Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що у шлюбі з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 29.02.2012 року шлюб між нею та відповідачем розірваний за рішенням суду. В той час, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, чим ставить останню у тяжке матеріальне становище. Крім того, у зв'язку із тим, що дитина потребує постійного догляду, позивач позбавлена можливості працевлаштування. Єдиним доходом у неї є державна соціальна допомога в розмірі 50% від розміру прожиткового мінімуму встановленого державою для працездатних осіб. Також, з травня 2012 року до теперішнього часу у зв'язку із хворобою дитини, нею було витрачено додатково на лікування дитини 6972,88 грн., а тому вважає за необхідне стягнути з батька дитини на її користь половину від розміру понесених нею додаткових витрат на лікарські засоби. Оскільки відповідач не має постійного та регулярного заробітку, займається підробітком в інших країнах та добровільно не надає грошових коштів на додаткові витрати на лікування дитини, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання як матері дитини-інваліда в сумі 609,00 грн. щомісячно протягом всього часу проживання її з дитиною-інвалідом, а також додаткові витрати в сумі 3486,44 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, слухання просила проводити без її участі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив відкласти слухання справи у зв'язку із неможливістю прибуття у судове засідання його адвоката. До заяви підтверджуючих документів не прикладав, причини особистої неявки суду не повідомив. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). Відповідно до вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів(постановляє заочне рішення). Враховуючи вказані обставини, беручи до уваги, що неможливість прибуття адвоката відповідача у судове засідання не є перешкодою для особистої явки відповідача, суд не визнає поважною причину неприбуття у судове засідання відповідача у справі та не знаходить підстав для відкладання слухання справи та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 412. На час розгляду справи шлюб між сторонами розірваний відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.02.2012 року, яке набуло законної сили. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є дитиною, яку визнано інвалідом строком до 18 років, про що свідчить посвідчення [NUMBER], видане на ім'я [PERSON], медичним висновком № 21. Відповідно до зазначеного позивач щомісячно несе суттєві витрати на дитину, в тому числі додаткові на її лікування та догляд, які відповідно до долучених копій квитанцій касових чеків з 2012 року склали 6972,88 грн. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Позивач позбавлена можливості працевлаштуватися з огляду на інвалідність дитини, єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога у розмірі 50% прожиткового мінімуму позивача. Крім того, з викладених у позові обставин вбачається, що відповідач має мінливі доходи, виїжджає на підробіток до інших країн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: 1286 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: 1218 гривень. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 СК України, якщо один з подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною- інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Крім іншого, відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір такої участі визначається судом. Враховуючи наведене, зважаючи на особливі обставини інвалідності дитини, беручи до уваги матеріальне становище дитини, яка проживає разом із матір'ю, що не працює та не отримує доходів, окрім соціальної допомоги, враховуючи необхідність у забезпеченні належного утримання дитини відповідно до вимог закону, а саме: належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, враховуючи відсутність відомостей у суду про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., а також те, що підстави необхідності в утримання позивача обумовлені тим, що остання доглядає та опікується дитиною-інвалідом самостійно, приймаючи до уваги строк встановлення інвалідності до досягнення дитиною 18 років, а також прямий обов'язок відповідача нести витрати на додаткові витрати на дитину-інваліда, розмір якого суд вважає за можливе встановити у розмірі ? частини для кожного з батьків, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України, беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти(аліменти) на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; задовольнити вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на утримання позивача, яка доглядає за дитиною-інвалідом у твердій грошовій сумі у розмірі 609,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 18 років; задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею додаткові витрати на дитину в частині ? у розмірі 3486,44 грн. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved