Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач по первісному позову [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні орендованим приміщенням у квартирі [ADDRESS] шляхом передачі йому у особисте користування (для проживання) житлове приміщення вказаної вище квартири. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка є його сестрою. За вироком суду від 20.06.2001 р. він був засуджений на 14 р. позбавлення волі. Його було звільнено від відбування покарання достроково на підставі постанови Рівненського районного суду від 16.07.2012 р. Він був зареєстрований та проживав у батьківському будинку [ADDRESS] за час знаходження в місцях позбавлення волі його виписали з будинку. Його мама придбала квартиру [ADDRESS] та повідомила його, що квартира придбана для нього, у подальшому мама заповіла квартиру відповідачці з умовою, що це житло для нього. Після звільнення достроково йому було необхідно здійснити реєстрацію місця проживання. 22.08.2012 р. з відповідачкою було укладено договір найму житлового приміщення у квартирі [ADDRESS]. На підставі цього договору його було і зареєстровано за місцем проживання. Житлове приміщення за договором оренди відповідачка йому у користування не передала, він там не проживав, у квартирі вже проживали квартиранти, які проживають там і на даний час, ключів від вхідних дверей до квартири не отримував, своїх речей у ній не тримав. Фактично з моменту звільнення з місць позбавлення волі він проживав і живе по даний час у будинку відповідачки на [ADDRESS]. На даний час між ними виникають непорозуміння, тому він вирішив скористатися своїм правом на проживання за договором від 22.08.2012 р., але сестра відмовляє йому у доступі до квартири. В обґрунтування зустрічного позову позивач [PERSON] вказує на те, що квартира [ADDRESS] та [ADDRESS] належать їй на праві власності. [PERSON] був засуджений 20.06.2001р. на 14 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, відбував покарання в установах Державної пенітенціарної служби України з 15.12.2000 р. по 24.07.2012 р. У серпні 2012 р. при реєстрації [PERSON] між ними було укладено договір найму житлового приміщення № 15, згідно якого вона здавала [PERSON] для особистого користування кімнату площею 9,2 кв.м на [ADDRESS] Але він не мав наміру вселятися в цю квартиру, йому необхідна була лише реєстрація місця проживання, щоб виїхати з м.Борислава. З часу укладення договору найму житлового приміщення [PERSON] у квартирі не проживав, ніхто перешкод в користуванні цим приміщенням йому не чинив, він двічі виїжджав з м. Борислава, але повертався і постійно проживав в будинковолодінні [ADDRESS] [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає, його речей в квартирі немає, проживає на [ADDRESS], тому вона просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в даній квартирі внаслідок вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в м. Бориславі. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали, дали суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, а при вирішенні зустрічного позову просять в ньому відмовити, оскільки вважають його безпідставним та необґрунтованим. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] та її представник [PERSON] зустрічний позов підтримали та дали суду пояснення, аналогічні змісту зустрічної позовної заяви, а при вирішенні первісного позову просять в ньому відмовити, оскільки вважають його безпідставним та необґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи суд прийшов до висновку, що зустрічний позов слід задоволити, а первісний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу-позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р., реєстр № 810, спадкова справа № 18/2010, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2010 р, копією Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 22.11.2010 р. № 28080205. Також на праві власності [PERSON] належить [ADDRESS], згідно договору дарування від 09 лютого 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., реєстр № 254, що стверджується копією дублікату договору дарування від 09.09.2010 р., виданого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., реєстр № 919, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 20.09.2010 р. № 27377492, реєстраційний № 31545136. Брат [PERSON] - позивач-відповідач [PERSON] був засуджений за вироком Львівського обласного суду від 20.06.2001 р. на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбував покарання до 24.07.2012 р., що стверджується копією довідки про звільнення серії РІВ №03854. 22.08.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення № 15, згідно з яким наймодавець [PERSON] здала наймачеві [PERSON] для особистого користування частину житлової площі - 9,2 кв.м (кімнату) на невизначений термін, що стверджується копією даного договору. У подальшому, на підставі даного договору найму позивач-відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивач-відповідач [PERSON] з часу укладення договору найму житлового приміщення від 22.08.2012 р. у квартирі [ADDRESS] не проживав. Фактично з часу укладення договору найму позивач-відповідач [PERSON] постійно проживає в іншому житловому приміщенні, зокрема, за адресою проживання відповідачки [PERSON]: по [ADDRESS], про що він підтвердив у судовому засіданні. При цьому, позивач-відповідач [PERSON] вказує на те, що йому чинилися перешкоди у користуванні житловою площею у квартирі [ADDRESS], зокрема, у квартирі проживали квартиранти, ключів від вхідних дверей до квартири він не отримував, своїх речей у квартирі не тримав, а [PERSON] відмовляє йому у доступі до квартири. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивач-відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] чинила йому перешкоди у користуванні житловою площею у квартирі [ADDRESS], згідно з договором найму від 22.08.2012 р. Як встановлено у судовому засіданні, укладення договору найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] носило суто формальний характер, реєстрація за адресою по [ADDRESS] була потрібна позивачу за первісним позовом - відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] для подальшого оформлення документів на виїзд за межі України. [PERSON] з часу укладення договору найму житлового приміщення від 22.08.2012 р. у квартирі [ADDRESS] жодного разу не проживав, з моменту укладення даного договору мав можливість звернутися до суду з аналогічним позовом про усунення перешкод у користуванні житлом, якщо вважав, що його права порушені, проте тривалий час цього не робив. Це є свідченням того, що у позивача-відповідача [PERSON] були відсутні наміри проживати у цій квартирі. Крім цього, у своїх позовних вимогах щодо усунення перешкод у користуванні житлом позивач-відповідач [PERSON] вказує квартиру по [ADDRESS], однак договір найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. був укладений не на цілу квартиру, а на житлову кімнату у цій квартирі площею 9,2 кв.м. Відповідно до ст.158 ЖК України: наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач-відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з часу укладення договору найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. жодного разу не проживав та вибув на постійне проживання в інше жиле приміщення у м.Бориславі, тому на підставі ч.2 ст.167 ЖК України він є таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі, відтак, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею підлягає до задоволення. У позові [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом слід відмовити, оскільки підстав для його задоволення суд не вбачає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved