Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач первинна профспілкова організація ДП «Одеський морський торгівельний порт» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просить суд стягнути з [PERSON] на користь Первинної профспілкової організації ДП «Одеський морський торгівельний порт» заборгованість у сумі 150 976 грн., інфляційні збитки у сумі 30\~436,76 грн., відсотки в розмірі 13\~235,20 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 10.12.2008 року [PERSON] та первинна профспілкова організація ДП «Одеський морський торгівельний порт» уклали договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав грошові кошти відповідачу [PERSON] у розмірі 401\~914,35, а останній зобов`язався повернути їх у строк до 10.06.2024 року. Грошові кошти в розмірі 41\~914,35 грн відповідач зобов`язався повернути в строк до 01.01.2009 року, а 360\~000 грн. в строк до 10.06.2024 року. Оскільки відповідач [PERSON] не повернув грошові кошти у встановлений договором строк та уникає виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.41). Суд ухвалює заочне рішення за відсутності\~учасників справи відповідно до ст. 280-283 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с. 42). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 10.12.2008 року між Первинною профспілковою організацією ДП «Одеський морський торгівельний порт» та [PERSON] було укладено договір №54 безвідсоткової поворотної позики (а.с.5-7). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач передає у власність відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому договором, а відповідач зобов`язується повернути їх у встановлений цим договором строк. Згідно п. 1.1. договору сума позики складає 401\~914,35 грн., відсотки за користування позикою не нараховуються та не сплачуються. Відповідно до п. 1.2. даного договору позика надається позичальнику для забезпечення участі позичальника у будівництві житла згідно з договором від 31.10.2007 року «Про пайову участь «інвестування) у будівництві та Додатка до цього договору від 29.11.2007 року. Позивач виконав свої зобов`язання та передав грошові кошти відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 Договору позики №54 від 1012.2008 року. Згідно пункту 4.1. договору, грошові кошти в розмірі 41\~914,35 грн відповідач зобов`язався повернути в строк до 01.01.2009 року, а 360\~000 грн. в строк до 10.06.2024 року. Відповідно до п. 4.5 договору, у разі звільнення позичальника до закінчення строку дії договору, позичальник зобов`язаний погасити всю суму наданої позики протягом місяця з моменту звільнення. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором безвідсоткової позики виконав, надавши на умовах, визначених договором грошові кошти у сумі 401\~914,35 грн. Згідно наказу про припинення трудового договору №57-к від 19.07.2017 року [PERSON] звільнено (а.с.10). Відповідно до довідки Первинної профспілкової організації ДП «Одеський морський торгівельний порт» №45/35 від 26.06.2020 року, станом на 01.06.2020 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором складає 150\~976,88 грн. (а.с.8). Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, станом на 01.06.2020 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 194\~647,96 грн., в тому числі: заборгованість за договором позики у розмірі 150 976 грн., інфляційні збитки у розмірі 30\~436,76 грн., відсотки в розмірі 13\~235,20 грн. До теперішнього часу позика не повернута та платежі не сплачуються. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦКУ\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~під порушенням зобов`язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Вимогами\~ст.1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу, зокрема, до\~ст.625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). Статтею 1050 ЦК України\~також встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно з\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Первинної профспілкової організації ДП «Одеський морський торгівельний порт» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 925 грн. (а.с. 4). На підставі ст. 1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: approved