Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач по справі - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житлове приміщення та зняття її з реєстрації, оскільки відповідачка з 2008 року проживає за іншою адресою та відмовляється добровільно зніматися з реєстрації за місцем його проживання, внаслідок чого позивач змушений з звернутися до суду з даним позовом. У судових засіданнях представник позивача позов підтримувала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач зайняв позицію неявки до суду, в судові засідання на 07.02., 18.02., 03.03., 12.03. 2014 року не з'явився, хоча належним чином відповідно до п.4.ч.5 ст.74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується як судовими повідомленнями так і довідками про доставку смс-повідомлень, якими відповідач належним чином була проінформована про виклик до суду, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 16-27). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлень про причини його неявки, то суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини пов'язані з житловим законодавством, а не тільки правом власності. [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області № 3674 від 27.12.2013 року (а.с.8), а також копією паспорту позивача серії [NUMBER] від 24.05.2006 року (а.с.9). Вищевказана квартира була приватизована позивачем по справі одноособово 23 квітня 2002 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 108 від 23 квітня 2002 року (а.с.4). 21 жовтня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області під номером 98, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.10.2006 року. 21 грудня 2006 року зі згоди позивача [PERSON] була зареєстрована у вищевказаній квартирі, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області № 3674 від 27.12.2013 року (а.с.8), а також копією домової книги, в якій внесено запис про місце реєстрації (а.с.5,6). 20 серпня 2013 року згідно Рішення Шевченківського районного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). З 2008 року відповідач - [PERSON] як зазначає представник позивача проживає за адресою: [ADDRESS] В зв'язку з тим, що відповідачка значиться зареєстрованою в квартирі позивача, представник позивача зазначає, що позивач не має змоги розпорядитися своєю власністю в повному обсязі, як власник квартири. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.156 цього кодексу припинення сімейних відносин з власником житлового будинку (квартири), не позбавляє колишніх членів сімї права користуватися займаним приміщенням. Представник позивача стверджує, що відповідач не проживає по місцю його реєстрації більше 5-ти років. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що в спірній квартирі значиться зареєстрованим відповідач, який фактично не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Відповідно до ст.7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане з вирішення питання про житлові права особи, які регулюються як нормами житлового так і цивільного законодавства про право особи на проживання в цьому будинку (ст.ст.71-72, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Вимоги позивача в частині усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном, на підставі ст..391 ЦК України, як власника будинку не підлягають задоволенню, до правовідносин які регулюються законом «Про свободу пересування в Україні» від 11.12.2003 року, № 1382-IV. Враховуючи, що відповідач по місцю реєстрації не проживає більше 5-ти років, як стверджує представник позивача, суд вважає визнати відповідача на підставі ст..72 ЖК України, втративши право користування квартирою [ADDRESS] в зв'язку з чим відповідач підлягає і зняттю з реєстрації за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного, суд ,

Outcome: approved