Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», у серпні 2014 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути заборгованість за договором №DNG0RF213770478 від 11 листопада 2012 року, яка склалася станом на 18 червня 2016 року у сумі 15015 гривень 66 копійок, та судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок (а.с. 20). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного договору №DNG0RF213770478 від 11 листопада 2012 року [PERSON] отримав кредит у сумі 7874 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязувався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак відповідач своїх обовязків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом та комісію за його обслуговування не сплачує. Внаслідок цього, станом на 18 червня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 15015 гривень 66 копійок, яку позивач прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином. Надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 25). Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 40-41). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2012 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № DNG0RF213770478, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 7874 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 18 червня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 15015 гривень 66 копійок, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 7874 гривні 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6 гривень 63 копійка; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1259 гривень 80 копійок; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 4684 гривні 01 копійка; штрафів: 500 гривень 00 копійок та 691 гривня 22 копійки (а.с. 3). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним та комісії за обслуговування кредиту, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON], і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості зі [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved