Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 4000 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви та до їх повноліття. Крім цього позивач просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. до досягнення малолітнім сином [PERSON] , який проживає з позивачем до досягнення ним трьох років. \~ З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області по даній справі відкрито спрощене позовне провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України\~ визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Згідно свідоцтв про народження, встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Довідкою та контрактом Міністерства оборони, встановлено, що [PERSON] перебуває на контракті про проходження громадянами військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового, сержантського (старшинського) складу строком на 3 роки. Проте згідно даного контракту його може бути достроково припинено з ініціативи МОУ або громадянина України. Виходячи з наведеного неможливо встановити, чи перебуває на даний час [PERSON] на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , оскільки позивач подав позов 04.11.2021 року, а довідка з військової частини отримана 11.09.2020 року, тобто з моменту отримання довідки і подання позовної заяви пройшло більше року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч. 1, ч.2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення для справи, а тому вважає що позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved