Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.02.1997р. по 01.06.2013 р. в сумі 6535,23 грн. , витрати від інфляційних процесів - 5193,42 грн. , 3 % річних - 1741,63 грн. та судові витрати. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позові наполягав . Відповідач в судове засідання не явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, просив суд застосувати строк позовної давності. Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Послуги по опаленню і гарячому водопостачанню в даному будинку, в тому числі в квартирі відповідача, надає позивач. Згідно даним особистого рахунку 3013704 заборгованість відповідача по теплопостачанню і гарячому водопостачанню за період з 01.02.1997р. по 01.06.2013р. склала 6535,23 грн.. Таким чином, встановлено, що відповідач є споживачем платних комунальних послуг по опаленню і гарячому водопостачанню, наданих йому позивачем. Плата за комунальну послугу визначена згідно встановлених за рішенням Луганської міської ради тарифів. Відповідно до ст. ст. 20, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями у житлових будинках, власник та наймач орендар квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 257 ЦК України введеного в дію з 01.01.2004 р. загальна позовна давність встановлюється також тривалістю у три роки, але не є беззаперечною підставою для відмови у позові і застосовується судом лише у випадках, коли про це заявила одна з сторін. Від відповідача до суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності. Представником позивача не доведено суду причин поважності пропуску строку позовної давності. Підстав для стягнення боргу за період до 01 вересня 2010 р. нема, з причини пропуску позивачем строку позовної давності і відсутності підстав для поновлення строку. Тому в даній частині позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Згідно наданого суду особистого рахунку заборгованість відповідача у період часу з 01.09.2010р. по 01.06.2013р. складає 185,51 грн., яка підлягає стягненню за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач неналежним виконанням зобов'язань порушив майнові права позивача, тому позивач має право вимагати через суд стягнення з відповідача витрат від інфляційних процесів у сумі 31,57 грн. та 3 % річних у сумі 24,39 грн. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial