Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], [INFO] р. Позовні вимоги вмотивовано тим, що за життя вказаний житловий будинок належав його матері, після її смерті відкрилася спадщина на зазначене майно. Він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вищезазначеного будинку, (другу частку успадкував його брат - третя особа у справі - на підставі судового рішення), але у видачі свідоцтва нотаріус відмовив, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавиці на вказане нерухоме майно. Відповідач Калинівська селищна рада Броварського району Київської області просила розглянути справу без участі представника, своїх прав на вказану частку у майні не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача і належності спадкодавцю при житті вказаного нерухомого майна на праві власності. Третя особа - [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, своїх прав на вказану частку у майні не пред'являє, не оспорював спадкових прав позивача, просив розглянути справу без його участі згідно заяви. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтв про народження встановлено, що [PERSON] і [PERSON] - сторони у справі - є синами [PERSON]. З свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] р. [PERSON] померла у с.Дімітрово Броварського району Київської області, актовий запис № 8. За життя [PERSON] залишила заповіт, складений 17.02.1993 р., за яким все її майно, де б воно не було і з чого з б воно не складалось, заповідала своїм синам [PERSON] і [PERSON] у рівних частках, тобто по 1/2 кожному.На день смерті заповіт не змінений, не скасований і ніким не оспорений. Зі спадкової справи до майна померлої [INFO] р. [PERSON] встановлено, що спадщину прийняли сини спадкодавиці [PERSON] і [PERSON], звернувшись у визначений чинним законодавством строк і спосіб до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. 16.08.2007 р. позивачу і третій особі видані свідоцтва про право на частину спадщини за заповітом кожному на 1/2 частину житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] З письмового роз'яснення державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Лабадіної Т.В. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщини за заповітом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], яка увійшла у спадкову масу, позивачу відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Спадкоємець має право відмовитись від спадщини, в тому числі і від спадкування за заповітом, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ч.1. ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З наданих доказів встановлено, що позивач та третя особа є спадкоємицями за заповітом у відповідності до ст. 1268, 1270 ЦКУЦК України, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], позивач своєчасно подав заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, і тому і позивач і третя особа набули право власності кожен на 1/2 частину всього успадкованого майна, яке залишилось після смерті матері. З рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2016 р., яке набрало законної сили, встановлено, що на підставі рішення суду за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO] Стосовно майна, що увійшло до спадкової маси, зокрема житлового будинку, суд встановив наступне: З технічного паспорту, зведеного акту вартості будівель, експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку встановлено, що за адресою: [ADDRESS] збудований житловий будинок загальною площею 139, 8 кв.м з надвірними спорудами. Рік забудови - 1970, прибудови - 1976, надвірні споруди зведені у 1964, 1978 роках. З довідки виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 21.06.2016 р. вбачається, що відповідно до записів кадастрової документації Калинівської селищної ради за [PERSON] рахувалась земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка у приватну власність не передавалась. На земельній ділянці розташований житловий будинок, 1/2 частину якого успадкував [PERSON] на підставі рішення суду, яке набрало чинності 04.06.2016. З виписок з погосподарської книги виданих виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 7-А за 1991-1995 р.р., особовий рахунок № [NUMBER], погосподарської книги № 10 за 2011- 2015 р.р., особовий рахунок № [NUMBER], [PERSON] рахувалась власником домогосподарства по [ADDRESS] В будинку за зазначеною адресою рахувались, в тому числі, [PERSON] (голова домогосподарства після смерті [PERSON].), [INFO] і [PERSON] (голова домогосподарства після смерті [PERSON].), [INFO] З довідки виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 29.06.2016 р. вбачається, що згідно даних будинкової книги на смерті [PERSON], тобто [INFO] р. у будинку [ADDRESS] були зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], правнук - [PERSON], [INFO] З листа КП Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 02.11.2015 р. вбачається, що згідно архівних даних, інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] відсутня. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON], але за життя вона не здійснила державної реєстрації свого права власності. Той факт, що право власності на вказаний будинок не було власником зареєстроване у встановленому порядку, (на той час в БТІ), не свідчить про відсутність у вказаної особи права власності на будинок, оскільки закон, який регулював дані правовідносини і зокрема набуття права власності на нерухоме майно, і який діяв станом на час набуття вказаного майна у власність матір'ю позивача - не пов'язував момент набуття права власності з моментом реєстрації. Таким чином, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач свої спадкові права реалізував, спадщину прийняв, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на частину спадщини, позивач свої спадкові права може захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності на успадковане ним після смерті матері [PERSON], майно у вигляді 1/2 частки житлового будинкуз надвірними будівлями та спорудами у [ADDRESS] Суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Розглядаючи дану справу суд робить висновки щодо об'єкту спору- об'єкту права власності , яким є цілісний об'єкт нерухомості за конкретною адресою. Тому суд визнаючи право власності позивача на вказаний об'єкт нерухомості , у резолютивній частині рішення зазначає об'єкт права власності за такими ідентифікуючими ознаками даного об'єкту, за якими здійснюється його державна реєстрація, тобто вид нерухомості- житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, та його адреса, без зазначення технічного наповнення, зокрема кількості і розміру окремих приміщень та споруд у складі об'єкту. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача (юридично) права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою, з законних підстав - в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved