Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.03.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Разом з тим, відповідач не виконує належним чином свої обовязки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 67 036 грн. 90 коп., яка складається з: 4 998 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом; 54 969 грн. 76 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 400 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 3 168 грн. 42 коп. процентна складова. Враховуючи вищевикладене позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 67 036 грн. 90 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Її представник [PERSON] проти позову заперечує, прохає відмовити в його задоволення, оскільки в укладеному договорі б/н від 25.03.2010 року не встановлено строк його дії, позивачем не надано розрахунок заборгованості, оформлений належним чином, останній посилається на пункти умов договору, які відповідач взагалі не бачила, оскільки вони існують у відриві від її заяви договорі, оформлені неналежним чином. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо даних правовідносин, оскільки перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість по поверненню тіла кредиту та процентів почалася з 30.06.2014 року, а тому строк перебігу позовної давності повинен починатися саме з цієї дати. Згідно ж дати підписання позовної заяви її було надіслано до суду 18.09.2017 року, тобто через півтора місяці після закінчення строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши обставини справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.03.2010 року відповідач [PERSON] (до шлюбу Кущевська) І.С. отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-34, 60). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Відповідно до п.2.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг щодо кредитного ліміту клієнт дає згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором (п.2.1.1.5.5 «Умовами та правилами надання банківських послуг»). Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати обовязки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості (п.2.1.1.5.7 «Умовами та правилами надання банківських послуг»). Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі вказаного договору відповідачу надавались декілька кредитних карток. Остання відкрита 23.05.2014 року з терміном дії 05/18 (а.с.70). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач не належним чином виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом 31.08.2017 року становить 67 036 грн. 90 коп., що складається з: 4 998 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом; 54 969 грн. 76 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 400 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 3 168 грн. 42 коп. процентна складова (а.с.5-7). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, що відповідає частинам 1 та 3 ст. 264 ЦК України. Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, остання сума погашення за наданим кредитом була проведена відповідачем 14.11.2014 року в сумі 120 гривень, а відтак, з цієї дати починається перебіг позовної давності за вимогами банку. Позивач звернувся в суд з даним позовом 28 вересня 2017 року (а.с.42), тобто до спливу трирічного строку позовної давності. Беручи до уваги вищевикладене, доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем строків позовної давності стосовно основної вимоги є безпідставними. Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Беручи до уваги розрахунки заборгованості, які надані позивачем, в тому числі повідомлення позивача про неможливість надання суду окремого розрахунку заборгованості за пенею, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок за комісією та пенею є розрахунком за пенею і приходить до висновку, про те, що до позовних вимог про стягнення пені слід застосувати позовну давність один рік, починаючи з 28.09.2016 року, зменшивши розмір заборгованості по пені до 1200 грн., оскільки стягнення неустойки (штрафу, пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, що збігається з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі №6-3006цс15 від 08.06.2016 року. Крім того, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Як зазначено вище, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015року. Умовами кредитного договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань. Такі умови вказують, що передбачені договором пеня і штраф застосовуються одночасно за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільної відповідальності за одне і те саме порушення. Штраф визначений як один вид відповідальності, що має дві складові - фіксовану частину і процентну складову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог банку за виключенням штрафу в розмірі 3 668,42 грн. (500 грн. + 3 168,42 грн.). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 61 168 грн. 48 коп. станом на 31.08.2017 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4998 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом 54 969 грн. 76 коп., заборгованості за пенею 1200 грн. Позивачем по справі понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. (а.с.40). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1459 грн. 94 коп. (61168,48х1600:67036,90).

Outcome: partial