Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» через свого представника 05 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та [PERSON] (відповідач) 27.05.2004 уклали договір про користування електричною енергією. 06 лютого 2014 року за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення: пошкодження пломби електропередавальної організації (сліди клею), яка встановлена на клемній кришці розрахункового приладу обліку; пошкоджені пломби Держспоживстандарту - пломби мають сліди механічного впливу; на кожусі електролічильника виявлені ознаки втручання в розрахунковий засіб обліку з метою зміни його показників внаслідок чого спожита електроенергія недораховується. На підставі виявленого порушення було складено акт, який підписали три представники енергопостачальника. 26 лютого 2014 року проведено експертизу електролічильника, знятого під час виявлення порушення за участю держповірника ДП «Укрметртестстандарт» [PERSON], відповідно до якої лічильник визнано непридатним для подальшої експлуатації, оскільки внаслідок пошкодження (фальсифікування) пломб держповірки та виробника отримано не санкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності, похибка складає - 62,57 %. 08 квітня 2014 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, на якій було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 11.03.2011 (дата встановлення лічильника) по 06.02.2014 (дату усунення порушення) відповідно п. 3.4. Методики, за формулою (3.1). Нарахована сума склала 7 623,63 грн. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати завдані позивачу збитки. У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 7 623,63 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вищевказаним позовом 30 серпня 2016 року відкрито провадження по справі. 20 січня 2017 року відповідач [PERSON] через свого представника надала суду письмові заперечення, у яких просила відмовити у повному обсязі у зв'язку з тим, що лічильник міг бути встановлений уже із несправностями та з ознаками втручання в його роботу. Окрім того згідно договору про користування електричною енергією №15031802815, межа розподілу встановлюється на вихідних клемах електролічильника внутрішньобудинкових мереж на балансі ЖЕКу. Відповідальність за збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. У зв'язку з тим, що електролічильник було встановлено на сходовій клітині в будинку №4-Б по вулиці Лайоша Гавро в місті Києві, тобто не в квартирі відповідача, остання вважає, що вона не повинна нести відповідальність за збереження вказаного приладу обліку та пломб на ньому. Також [PERSON] просить врахувати, що вільний доступ до вказаного електролічильника не був нічим та ніким обмежений, будь-хто мав доступ до цього електролічильника, а відтак міг його пошкодити. До того ж споживачу [PERSON] не було запропоновано підписати Акти про порушення, не надано можливості ознайомитися з цими Актами та не вручено їх копії. Загальними зборами акціонерів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». У зв'язку з тим, що ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині переданих йому майна, прав та обов'язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов'язків, що визначені частиною 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», судом було замінено позивача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» його правонаступником ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях та просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Окрім того просив застосувати позовну давність до стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, яка була нарахована за період з 11.03.2011 по 06.02.2014, а позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права лише 05 серпня 2016 року, а відтак пропустив строки позовної давності про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за необліковану електричну енергію за період, починаючи з 11 березня 2011 року по 04 серпня 2013 року. Представник третьої особи КП «Житлосервіс» Приозерне» у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» у судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 травня 2004 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», та відповідач [PERSON] уклали договір про користування електричною енергією № 15031802815, згідно з п. 20 якого споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією (а.с.17). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з п. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення (Правила, ПКЕЕН) передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (Методика), затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії та за кількістю днів: з дня останнього контрольного огляду приладу обліку чи технічної перевірки приладу обліку, чи набуття прав власності на об'єкт до моменту усунення порушення, за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. Відповідно до акту порушень № 30259 від 06.02.2014, який підписано трьома представниками енергопостачальника, вбачається, що за адресою [PERSON] в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення: пошкодження пломби електропередавальної організації (сліди клею), яка встановлена на клемній кришці розрахункового приладу обліку; пошкоджені пломби Держспоживстандарту - пломби мають сліди механічного впливу; на кожусі електролічильника виявлені ознаки втручання в розрахунковий засіб обліку з метою зміни його показників внаслідок чого спожита електроенергія недораховується (а.с.18). 26 лютого 2014 року проведено експертизу електролічильника, знятого під час виявлення порушення за участю держповірника ДП «Укрметртестстандарт» [PERSON] Згідно висновку експертизи, оформленої актом № 551, лічильник № 3180024 типу НІК 2102-04М2 визнано непридатним для подальшої експлуатації, оскільки внаслідок пошкодження (фальсифікування) пломб держповірки та виробника отримано не санкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності, похибка складає - 62,57 % (а.с.23). У відповідності до вимог ПКЕЕН 08.04.2014 відбулося засідання комісії позивача з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, яке оформлене відповідним протоколом. На засідання комісії відповідач не з'явилася. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 11.03.2011 (дати встановлення лічильника) по 06.02.2014 (дату усунення порушення) відповідно п. 3.4. Методики, за формулою (3.1). Нарахована сума склала 7 623,63 грн (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Про місце, дату та час проведення вищевказаної комісії відповідач була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке [PERSON] отримала 10.03.2014 (а.с.29). Вказаний доказ по справі не спростований відповідачем, а посилання на те, що підпис здійснено іншою особою, не підтверджено належними та допустимими доказами. Також суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо тих обставин, що лічильник міг бути встановлений уже з несправностями та будь-хто зі сторонніх осіб міг здійснити втручання в його роботу, оскільки він знаходиться не в квартирі позивача а поза її межами, а відтак за його збереженість повинен нести відповідальність балансоутримувач будинку. Стосовно наведеного вище суд наголошує, що спір виник між сторонами не внаслідок пошкодження лічильника, як власності певної особи та порушення прав цієї особи як власника, а стосовно стороннього втручання в роботу електролічильника, який закріплений за квартирою відповідача, з метою зміни його показників, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується, що є порушення умов Правил користування електричною енергією для населення та умов договору електропостачання. Ті обставини, що відповідач не втручалася в роботу лічильника з метою зміни його показників, а будь-яка стороння особа могла здійснити таке втручання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідачем не надано доказів, що після виявлення таких порушень вона вживала будь-яких дій спрямованих для їх усунення. Зокрема не надано відомостей, що [PERSON] зверталася до енергопостачальника, балансоутримувача чи правоохоронних органів з відповідним повідомленням про пошкодження електролічильника. До того ж втручання відповідачем в роботу електролічильника з метою зменшення його показників в якості свідків підтвердили у судовому засіданні представники ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були присутні під час виявлення такого порушення. Проте згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Із вказаним позовом до [PERSON] позивач звернувся до суду 05 серпня 2016 року, а заборгованість просить стягнути за період з 11 березня 2011 року по 06 лютого 2014 року, тобто за період з 11 березня 2011 року по 04 серпня 2013 року позов пред'явлено з порушенням трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові в цій частині. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи ті обставини, що представником відповідача заявлено вимогу про відмову у позові з підстав пропуску строків позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з 11 березня 2011 року по 04 серпня 2013 року, суд вбачає в цій частині в позові відмовити. У частині визначення заборгованості відповідача перед позивачем за період з 05 серпня 2013 року по 06 лютого 2014 року судом проведено розрахунок, відповідно до якого встановлена заборгованість за вказаний період у розмірі 1 639,61 грн, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial