Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача по справі [PERSON] відносно його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що дані діти позбавлені батьківського піклування та відповідно до розпоряджень голови Краснопільської районної державної адміністрації влаштовані під опіку [PERSON] Мати дітей [PERSON] засуджена вироком Солом'янського районного суду м. Києва до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, який постановою суду від 21.07.2010 р. скасовано і остання направлена в місця позбавлення волі, а батько - відповідач по справі [PERSON] засуджений вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 03.06.2010 року до 3 років позбавлення волі, вказане покарання відбував у Божковській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, але після звільнення з установи по відбуттю строку покарання 05.03.2013 року, з питанням щодо повернення йому дітей не звертався, за місцем їх проживання не з'являвся, вихованням та станом здоров'я не цікавився, тобто фактично самоусунувся від виховання та утримання дітей. У судовому засіданні представник Краснопільської РДА позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа по справі [PERSON] з позовом погодилася. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно відповідач має доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-6), де батьком дітей записаний [PERSON]. Мати дітей [PERSON], [INFO] вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 04.11.2009 року засуджена за ст. 166,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.07.2010 року іспитовий строк скасовано і остання направлена в місця позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Качанівській виправній колонії №54 (а.с.16). Відповідач [PERSON] неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, останній раз 03.06.2010 року Солом'янським районним судом м. Києва до 3 років позбавлення волі та відбував покарання у Божковській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (а.с.11-12, 39-40). Розпорядженнями голови Краснопільської районної державної адміністрації №437 від 28.10.2009 року та 241 від 01.07.2009 року над дітьми відповідача встановлено опіку та призначено опікуном їх тітку [PERSON], мешканку [ADDRESS] (а.с.9,10, 32). Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року з відповідача [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - доньку [PERSON] ,[INFO] та доньку [PERSON],[INFO] у розмірі по 1/3 частині заробітку з кожного, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 10 серпня 2011 року до досягнення дітьми віку повноліття. Після звільнення 05.03.2013 року з місць позбавлення волі, відповідач [PERSON] з питанням щодо повернення йому дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до служби у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації не звертався, аліментів не сплачує та фактично самоусунувся від їх виховання та матеріального утримання, тому Краснопільська РДА згідно Рішення комісії з питань захисту прав дитини № 12/2 від 26.11.2013 р. та Висновку служби у справах дітей Краснопільської РДА №3211/02-21 від 29.11.2013 р. звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20, 21-22). Згідно повідомлення відділу ДВС Краснопільського районного управління юстиції станом на 01.01.2014 року борг відповідача по аліментам складає 24969,60 грн.(а.с.19). 05.03.2013 року, відповідно до інформації Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області від 30.08.2013 року №3/4269 та №655 від 17.02.2014 року, відбувідач був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання та вибув за адресою [ADDRESS] (а.с.15, 52). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики та довідки Великобобрицького ДНЗ на даний час малолітня [PERSON] навчається у 2 класі Великобобрицької ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] відвідує Великобобрицький дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Барвінок», їх вихованням займається опікун [PERSON], рідні батьки дітей їх життям та навчанням не цікавляться (а.с.13,14). Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов Краснопільської РДА підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, орган опіки та піклування, та інші. Згідно з абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні третя особа [PERSON] суду пояснила, що відповідач по справі є її рідним братом, а вона є опікуном над його малолітніми дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти брата були передані їй під опіку, бо останній разом із їх матір'ю [PERSON] неналежно виконували свої батьківські обов'язки. З братом вона не спілкується, але їй відомо, що він був засуджений Солом'янським районним судом м. Києва до 3 років позбавлення волі, відбував покарання у Божковській виправній колонії №16 у Полтавській області та 05.03.2013 року був звільнений із вказаної установи по відбуттю строку покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач по місцю проживання дітей не з'являвся , не цікавився їх життям, вихованням та здоров'ям. Діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, аліментів не сплачує. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є головою села В.Бобрик Краснопільського району Сумської області. Відповідач [PERSON] був мешканцем с. В.Бобрик, але років десять тому з села виїхав. За останні роки він не бачив щоб відповідач приїздив до своїх дітей, які перебувають під опікою [PERSON] До того як виїхав, відповідач за місцем проживання характеризувався негативно, був засуджений за вчинення крадіжок. [PERSON] навпаки характеризується позитивно, до виконання своїх опікунських обов'язків ставиться відповідально, діти завжди доглянуті, нагодовані та охайно вдягнені. Допитаний в якості свідка малолітній [PERSON] суду пояснив, що він проживав разом із своєю матір'ю [PERSON] та вітчимом - відповідачем по справі [PERSON] в м. Києві. Також з ними проживали дві його сестрички [PERSON] та [PERSON], але остання померла, а [PERSON] забрала до себе їх теперішній опікун [PERSON] Потім вітчим нагодував його перцем і він потрапив у лікарню. Останній раз він бачив матір та вітчима коли перебував у лікарні і більше не бачив. Через деякий час його та ще одну його сестру - [PERSON], яка народилася пізніше, забрала опікун [PERSON] з якою вони проживають до цього часу. Відповідач своїх дітей не відвідує та не спілкується з ними. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Так як орган опіки і піклування відповідно до діючого законодавства звільняються від сплати судового збору при зверненні з позовом до суд, суд вважає необхідним у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стягнути судовий збір з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved