Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 30.12.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №0222010087, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних. Кредитна лінія була відкрита на строк, що відповідає строку дії картки, а саме до 31.12.2017 року. Зазначають, що факт отримання позичальником кредиту готівкою через банкомати та/або ПОС-термінали установ банків підтверджено поточною випискою по контракту з карткового рахунка відповідача за період з 30.12.2014 року по 12.09.2016 року. Вказують, що відповідно до п.7.3.3. договору Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців поспіль Організація (Роботодавець) не проводить зарахування заробітної плати Клієнта на картковий рахунок. Останнє цільове зарахування заробітної плати було здійснено 30.12.2015 року. Вважають, що відповідач зобов»язаний був здійснити повне погашення заборгованості по відкритій кредитній лінії до 30.03.2016 року. Однак відповідачем заборгованість по договору не погашена. Тому станом на 17.10.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 5653,77 грн. яка складається з заборгованості по простроченому кредиту 3895,70 грн., по прострочених процентах 660,24 грн., відсотків за період з 30.09.2016 р. по 17.10.2016 р. 57,48 грн., пені 829,98 грн., суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 210,37 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) І.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 30.12.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем по справі було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №0222010087, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних. Кредитна лінія була відкрита на строк, що відповідає строку дії картки, а саме до 31.12.2017 року. Отримання позичальником кредиту готівкою через банкомати та/або ПОС-термінали установ банків підтверджено поточною випискою по контракту з карткового рахунка відповідача за період з 30.12.2014 року по 12.09.2016 року. Згідно таблиці розрахунку простроченої заборгованості позичальника [PERSON] по Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитнох лінії №0222010087ГМ/2014 від 30.12.2014 р. станом на 17.10.2016 року загальна заборгованість боржника складає 5653,77 грн., яка складається з наступного: -3895,70 грн. заборгованість за кредитом; -660,24 грн. заборгованість по простроченим процентам; -57,48 грн. відсотки за період з 30.09.2016 року по 17.10.2016 року; -829,98 грн. пеня; - 210,37 грн. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, що підтверджується розрахунком боргу. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 7.3.3 Додаткової угоди №1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 20.10.2011 №0222010087, укладеної сторонами по справі 30.12.2014 року передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців поспіль Організація (Роботодавець) не проводить зарахування заробітної плати Клієнта на Картковий рахунок. Також пунктом 8.1.1 зазначеної угоди встановлено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами за кредитом, Клієнт сплачує Банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він, як встановлено ч.1 ст.1050 ЦК України, зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки відповідач умови договору належним чином не виконувала, з неї підлягає стягненню заборгованість, що утворилася станом на 17.10.2016 року в сумі 5653,77 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст..88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved