Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду від 15.03.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач наполягає, що станом на дату подання позову змінилась економічна ситуація в країні, доходів позивача критично не вистачає для належно утримання своїх дітей, а сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо для їх належного матеріального утримання. Відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останніх, оскільки має хороший заробіток, про що свідчить придбання ним квартири. Оскільки сторонам добровільно домовитися про зміну розміру аліментів не вдалося, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2018 року. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти заявлених позовних вимог заперечував та наполягав, що його доходів не достатньо для сплати аліментів у розмірі, який заявлений позивачем, тим більше, що на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, а також хвора матір. Позивачем не наведено жодного належного доказу покращення матеріального стану відповідача, а квартира, яку він начеб-то придбав, була куплена за спільні його кошти та кошти його матері, що стверджується відповідною випискою по її банківському рахунку. Враховуючи вказане, відповідач просив суд стягувати із нього аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, якими сторони мотивують свої вимоги приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як вбачається із свідоцтв про народження (серії 1-СР №070575 від 20.06.2008 року та серії 1-СР №070574 від 20.06.2008 року) [PERSON] народилася 25.11.2006 року, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 20.11.2005 року народилася [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до виконавчого листа, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 15.03.2013 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином суд вважає доведеним обовязок відповідача по утриманні своїх дітей до досягнення ним повноліття, що встановлено відповідним судовим рішенням. Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Положеннями ст.\~141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~ Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. З матеріалів справи судом вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у звязку із погіршенням свого матеріального стану та наполягає, що матеріальний стан позивача значно покращився, окрім того з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, що потребує додаткових витрат на утримання дітей, які відповідач здійснювати не хоче. Однак при вирішенні вказаної справи суд враховує дані довідки, виданої виконкомом Вознесенської сільської ради №1492 від 30.10.2018 року, про те, що разом із [PERSON] проживає його співмешканка [PERSON], син співмешканки [PERSON], дочка [PERSON] та мати [PERSON]. Факт наявності у відповідача дитини від іншого шлюбу стверджується також свідоцтвом про народження (серії 1-СР №126374 від 25.05.2011 року), відповідно до якого [PERSON] народилася 12.05.2011 року, а її батьком зазначений [PERSON]. Відповідно до змісту ст.,ст.\~12, 13 та ст. 81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобовязань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів, а також покращення його матеріального становища позивачем надано не було. Придбання квартири відповідачем не може розцінюватися судом як покращення матеріального стану останнього враховуючи її вартість, а також участь матері відповідача у її придбанні, що стверджується відповідними виписками по банківському рахунку [PERSON] від 18.4.2018 року. Також суд враховує і сукупний дохід відповідача, розмір якого стверджується довідкою від 29.10.208 року, виданою Головним управлінням ПФУ в Черкаській області, довідкою від 29.10.2018 року, виданою Управлінням ПСЗН, які додані до матеріалів справи. Жодних доказів зворотного позивачем суду надано не було. Також суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище відповідача та розмір його доходів, а також факт перебування на утриманні відповідача його дитини від іншого шлюбу, яка, як і [PERSON] та [PERSON] має право на належне утримання від обох батьків. Таким чином, із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, суд при вирішенні вказаної справи, має врахувати інтереси усіх дітей, які мають рівне право на утримання від свого батька. Чинним законодавством визначений відповідний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку достатній для забезпечення нормального функціонування дитини з урахуванням соціально-економічної ситуації в країні. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів у звязку із погіршенням свого матеріального стану, окрім того з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей не потребують додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Крім того суд зважає, що прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів із відповідача становив 1210 грн., в той час як станом на дату звернення позивача до суду прожитковий мімі ум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн., а відповідач продовжує сплачувати на утримання дітей з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в розмірі 30% на місяць, що не може бути визнано судом достатнім та справедливим в розумінні норм ст. 180 та ст. 141 СК України. Суд також враховує, що відповідач частково визнає необхідність збільшення розміру аліментів та просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України та ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік». Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, враховуючи наведене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З метою усунення можливих складнощів чи протиріч при виконанні рішень судів про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.03.2013 року по справі №695/652/13-ц про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, відкликати на адресу суду, як такий, який втратив юридичну силу. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: partial