Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах сина [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба (управління) у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення, зазначивши, що 17 серпня 2007 року між Філією - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2246, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн. 17 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим № 2567. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за Кредитним договором позичальник не виконав, а саме своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки по ньому. Сума боргу станом на 01 грудня 2013 року складає 47875,03 (сорок сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять грн. 03 коп.) гривень, із них: заборгованість за кредитом - 30767,77 гривень, заборгованість за відсотками - 7191,41 гривень, пеня за прострочення відсотків - 1312,43 гривень, пеня за прострочення кредиту - 5615,12 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 418,32 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту - 2121,09 гривень, сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 448,89 гривень. Позивач вказує, що відповідно до п. 3.4. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або невиконання чи неналежне виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: - затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за користування Кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим Договором на один календарний місяць; - незгоди Позичальника з пропозицією Банку про зміну процентної ставки за користування Кредитом та/або не підписання ним відповідних додаткових договорів згідно умов цього Договору; - використання Кредиту не за цільовим призначенням; - виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобов'язання по цьому Договору; - втрати Предметом іпотеки ліквідності, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на Предмет іпотеки; - неподання Позичальником, на вимогу Банку, даних, що стосуються його фінансового стану; - в разі порушення Позичальником умов Договору іпотеки, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання Предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена договором іпотеки. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3.1.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором та/або цим Договором. Відповідно до п. 6.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язання не буде виконано. Відповідно до п. 6.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом, незабороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Згідно п. 3.4.11 Іпотечного договору після прийняття рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодавець зобов'язаний на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити Предмет іпотеки протягом 1 (одного) місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження Предмету іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Також ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позивач зазначає, що 05 грудня 2013 року Банк надсилав Відповідачу 1 повідомлення про існуючу заборгованість та попереджав про наслідки непогашення кредитної заборгованості. 13 листопада 2013 року Банк надіслав Відповідачам вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. До часу подання позовної заяви до суду, відповідачі не відреагували на зроблені попередження, не погасили заборгованість за кредитом, не звільнили житлове приміщення, у зв'язку з чим Банк набув право звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити всіх мешканців. Враховуючи вищевикладене, Банк просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17.08.2007 року, реєстровий № 2567, а саме на нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] та виселити мешканців, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачів судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не надали. Представник третьої особи Служби (управління) у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надали до суду 12.03.2014 року заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, повідомлені належним чином та завчасно. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2007 року між Філією - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2246, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн., що підтверджено наданою копією вказаного договору. 17 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим № 2567. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. Свої зобов'язання за Кредитним договором позичальник не виконав, а саме своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки по ньому, що підтверджується довідкою про суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 2246 від 17.08.2007 року станом на 01.12.2013 року та розрахунком суми заборгованості по вказаному договору. Сума боргу станом на 01 грудня 2013 року складає 47875,03 (сорок сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять грн. 03 коп.) гривень, із них: заборгованість за кредитом - 30767,77 гривень, заборгованість за відсотками - 7191,41 гривень, пеня за прострочення відсотків - 1312,43 гривень, пеня за прострочення кредиту - 5615,12 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 418,32 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту - 2121,09 гривень, сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 448,89 гривень. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або невиконання чи неналежне виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: - затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за користування Кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим Договором на один календарний місяць; - незгоди Позичальника з пропозицією Банку про зміну процентної ставки за користування Кредитом та/або не підписання ним відповідних додаткових договорів згідно умов цього Договору; - використання Кредиту не за цільовим призначенням; - виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобов'язання по цьому Договору; - втрати Предметом іпотеки ліквідності, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на Предмет іпотеки; - неподання Позичальником, на вимогу Банку, даних, що стосуються його фінансового стану; - в разі порушення Позичальником умов Договору іпотеки, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання Предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена договором іпотеки. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3.1.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором та/або цим Договором. Відповідно до п. 6.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язання не буде виконано. Відповідно до п. 6.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом, незабороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Згідно п. 3.4.11 Іпотечного договору після прийняття рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодавець зобов'язаний на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити Предмет іпотеки протягом 1 (одного) місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження Предмету іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Також ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. 05 грудня 2013 року Банк надсилав Відповідачу [PERSON] повідомлення про існуючу заборгованість та попереджав про наслідки непогашення кредитної заборгованості, що підтверджується копією повідомлення № 28/2-800 від 05.12.2013 року та поштовим повідомленням про вручення даного повідомлення, яке відповідач отримав 10.12.2013 року. 13 листопада 2013 року Банк надіслав Відповідачу [PERSON] вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, підтверджується копією повідомлення № 28/2-750 від 13.11.2013 року та поштовим повідомленням про вручення даного повідомлення, яке відповідач отримав 19.11.2013 року. До позовної заяви позивач долучив довідку № 486 від 26.09.2012 року, яка видана Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] в тому, що він дійсно проживає в [ADDRESS] та проживає з сім?єю: [PERSON], 1964 р.н. - дружина, [PERSON], 1984 р.н. - донька дружини, [PERSON], 2004 р.н. - онук. Позивачем також надано довідку № 835/01-32 від 11.07.2007 року, тобто на час укладення Кредитного договору та договору іпотеки, згідно вказаної довідки, яка видана Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] в тому, що він дійсно проживає в [ADDRESS] і має склад сім?ї: [PERSON], 1964 р.н. - дружина, [PERSON], 1984 р.н. - донька. Право власності відповідача [PERSON] на спірний житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Малокатеринівка, вул. Каховська, буд. 58 підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.04.2004 року, а також копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.06.2007 року. Право власності на вказаний спірний житловий будинок відповідач [PERSON] набув на підставі Договору дарування від 30.03.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 30.03.2004 року за реєстровим № 999. До часу подання позовної заяви до суду, відповідачі не відреагували на зроблені попередження, не погасили заборгованість за кредитом, не звільнили житлове приміщення, у зв'язку з чим Банк набув право звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити всіх мешканців. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved