернення Кредиту, визначених у відповідності до умов Договору кредиту. 07 листопада 2007 року між Позивачем [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Раньовою) [PERSON] в якості забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Договором кредиту № 839//3/27/38/8-441 від 24.06.2008р. був укладений Договір поруки № 839/4/27/38/8-458, посвідчений 24.06.2008р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1135 (а.с.13). Згідно вищезазначеного Договору поруки, Відповідач (Поручитель) зобовязався відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, змістом зобовязання забезпеченого порукою є погашення заборгованості за Договором кредиту в сумі 72800,00 доларів США з порядком погашення, що визначений у Договорі кредиту та кінцевим терміном погашення кредиту до 10.06.2033р., сплата нарахованих відсотків в розмірі 13,50 відсотків річних відповідно до приписів Договору поруки (п. 2.1.2.), сплата можливих штрафні санкції за порушення умов Договору поруки (п. 2.1.З.), сплата інших витрат, повязаних зі здійсненням забезпеченою порукою вимоги. У відповідності з п. 3.1.1. Договору поруки Поручитель (Відповідач) зобовязаний протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення Кредитора про невиконання Позичальником зобовязання, забезпеченого порукою, виконати відповідне зобовязання, шляхом перерахування на відповідні рахунки Кредитора суми невиконаного Позичальником зобовязання. Згідно п. 3.1.2. Договору поруки Поручитель (Відповідач) зобовязаний у випадку невиконання Позичальником та Поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, відповідати перед Кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. На виконання положень п. 3.1.1. Договору поруки, Позивачем направлялись письмова вимога Відповідачу за вих. № 08.406-297/96-18948 від 16.10.2015р. про невиконання основного зобовязання, проте зобовязання за Договором Поруки Поручителем не виконане. У звязку із неналежним виконанням прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, за Відповідачем станом на 17.06.2015р. існує заборгованість за Договором кредиту № 839/3/27/38/8-441 від 24.06.2008р. у розмірі 128875,148 доларів США, що складає 2854293,02 гривень (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 22,1477 гривень за 1 долар США) і складається із: -суми заборгованості за кредитом у розмірі 70 358,65 доларів США, що дорівнює1 558 285,02 гривень; -суми заборгованості за відсотками у розмірі 40 125,42 доларів США, що дорівнює888 687,44 гривень; -пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 3 897,98 доларів США, що дорівнює86 331,48 гривень; -пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 14 493,09 доларів США, що дорівнює320 989,09 гривень. Відповідно до положення п. 1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 09 червня 2015 року Державним реєстратором Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Крім того, відповідно до п. 3.4.1 Договору поруки Кредитор має право у випадку невиконання Позичальником та Поручителем зобовязання забезпеченого порукою звернути стягнення на все майно Поручителя та Позичальника, як солідарних боржників, згідно з чинним законодавством України. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки Позичальник порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, що встановлені Кредитним договором, Банк вимагає погашення заборгованості за кредитом, процентів та пені. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦКУ встановлено, що у випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В звязку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а твердження Відповідача безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, оскільки не надано достатніх доказів для задоволення вимог про закриття провадження у справі в звязку з тим, що Договором кредиту та Договором поруки строк повного погашення кредиту встановлено до 10.06.2033р. та повне погашення зобовязання не настало, а Позивач предявив вимоги до поручителя у строки, передбачені діючим законодавством. Крім того, посилання Відповідача, на те що є по справі № 1965/10 рішення за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили та провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд не приймає до уваги, оскільки рішенням третейського суду кредитний договір не розірваний, зобовязання по кредитному договору на даний час не виконано, тому задоволення позову про стягнення заборгованості з боржника не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до цивільного процесуального законодавства, якщо під час розгляду і вирішення цивільної справи судом загальної юрисдикції буде виявлено, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже був предметом розгляду третейського суду і такий розгляд завершився ухваленням рішенням по суті заявлених вимог, то, за загальним правилом, повторний розгляд тієї ж справи не допускається не лише у тому ж чи іншому третейському суді, але й у суді загальної юрисдикції. Таким чином, закриття провадження у справі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає Позивачу звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження по справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved