Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом, який уточнював до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про користування електричною енергією, та просив стягнути з останнього заборгованість за користування електроенергією в сумі 2985.45 гривен та судовий збір в сумі 1378.00 гривен, посилаючись на те, що відповідач з 18.06.2005 року є власником домоволодіння за адресою: Київська область, Макарівський район, село Горобіївка, вул..Горького, 17. Постачання електроенергії до житлового будинку продовжувалося з 18.06.2005 року, але відповідачем не оплачувалася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також пояснила, що відповідач не звертався із скаргами щодо роботи лічильника електроенергії. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно з 2005 року є власником домоволодіння за адресою: Київська область, Макарівський район, село Горобіївка, вул..Горького, 17, який в теперішній час знаходиться в аварійному стані. Договір про користування електроенергією з позивачем не укладав, рахунки за користування електроенергією не отримував, тому вважав, що будинок до електромережі не підключений. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.06.2005 року, який зареєстрований в реєстрі за №3677 відповідач [PERSON] купив житловий будинок за номером 17 з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння та знаходиться в селі Горобіївка Макарівського району Київської області по вулиці Горького. Заборгованості продавця з оплати комунальних послуг на момент оформлення договору немає (а.с.66-69, 73, 74). Згідно розрахунку заборгованості, борг за спожиту електроенергію за адресою: Київська область, Макарівський район, село Горобіївка, вул..Горького, 17, складає 2985.45 гривен. 20.04.2016 року за несплату будинок відключений на опорі. Лічильник знаходиться в середині будинку (а.с.53, 54). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами п.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачено, що \~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Крім того, обовязком сплатити надані й спожиті послуги випливає також з положення ч.1\~ст.11 ЦК України\~про те, що цивільні права та обовязки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач надав послуги, які відповідач отримав, але не оплатив. Неукладення договору про надання послуг з електропостачання не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за такі послуги, оскільки укладення договору на надання послуг є обов'язком споживача.

Outcome: approved