Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач - ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся з позовом про відшкодування шкоди в сумі 5 775, 23 грн., просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 3 150,96 грн., а з [PERSON] просить стягнути шкоду в розмірі 2 124,27 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 25.06.2014 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. М.Раскової, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а власникам завдано матеріальних збитків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2014р. винним у скоєнні ДТП визнано відповідача-2 - [PERSON] Власником пошкодженого автомобіля [NUMBER] є ТОВ «Сервіс Солюшнз». 10.02.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Сервіс Солюшнз» було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 1400001 серії АТКП, яким застраховано автомобіль [NUMBER]. Відповідно до Звіту № 070/99156 з оцінки транспортного засобу від 08.07.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить - 18 905,73 грн. Згідно рахунку № 286 від 24.07.2014 року, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 23 200,00 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 01.09.2014 року було складено Страховий акт. Платіжним дорученням № 24651 від 20.09.2014 року ПрАТ «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 21 030,00 грн. Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком, відповідно, склали 21 030,00 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме, - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З Єдиної централізованої бази даних Моторного транспортного страхового бюро України, створеної відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач дізнався, що цивільно-правова відповідальність відповідача-2 - [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Полісу № АС/8049499. Згідно з даним Полісом, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 000,00 грн., при цьому, франшиза складає 500,00 гривень. 01.12.2014 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало ПрАТ «ПРОСТО-страхування» оцінену шкоду (з вирахуванням франшизи) в розмірі 15 254,77 грн., однак , даної суми не достатньо для покриття фактичних витрат позивача. Відповідач-1 має відшкодувати ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі: 18 905,73 грн. -15 254,77 грн. - 500,00 грн. = 3 150,96 грн., а решту, згідно положень ст. 1194 ЦК України, має сплатити відповідач -2 [PERSON]: 21 030,00 грн. - 18 905,73 грн. = 2 124,27 грн. Підтримавши позовні вимоги з вищенаведених підстав, представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, крім того, просив вирішити питання про стягнення з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог фактично понесені позивачем судові витрати. Представник відповідача-1 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з'явився, однак, направив на адресу суду письмові заперечення і заяву, в яких проти позову заперечував, просив у задоволенні вимог до нього відмовити, зазначивши, що виплата страхового відшкодування проводилась на ремонтне підприємство, яке не є платником ПДВ, ним було правомірно виплачено страхове відшкодування без ПДВ. Представник відповідача-2 [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково - в чатсині сплати на користь позивача франшизи в сумі 500, 00 грн., щодо задоволенні решти позовних вимог просив відмовити в позові, зазначивши, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована відповідачем-1. Полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Враховуючи те, що розмір шкоди становить 21 500,00 грн., ліміт відповідальності не перевищений і обов'язок відшкодувати цю шкоду має саме відповідач -1 . Представник третьої особи - ТОВ «Сервіс Солюшнз» в судове засідання не з'явився, проте, в матеріалах справи міститься письмова заява уповноваженого представника про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року встановлено, що 25.06.2014 року о 15 год. 40 хв. в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. М.Раскової, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження а власникам завдано матеріальних збитків. Зазначеною постановою винним у ДТП визнано відповідача-2 - [PERSON] Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля [NUMBER] значиться ТОВ «Сервіс Солюшнз» (а.с. 12,13). Як убачається з наданих суду доказів, 10.02.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Сервіс Солюшнз» було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 1400001 серії АТКП, яким застрахований автомобіль [NUMBER] (а.с. 4-9). Відповідно до Звіту № 070/99156 з оцінки транспортного засобу від 08.07.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП, яка мала місце 25.06.2014 р., становить - 18 905,73 грн.(а.с. 21-31). Згідно рахунку № 286 від 24.07.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 23 200,00 грн.(а.с. 32). Як убачається з матеріалів справи, 21.08.2014 року ТОВ «Сервіс Солюшнз» звернулось до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 34). Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 01.09.2014 року позивачем було складено Страховий акт (а.с. 35). Відповідно до платіжного доручення № 24651 від 20.09.2014 року, ПрАТ «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 21 030,00 грн. (а.с. 36). Отже, фактичні витрати позивача, пов'язані з цим страховим випадком складають 21 030,00 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1191 ЦК України: особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до наявної у справі відомості № 9404234 про дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Полісу № АС/8049499 (а.с. 18). Згідно з даним Полісом, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 000,00 грн., франшиза = 500,00 грн. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 та ч. 2 п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Отже, франшизу в сумі 500 грн. слід стягнути з відповідача-2 [PERSON] Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Враховуючи те, потерпіла сторона - ТОВ «Сервіс Солюшнз» є платником податку на додану вартість, відшкодування проведене з урахуванням ПДВ. Як убачається з наданих суду доказів відповідачем-1, 01.12.2014 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало ПрАТ «ПРОСТО-страхування» оцінену шкоду з вирахуванням франшизи та в розмірі 15 254,77 грн. (а.с. 31). Решта фактичних витрат позивача залишилися невідшкодованими. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. За таких обставин, є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача- 1 на його користь 3 150, 96 грн. (18 905,73 грн. -15 254,77 грн. - 500,00 грн.), тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Доводи представника відповідача про те, що саме відповідач-1 має відшкодувати позивачу шкоду суд оцінює критично з наступних підстав. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При ухваленні постанови Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року Верховний Суд України виклав правову позицію у якій зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача-2 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 2 124,27 грн. ( 21 030,00 грн. - 18 905,73 грн.) також підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до задоволеної частини позовних вимог щодо кожного відповідача, судові витрати (сплачений позивачем судовий збір) слід стягнути з відповідача-1 в розмірі 132,90 грн., а з відповідача-2 - в сумі 110,69 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved