Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано судовим рішенням. Від шлюбу мають неповнолітніх доньку [PERSON] та сина [PERSON]. Проживає разом із дітьми та відповідачем в одному будинку, але ведуть окреме від відповідача господарство. Діти навчаються, потребують постійного піклування та догляду, а сама не може здобути належних засобів для їх утримання. Відповідач має постійне місце роботи та сталу заробітну плату, однак належного батьківського обовязку по утриманню дітей не виконує. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і додатково пояснила, що спільні з відповідачем діти закінчують школу(син - 11 класів, донька 9 класів) і мають поступати в навчальні заклади, тому витрати на їх утримання суттєво збільшуються. Відповідач за останні 6 місяців надав на утримання дітей лише 300 гривень, що і стало приводом для звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково: по суті вимог позивачки не заперечує, однак вважає заявлені вимоги завищеними. Крім цього, хоча з позивачкою і не утворюють сімю, однак проживають в одному будинку, на утримання якого витрати несе сам, як і на ведення підсобного господарства. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із копією рішення Любомльського районного суду від 03.08.2015 року, яке набрало законної сили, зареєстрований сторонами 13.02.1999 року шлюб розірвано. Копіями свідоцтв серії І-ЕГ №№045950, 073674 стверджено, що сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Довідкою виконкому Згоранської сільської Ради стверджено, що сторони проживають разом із своїми дітьми та матірю відповідача. Як вбачається з довідки Волинської обласної організації УТМР середня заробітна плата відповідача за квітень-травень 2016 року становила 2955,41 гривні((3021,43+2889,38):2). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні не заперечив, що основний тягар утримання дітей лежить на позивачці, а його видатки на таке утримання носять епізодичний характер. Визнаючи позов по суті, визначення розміру аліментів відповідач відніс на розсуд суду. Суд на підставі пояснень сторін, аналізу доказів вважає, що відповідач дійсно належним чином не виконує свого обовязку по утриманню дітей, що він і сам фактично визнав. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує встановлену ст.141 СК України рівність прав і обовязків батьків щодо дітей, вік останніх, їх наміри вступу у навчальні заклади, що, очевидно, тягне значні витрати. З огляду на такі обставини суд вважає заявлені вимоги щодо розміру аліментів обґрунтованими і доведеними, а позов таким, що підлягає повному задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню в розмірі 1478 гривень(2955,41:2=1477,71). Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача як в частині стягнення судового збору, так і документально підтверджених витрат позивачки на правову допомогу.

Outcome: approved