Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36229 грн. 74 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № б/н, укладеного між сторонами у справі 02 квітня 2012 року, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 02 квітня 2012 року, станом на 31 липня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7555 грн. 56 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 25299 грн. 76 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 1173 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1701 грн. 42 коп., а всього 36229 грн. 74 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги (а.с. 140). Надавши письмові пояснення (а.с. 126-139), позивач зазначив, що процентна ставка за кредитним договором була збільшена узгоджено та відповідно до умов договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку чи використання смс-повідомлень, тому твердження відповідача щодо необґрунтованого збільшення відсоткової ставки є хибними, а розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом, проведений відповідачем за базовою процентною ставкою, є неналежним, так як відповідач не має спеціальних знань для здійснення розрахунку. Щодо штрафних санкцій зазначив, що оскільки укладення кредитного договору між сторонами мало місце ще 02 квітня 2012 року, в банку не було достовірної інформації про адресу за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав відповідач. Позичальник до банку з питанням списання штрафних санкцій не звертався. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, після отримання достовірної інформації про адресу реєстрації, проживання/перебування боржника, банком буде виконано вимоги ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідач, її представник в судове засідання не з*явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, згідно письмових заперечень (а.с. 102-104), визнають позовні вимоги частково, вказуючи, що не заперечують проти суми заборгованості за кредитом в сумі 7555,56 грн., факт користування яким повністю підтверджується випискою з карткового рахунку. Нарахування процентів банком у підвищеному розмірі на їх думку здійснено неправомірно та їх розрахунок слід проводити за базовою кредитною ставкою (а.с. 103). Також, просив звільнити відповідача від сплати штрафів, пені, у зв*язку з проживанням у зоні проведення антитерористичної операції . З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 02 квітня 2012 року був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви (а.с. 6) з довідкою про умови кредитування (а.с. 7-8) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-32), що також підтверджується довідкою позивача (а.с. 78). Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку; базова кредитна ставка за користування кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості, зі сплатою комісії на умовах договору, що вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7-8). Сторони узгодили розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних засобів в обліковому періоді, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 7). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банкзалишає за собою право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку невиконання зобов*язань за договором на вимогу банку клієнт зобов*язаний виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-5) станом на 31 липня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7555 грн. 56 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 25299 грн. 76 коп., нарахованої комісії в розмірі 1173 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1701 грн. 42 коп., а всього 36229 грн. 74 коп. Відповідачем [PERSON] визнано заборгованість за кредитом в сумі 7555 грн. 56 коп., факт користування яким підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 74-77), про зазначено у письмових запереченнях (а.с. 103). Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 2,5% на місяць, що підтвердив представник позивача у письмових поясненнях. В той же час, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», такої умови кредитування не містить (а.с. 7-8). Отже, підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22 вересня 2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16 жовтня 2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Витребуваний судом за клопотанням представника відповідача розрахунок заборгованості [PERSON] за базовою процентною ставкою (а.с. 68) позивачем суду не надано. Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості за довідкою про умови кредитування: за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року включно, сума процентів за цей період - 23 місяці х 2,5% х 7555,56 грн. = 4344,45 грн., а також сума процентів, нарахована позивачем виходячи із процентної ставки 2,5% на місяць до 01 вересня 2014 року у розмірі 1024,79 грн. Так, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 4344,45 грн. + 1024,79 грн.= 5369,24 грн. Наведений представником відповідача розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по процентах за користування кредитом суд до уваги не приймає, оскільки підстави для здійснення перерахунку такої заборгованості за весь час користування кредитним коштами відсутні. Також, враховуючи заявлене представником відповідача клопотання (а.с. 102-104), суд вважає неправомірним нарахування позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою за адресою: [INFO]. Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка та Костянтинівський район було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку та Костянтинівський район Донецької області. Доводи представника позивача щодо необхідності задоволення позовних вимог в повному обсязі та виконання банком вимог ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» після отримання достовірної інформації про адресу реєстрації, проживання/перебування боржника, суд до уваги не бере, оскільки вони не ґрунтуються на діючому законодавстві. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 30 листопада 2015 року без врахування нарахованих штрафів (фіксованої частини та процентної складової), складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 7555 грн. 56 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 5369 грн. 24 коп., заборгованості за комісією в сумі 1173,00 грн., а всього 14097 грн. 80 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial