Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.12.2013 року у сумі 14746 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначив, що В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.12.2013 року [PERSON]став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», отримавши кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішення Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов Договору Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 06.07.2017 року має заборгованість у розмірі - 14746 грн. 00 коп., яка складається з наступного: - 209 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 10157 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; -500.00 грн. - штраф ( фіксована частина), - 678 грн. 38 коп. - штраф ( процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити, надали суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що жодних договорів з КБ «Приват Банк» він не укладав та не підписував, 19.12.2013 року він звернувся до КБ «Приват Банк» для отримання картки для виплат та підписував Анкету-Заяву банківських послуг з його реквізитами, жодних кредитних карток він не отримував, отримав картку для виплат, на яку перераховував кошти. На думку відповідача, позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам'ятки Клієнта, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб у сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву в якому зазначив, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі, укладання кредитного договору таким чином чинному законодавству не суперечить, між сторонами здійсненні всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільно-правових обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не підтверджено, на виконання якого кредитного договору та на яких умовах банком відкрито картковий рахунок, надані кошти, оформлено і видано [PERSON] платіжної картки. Також суд погоджується з доводами відповідача про те, що не доцільно вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника, також не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б доводили, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем не було укладено договорів щодо користування коштами позивача, то і вимоги щодо стягнення суми заборгованості задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст.526,611,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed