Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів 4364грн. 21коп. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з січня 1999 року по червень 2009 року-включно, а також судові витрати. В суді представник позивача вимоги підтримала , в обґрунтування вказала , що перебіг строку позовної давності переривався відповідачами через часткове внесення ними оплати за спожиту теплову енергію. [PERSON] і її представник позов не визнали , мотивували тим, що заборгованість за надані послуги за останні три роки-з 01.08.2006року по 01.08.2009 року, сплачена, а за інший період позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, клопотань про поновлення строку позовної давності представник позивача не заявив, тому необхідно в позові відмовити. Решта відповідачів не з'явились, надали тотожні письмові заперечення на позовну заяву, причини неявки не повідомили, були інформовані, суд визнав їх неявку неповажною і за згодою представника позивача розглянув позов в порядку ст. 224 ЦПК України, постановивши заочне рішення. Судом зясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини : - Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS], є споживачами фактично наданої послуги з опалення жилого приміщення. - В суді представник відповідачки [PERSON] підтвердила що відповідачі користуються централізованим опаленням, а їх квартира, під»ключена до мереж централізованого теплопостачання. - За таких обставин суд дійшов висновку про перебування сторін по справі у фактичних триваючих договірних правовідносинах по яким позивач надає , а відповідач зобов»язаний несвоєчасно вносити оплату за спожиту теплову енергію відповідно до діючих тарифів. В порушення ст. ст. 526 ,530 ЦК України відповідачі своєчасно не вносили платежі за теплову енергію внаслідок чого утворилась заборгованість. - Відповідно до вимог ч.3 ст. 162 ЖК України , наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, по установленим тарифам. Згідно із пп. 1 п.17 Типового договору споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені строки. Пунктом 9 встановлено , що розрахунковим періодом є календарний місяць. Таким чином позивач правильно визначив що в період з січня 1999 року по червень 2009 року - включно, з урахуванням часткових оплат утворилась заборгованість за теплопостачання в сумі 4364грн.21коп. -Загальна позовна давність встановлюється тривалість в три роки (ст257 ЦК). -Через заявлене представником відповідача клопотання про необхідність застосування строку позовної давності, суд на виконання положень ч.З ст. 267 ЦК України, має процесуальну можливість провести стягнення заборгованості виключно за останні три роки що передували зверненню до суду, в період з серпня 2006року по червень 2009року-включно, що складає згідно наданого розрахунку 2786грн. 77коп. (а.с.7-8). Відповідно до змісту наданої квитанції від 16.10.2009 року (а.с.20) вбачається , що споживачі в добровільному порядку сплатили 2800грн. заборгованості за постачання теплової енергії з письмовим посиланням на період оплати наданої послуги починаючи з 01.08.2006 року і по 01.08.2009року. За таких умов суд позбавлений можливості стягнути борг за послуги з постачання теплової енергії починаючи з січня 1999 по липень 2006 року, через сплив строку позовної давності. -Не підтверджені доводи представника позивача, що частковою добровільною сплатою заборгованості , відповідачі переривали перебіг строку позовної давності , оскільки в наданих копіях квитанцій від 23.05.2003 року про сплату 1000грн.,від 01.03.2004 року про сплату 500грн., від 01.06.2004 року про сплату 100грн.(а.с.25-27),відсутні відмітки про період погашення існуючої заборгованості, що позбавляє представника позивача можливості використати обумовлені платіжні документи, як належний і допустимий доказ на підтвердження саме переривання перебігу строку позовної давності, тому що невідомо за який час вносилась оплата заборгованість за спожиті послуги. З огляду на перераховані обставини,

Outcome: dismissed