Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16122,31 грн. та понесені витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2011 уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та мав заборгованість. 08.01.2019 сторони підписали Додаткову угоду за якою відповідач зобов`язався повернути заборгованість згідно графіку. Втім він знов не виконав зобов`язання, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 04.01.2021 становить 16 122 грн. 31 коп. та складається: із заборгованості за тілом кредиту в сумі\~1 771 грн. 42 коп., заборгованості по відсоткам 1 278 грн. 79 коп., заборгованості за пенею 13\~072 грн. 10 коп..\~ Ухвалою Ковпаківського районного суду від 12.03.2021 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-50 год. 07.04.2021. Судові засідання призначалися 13.05.2021 о 09-50 год. ,23.06.2021 о 09-00 год. Відповідач подав відзив у якому позов визнав частково. Так визнав, що має заборгованість перед позивачем по кредиту, яка станом на 04.01.2021 становить за тілом кредиту в сумі\~1 771 грн. 42 коп., по відсоткам 1 278 грн. 79 коп.. Вимоги по пені не визнає, оскільки між ним і позивачем немає письмових правочинів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позову з мотивів наведених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що 04.06.2011 відповідач на відповідному бланку заповнив і подав позивачу анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» № б/н, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, інформацію про місце роботи, доходи тощо. 04.06.2011 у зв`язку з подачею зазначеної заяви позивач фактично надав відповідачу кредит у розмірі 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також встановлено, що відповідач скористався карткою. Він отримував кредитні кошти, частину з яких повертав. 08.01.2019 між сторонами укладено додаткова угода до кредитного договору SAMDN50000065419364. За угодою сторони визнали суму боргу відповідача 19\~186 грн. 32 коп.. Також погодили, що строк повернення становить 25.07.2019, у цьому разі позивач прощає пеню у сумі 7\~985 грн. 85 коп. та штраф на суму1\~598 грн. 25 коп.. Інших письмових правочинів між сторонами не укладено. За підрахунками позивача станом на 04.01.2021 заборгованість відповідача становить 16 122 грн. 31 коп. та складається: із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 771 грн. 42 коп., заборгованості по відсоткам 1 278 грн. 79 коп., заборгованості за пенею 13 072 грн. 10 коп..\~ \~ Із встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст.ст. 207, 526, 625, 626, 628, 638, 633, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З наведених положень закону і встановлених фактів вбачається, що між сторонами склалися правовідносини банківського кредиту. Відповідач має заборгованість станом на 04.01.2021 по тілу кредиту в сумі 1 771 грн. 42 коп., по відсоткам 1 278 грн. 79 коп.. Це також повністю визнається сторонами. Таким чином позов у цій частині підлягає задоволенню, що становить 18,92% від заявленої ціни позову (3050,21 грн. від 16\~122,31 грн.). Разом з цим позивачем не доведено, що між сторонами у належний спосіб укладено договір, щодо забезпечення зобов`язання у формі пені. Ураховуючи наведене слід відмовити у задоволенні позову про стягнення пені та штрафів. Наведений висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду, яка зазначена у Постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеному, тобто у розмірі 429 грн. 48 коп., що становить 18,92 % від сплаченої суми судового збору 2 270 грн.. На підставі зазначеного і

Outcome: partial