Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 37890 грн. 14 коп., мотивуючі, що 25.07.2006 року було укладено кредитний договір №DNH4KP65240821 на суму 2925 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач умови договору не виконує. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги з урахуванням рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 08.05.2014 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій банка неправомірними, і просив суд стягнути з відповідача заборгованість, станом на 26.07.2012 року в сумі 33051 грн. 66 коп., яка складається з 1358 грн. 40 коп. боргу по тілу кредиту, 11182 грн. 46 коп. за відсотками, 18460 грн. 72 коп. пені, 500 грн. фіксованого штрафу, 1550 грн. 08 коп. штрафних відсотків від суми боргу, та 330 грн. 51 коп. судового збору, Відповідач [PERSON] та його представник надали заяву про розгляд справи за їх відсутність, позов не визнають, вважають, що банк самостійно, без дозволу проводив списання грошових коштів, тому підстав для переривання строку позовної давності не має, просять відмовити в позові застосувавши строк позовної давності. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, з'ясував, що 25.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP65240821 на суму 2925 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Відповідно до рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 08.05.2014 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій банка неправомірними, банк на підставі п. 1.3.1.5 договору про відкриття поточного карткового рахунку від 16.02.2011 року мав право здійснити списання грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з цим умовами кредитного договору визначено, що банк надає Позичальнику споживчий кредит на строк до 25.07.2007 року включно, при цьому згідно п. 5.5. Умов надання споживчого кредити фізичним особам «Розстрочка» терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредити, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки встановлюється тривалістю на п'ять років. Таким чином, відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у системному зв'язку з самою частино 11 ст. 11 зазначеного Закону, п'ятирічний строк позовної давності на списання банком у позасудовому порядку коштів з карткового рахунку [PERSON] на погашення кредитного договору, сплинув 26.07.2012 року. Згідно наданої відповідачем [PERSON] роздруківки руху грошових коштів по його зарплатній картці отриманої у ПАТ КБ «Приватбанк» та роздруківці транзакцій, наданої банком, останнє, в межах строку позовної давності, погашення по кредитному договору №DNH4KP65240821, проводилось 27.06.2012 року. Відповідно до ст.ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею боргу або іншого обов'язку. З огляду на наведене, посилання відповідача та його представника на сплив строку позовної давності не приймається судом до уваги, оскільки банк, виконуючі доручення позичальника, передбачене п. 3.2.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка), в межах строку позовної давності - 27.06.2012 року, списав з рахунку позичальника, діючі від імені останнього, кошти на погашення заборгованості по кредиту, тобто вчиненням таких дій строк позовної давності перервася. За таких обставин, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, від 13.08.2013 року, поданий в межах позовної давності. Станом на 26.07.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» нарахована заборгованість за кредитним договором №DNH4KP65240821 в сумі 33051 грн. 66 коп., яка складається з 1358 грн. 40 коп. боргу по тілу кредиту, 11182 грн. 46 коп. за відсотками, 18460 грн. 72 коп. пені, 500 грн. фіксованого штрафу, 1550 грн. 08 коп. штрафних відсотків від суми боргу. Заперечень проти розрахунку заборгованості відповідачем [PERSON] та його представником не надано. Згідно ст.ст. 549, 551 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючі, що розмір нарахованої банком пені в сумі 18460 грн. 72 коп. та штрафних відсотків від суми боргу в розмірі 1550 грн. 08 коп. значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту - 1358 грн. 40 коп., суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення в частині розміру пені та штрафних відсотків, а в іншій частині до задоволення в повному обсязі, відповідно до ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Крім того необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial