Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 16.05.2011 року відповідач [PERSON] уклала кредитний договір /без номеру/ з позивачем та отримала кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Далі, в позові зазначено, що станом на 30.04.2016 року в результаті не виконання зобовязань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 35096, 17 грн., яка складається із заборгованість за кредитом у розмірі 4732,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 25226,44 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2989,45 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1647,44 грн., а тому позивач прохає стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість по кредитному без номеру договору від 16.05.2011 року, а також понесені ним судові витрати в розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення. Відповідач у судовому засіданні позов позивача не визнала та пояснила, що в 2011 році під час перебування в декретній відпустці, отримала кредитну картку для зарахування соціальної допомоги. Інших кредитних карток в 2011 році вона не отримувала, а тому вважає, що позивач надав недостовірну інформацію щодо розрахунку заборгованості за договором без номеру від 16.05.2011 року. Зазначений позивачем у позові без номерний договір вона не укладала. Також, позивач надала пояснення, що грошові кошти в розмірі 4\~700 грн., були зняті її колишнім чоловіком із кредитної картки, яку вона отримала приблизно 2013 році. Представник відповідача підтримала позицію відповідача та пояснила, що із наданих представником позивача на вимогу суду документів вбачається, що відповідач в 2011 році з позивачем без номерний кредитний договір на отримання коштів у розмірі 4800 грн. не укладала, а тому відсутні підстави для задоволення позову позивача про стягнення заборгованості згідно кредитного без номеру договору від 16.05.2011 року в розмірі 35096, 17 грн. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29.06.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення по кредитному без номеру договору від 16.05.2011 року з відповідача [PERSON] заборгованості, яка виникла в результаті неналежного виконання умов договору та станом на 30.04.2016 року становить в розмірі 35096,17 грн. Відповідно до анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що 16.05.2011 року відповідач [PERSON] оформила зазначену анкету заяву, при цьому в анкеті заяві позивачем та відповідачем не зазначено, який тип картки, термін дії кредитної картки та з яким кредитним лімітом, було отримано відповідачем кредит від позивача. Згідно первісного розрахунку заборгованості за договором без номеру від 16.05.2011 року, який був наданий позивачем до позову вбачається, що станом на 30.04.2016 року за відповідачем лічиться заборгованість за кредитом у розмірі 4732,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 25226,44 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2989,45 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1647,44 грн., а всього 35096, 17 грн. 21.07.2016 року позивач на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2016 року, надав до суду інформацію зокрема, що відповідачем [PERSON] укладений без номеру кредитний договір від 15.04.2013 року з кредитним лімітом в розмірі 4800 грн. та отримано кредитну картку № 5211537351221440, дата відкриття 15.04.2013 року, термін дії картки становить по 02/17 року. Згідно повторного розрахунку заборгованості за договором без номеру від 15.04.2013 року, який був наданий повторно позивачем вбачається, що станом на 30.06.2016 року за відповідачем лічиться заборгованість за кредитом у розмірі 4732,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 30002,51 грн., залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість в розмірі 178,01 грн., за пенею та комісією у розмірі 3189,45 грн., заборгованість по судовим штрафам у розмірі 2396,24 грн., а всього в розмірі 40321,04 грн. Відповідно виписки по картковому рахунку зокрема по кредитній картки № 5211537351221440 вбачається, що 15.04.2013 року відповідач від позивача отримала кредит з кредитним лімітом в розмірі 4800 грн. Суд бере до уваги пояснення, відповідача, що вона 15.04.2011 року з позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» без номеру кредитний договір на отримання кредитних коштів у розмірі 4800 грн. не укладала. Кредитний без номеру договір, було укладено лише 15.04.2013 року, оскільки це підтверджується документами, які були надані позивачем 21.07.2016 року та 26.07.2016 року на вимогу суду від 14.07.2016 року. Згідно ст. 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також, суд звертає увагу на те, що представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, жодного разу в судове засідання не зявився, лише обмежившись заявами щодо розгляду справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення, тобто уточнюючу або змінену позовну заяву про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості, яка станом на 30.06.2016 року по безномерному кредитному договору від 15.04.2013 року складає в розмірі 40321,04 грн. не направив. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява позивача про стягнення з відповідача заборгованості згідно кредитного без номеру договору від 16.05.2011 року в розмірі 35096, 17 грн. не підлягає до задоволенню, оскільки позивачем не надано до суду жодного підтверджуючого письмово доказу щодо укладання з відповідачем кредитного договору без номеру від 16.05.2011 року на отримання кредитних коштів у розмірі 4800 грн. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed