Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач Приватне підприємство «ПУЛЬТОВА ОХОРОНА ШЕРИФ» (далі по тексту - ПП «ПОШ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.07.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір № 4924/КВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого відповідачу надавались послуги «Спостереження за об`єктом» за адресою: [ADDRESS] , вартістю 350,00 грн. на місяць. Крім того, відповідачу на підставі договору було передано в користування обладнання, вартістю 5300,00 грн. Як зазначає позивач, незважаючи на положення договору та норми цивільного законодавства, відповідач покладені на нього обов`язки в частині сплати за надані послуги в повному обсязі не виконав. 10.01.2019 року на адресу відповідача було направлено вимогу вих. № 04/01 ВСК від 02.01.2019 року про розірвання вищевказаного договору з 31.01.2019 року та належне виконання зобов`язань. Відтак, договір є розірваним з 31.01.2019 року. Оскільки відповідачем з 07.09.2017 року платежів за договором не здійснювалось, він має заборгованість за надані послуги в розмірі 4950,00 грн., а також має сплатити пеню, передбачену п.5.1.1. договору в розмірі 1031,00 грн. та 3 % річних в розмірі 146,75 грн. та індекс інфляції в розмірі 410,54 грн., передбачені ст.625 ЦК України. Крім того, на думку позивача, з відповідача належить стягнути вартість обладнання в розмірі 5300,00 грн., а також штраф згідно п.5.1.2 договору за несвоєчасне повернення обладнання в розмірі 733,58 грн. Загальний розмір коштів, що належить стягнути з відповідача, становить 12 571,87 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнувши з відповідача вищевказану суму, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів. В судове засідання відповідач двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2017 року року між ПП «ПОШ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 4924/КВ. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Додатком № 1 до Договору про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів (далі договору) визначено, що вартість послуг складає 350,00 гривень на місяць, що включає такі послуги : спостереження за об`єктом та реагування на сигнал «тривога». Відповідно до п.п.2.1, 2.3 договору оплата за договором здійснюється на умовах передплати і проводиться щомісячно, протягом перших п`ятнадцяти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Згідно пункту 8.1 договору, договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє протягом календарного року, але, в будь-якому випадку до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань. За правилами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з акту звіряння взаємних розрахунків між сторонами, заборгованість [PERSON] за період з 07.09.2017 року по 02.01.2019 року становить 4600,00 грн. Позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога № 04/01 ВСК від 02.01.2019 року про розірвання договору та належне виконання зобов`язань, сплати боргу у розмірі 4600,00 гривень. Однак дана вимога була проігнорована відповідачем. З урахуванням направлення вказаної вимоги, договір є розірваним з 31.01.2019 року, відтак, загальний розмір заборгованості відповідача становить 4950,00 грн. За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення заборгованості вимог знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Також, згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також позивачем заявлена вимога про стягнення пені за період з 16.11.2017 року по 16.01.2019 року у розмірі 1031,00 гривень. Сторонами відповідно п. 5.1.1 укладеного договору визначено, що за несвоєчасну оплату або неналежне виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих виконавцем послуг замовнику нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день на суму невиконаних зобов`язань. За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення заборгованості за договором надання послуг, а також суми пені, інфляційних збитків та 3% річних знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму вартості обладнання , яке було надано в користування в розмірі 5 300,00 гривень, а також 733,58 грн. штрафу за несвоєчасне повернення обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також, п. 3.2.13 Договору передбачає, що замовник зобов`язаний після припинення договірних відносин впродовж двох днів повернути виконавцю та зазначене в Додатку 1 до даного Договору у стані придатному до подальшої експлуатації або сплатити його вартість, в разі пошкодження або втрати. Згідно п. 5.1.2 договору, за несвоєчасне повернення замовником обладнання виконавцю, у випадку отримання такого обладнання Замовником тимчасове користування згідно п. 3.2.13 Договору, замовник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості обладнання за кожен день прострочення, починаючи з першого дня і закінчуючи фактичним днем повернення. Так, відповідач власноруч підписав договір від 06.07.2017 року, а також додаток №1 до даного договору, чим підтвердив факт надання обладнання в користування (оренду) на суму 5300,00 гривень, а також з наслідками його не повернення в разі припинення договірних відносин. Крім цього, в матеріалах відсутні будь які заперечення відповідача та/або зауваження щодо умов договору та додатку №1 до договору. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором в загальному розмірі 12 571,87 гривень, яка складається із: заборгованість за надані послуги в розмірі 4950,00 грн., пеня в розмірі 1031,00 грн., 3 % річних в розмірі 146,75 грн., індекс інфляції в розмірі 410,54 грн., вартість обладнання в розмірі 5300,00 грн., а також штраф за несвоєчасне повернення обладнання в розмірі 733,58 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1921грн. На підставі ст.ст.4, 12, 526, 611, 625, 629, 901, 903, 1212 ЦК України,

Outcome: approved