Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить: зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з житлового будинку загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що було накладено постановою серія та номер № 29196388 відділу примусового виконання рішень ДВС України від 23.05.2012р., номер запису про обтяження 13210878; зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з житлового будинку загальною площею 496,5 кв.м., житловою площею 218,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що було накладено постановою серія та номер 45065091, виданою 01.04.2015 року Сихівським ВДВС ЛМУЮ, номер запису обтяження 1321163; зняти арешт з нерухомого майна, а саме земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], що було накладено постановою серія та номер № 29196388 відділу примусового виконання рішень ДВС України від 23.05.2012 р., номер запису про обтяження 13211628. В обгронтування даного позову покликають ся на те, що 25 червня 2008р. між ТзОВ «Підприємство Мальви Лтд» та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», було укладено Кредитний договір №166/08. При цьому, 27.06.2008р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3837 з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до умов цього договору іпотеки [PERSON], з метою забезпечення зобов'язань, що випливають з кредитного договору, передав в іпотеку: а) житловий будинок [ADDRESS] (цегляний житловий будинок позначений в поверхневому плані літерою «А-2», складається з дев'яти житлових кімнат, житловою площею 218,3 кв.м. та двох кухонь), загальною площею будинку - 496,5 кв.м., який належав іпотекодавцю на підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності від 25.02.2008 року; б) земельну ділянку: - що є виділею в натурі та межі якої визначено на місцевості, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - площа земельної ділянки 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], - призначена: для обслуговування житлового будинку; - належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 квітня 2008р. Позичальник не сплатив заборгованість по кредиту та нарахованим по ньому процентам, в результаті чого, банк в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за банком. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. 11.02.2016 року відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м. та зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Таким чином з 11.02.2016 року позивач являється новим власником предмета іпотеки на підставі зареєстрованого права власності, однак безперешкодно реалізувати свої майнові права не спроможний, оскільки таке майно знаходиться під арештом на підставі постанов державних виконавців відповідних управлінь. ПАТ «Універсал Банк», як новий власник спірного майна, має усі юридичні підстави для захисту своїх законних прав та інтересів шляхом зняття арешту з майна. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» подав до суду заяву за змістом якої даний позов підтримав в повному обсязі, просить такий задоволити, а справу розглядати у відсутності представника фінансової установи. Від представника Сихівського ВДВС ЛМУЮ - головного державного виконавця Батюк М.В. надійшли письмові пояснення згідно яких повідомляється, що у їхньому відділі на виконанні перебуває виконавчий лист № 464/11088/13-ц від 31.03.2014р., виданий Сихівським районним судом м.Львова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 499531,72 грн. боргу за договором безпроцентної позики від 20.02.2007р., в процесі виконання якого, 01.04.2015р., за заявою стягувача [PERSON] від 30.03.2015р., державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на усе майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, в т.ч. на житловий будинок [ADDRESS]. При цьому, окремим клопотанням, просить здійснювати слухання даної справи за відсутності представника установи, та при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник відповідача відділу примусового виконання рішень ДВС України також в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду лист-пояснення щодо підстав та обставин накладення арешту на майно, що є предметом розгляду в даному провадженні, долучив відповідну копію постанови про накладення такого арешту, при цьому не висловив жодних заперечень щодо задоволення позову, лише вказав на умови скасування арешту у відповідності до законодавства. За неявки сторін та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2008р. між ТзОВ «Підприємство Мальви Лтд» та ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник - ПАТ «Універсал Банк»), було укладено кредитний договір №166/08. В подальшому, 27.06.2008р. в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 3837. Згідно умов договору іпотеки [PERSON], з метою забезпечення зобов'язань, що випливають з кредитного договору, передав в іпотеку: а) житловий будинок [ADDRESS] (цегляний житловий будинок позначений в поверхневому плані літерою «А-2», складається з дев'яти житлових кімнат, житловою площею 218,3 кв.м. та двох кухонь), загальною площею - 496,5 кв.