Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач поштою звернувся на адресу суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ завдані збитки в порядку регресу у розмірі 23991,20 грн., а також судові витрати у розмірі 2270 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 30.05.2018 року приблизно о 19 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», державний номерний знак [NUMBER] біля будинку №159 по вул. Чорноморського козацтва в місті Одесі допустив зіткнення з автомобілем марки «Honda», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №000330 від 30.05.2018 року за ст.124 КУпАП. Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 02.08.2018 року (справа №523/7953/18, провадження 3/523/3702/18) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Honda», державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, а власник вказаного автомобілю [PERSON] матеріальні збитки. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим 31.05.2018 року власник пошкодженого автомобіля «Honda», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 17.05.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду та повістки на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 17.05.2021 року, однак, у призначене судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 1ІПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Приймаючи до уваги, що судова повістка на 22.06.2021 року була отримана відповідачем особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до\~ст.275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України за згодою представника позивача, судом вирішено провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2018 року приблизно о 19 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», державний номерний знак [NUMBER] біля будинку №159 по вул. Чорноморського козацтва в місті Одесі допустив зіткнення з автомобілем марки «Honda», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №000330 від 30.05.2018 року за ст.124 КУпАП. Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 02.08.2018 року (справа №523/7953/18, провадження 3/523/3702/18) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до ч.6\~ст.82\~ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, які встановлені постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 02.08.2018 року (справа №523/7953/18, провадження 3/523/3702/18), згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.08.2018 року в силу презумпції судового рішення додатковому доказуванню не підлягає. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Honda», державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, а власник вказаного автомобілю [PERSON] матеріальні збитки. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим 31.05.2018 року власник пошкодженого автомобіля «Honda», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно звіту ТОВ «ДЕЛФІ ГРУП» №11-06/1 про незалежну оцінку автомобіля вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Honda», державний номерний знак [NUMBER] склала 24020,09 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №8998 від 26.09.2018 року МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 23071,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №993656 від 01.10.2018 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на оплату експерта для визначення розміру шкоди у розмірі 920,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №994072 від 23.10.2018 року. Відтак, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 23991,20 грн. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.1\~ст.22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~п.1 ст.41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст.1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Ст.1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. На підставі викладеного, оскільки винною особою на момент вчинення ДТП не було застраховано своєї цивільно-правової відповідальності, а позивачем було виплачено страхове відшкодування суд вважає, що позивач набув право вимоги у відповідності до ст.1191 ЦК України на пред`явлення вимог до відповідача про відшкодування зазначених витрат. Відтак, вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі виплаченого позивачем страхового відшкодування в сумі 23991,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 2270 грн.

Outcome: approved