м. До будинку відносяться: «№1» - металеві ворота, «№2» - огорожа, «№3» - цегляна огорожа, «І» - вимощення (бет. плити), «ІІ» - цегляне вимощення та належить Іпотекодавцю на підставі: Свідоцтва [NUMBER] про право власності на індивідуальний житловий будинок, виданий Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008р. згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008р. №340-Ж-С, зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 12.03.2008р., реєстраційний номер 8129321; б) земельну ділянку: - що є виділю в натурі та межі якої визначено на місцевості, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - площа земельної ділянки 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], - призначена: для обслуговування житлового будинку; - належить іпотекодавцю на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Управлінням земельних ресурсів у м.Львові 18 квітня 2008р. і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:08:438:00052. Також встановлено, що позичальник не сплатив заборгованість по кредиту та нарахованим по ньому процентам, в результаті чого, банк (позивач) в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» реалізував своє право та звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за банком. Так, ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У відповідності до ст.37 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Відповідно до Постанови КМУ № 1127 «Про порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015р., визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Пунктом 6 Постанови КМУ від 25.12.2015р. № 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Згідно п.40 цієї ж Постанови КМУ вказано, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. При цьому, як вказано у п.57 даної Постанови, наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Таким чином, 11.02.2016р. відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачем ПАТ «Універсал Банк» було фактично зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м. та зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відтак, з 11.02.2016р. позивач являється новим власником предмета іпотеки, однак під час проведення реєстраційних дій було виявлено, що 07.06.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 29196388, від 23.05.2015р., виданою Відділом примусового виконання рішень ДВС України було накладено арешт на земельну ділянку загальною площею, 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], та яка належить [PERSON] (номер запису про обтяження 132116280; 07.06.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 29196388, виданий 23.05.2012р., виданий відділом примусового виконання рішень ДВС України накладено арешт на житловий будинок загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (номер запису 13210878); та 02.04.2015р. постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45065091, виданою 01.04.2015р. Сихівський ВДВС ЛМУЮ, накладено арешт на житловий будинок загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (номер запису 13211063). Вказані обставини також підтверджуються наданими відповідачами письмовими поясненнями та відповідними копіями процесуальних документів на підставі яких були накладенні арешти на вищеописане майно. Зокрема, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України [PERSON] від 23.05.2012р., в порядку виконавчого провадження № 29196388 за виконавчим листом № 2018/6-171/11/05 виданого 31.08.2011р. Київським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ТзОВ «Львівська Лізингова Компанія» та [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитними договорами забезпеченими договорами поруки в розмірі 3 256 450,16 дол.США, 33 158,80 Євро та 3 599 275,44 грн., окрім іншого, накладено арешт на земельну ділянку загальною площею, 0,0937 га, кадастровий номер [NUMBER], що за адресою: [ADDRESS] та на житловий будинок загальною площею 496,5 кв.м., житлова площа 218,3 кв.м., що розташований на вищевказаній земельній ділянці. Постановою державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ [PERSON] від 15.10.2014р. відкрито виконавче провадження № 45065091 за виконавчим листом № 464/11088/13-ц виданим 31.03.2014р. Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 499531,72 грн. боргу за договором безпроцентної позики від 20.02.2007р. За заявою стягувача [PERSON] від 30.03.2015р., державним виконавцем 15.10.2014р. винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. На даний час виконавче провадження № 45065091 не завершене; стягнення проводиться із доходів боржника, здійснюються заходи щодо розшуку належних боржникові транспортних засобів. Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про іпотеку», права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Згідно вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до абз.3 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003р. вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК України, ст.12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976р. за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи вищевикладені обставини, пріоритет позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами, а також належність вже колишнього предмета іпотеки на праві власності саме банку (позивачу по справі), накладені державними виконавцями арешти на колишній предмет іпотеки підлягають скасуванню, оскільки дане нерухоме майно не може бути використане для задоволення вимог стягувачів у відповідних виконавчих провадженнях, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.16, 319, 321 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» та

Outcome: approved