Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 8807,12 доларів США, за кредитним договором №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, що за курсом 27,49 грн. відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 19 січня 2017 року, складає 242 107,73 грн. та судовий збір у розмірі 3631,62 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], укладено кредитнй договір №MKН0AЕ000020766, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12422,94 доларів США на термін до 27 грудня 2012 року та зобовязався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими кредитним договором. Відповідач [PERSON] у порушення вимог договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 19 січня 2017 року у нього виникла заборгованість у розмірі 8807,12 доларів США, які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 3631,62 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно просить застосувати строк позовної давності до тіла кредиту. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], відповідач отримав кредит на придбання автомобіля марки «Opel» у розмірі 12422,94доларів США на термін до 27 грудня 2012 року, та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими кредитним договором (а.с.9-11). Так, в пункті 4.5 Кредитного договору вказано, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафу за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. В пункті 7 даного Договору вказано, що Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 28 грудня 2007 року по 27 грудня 2012 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 12422,94 доларів США на наступні цілі: 9800 доларів США на купівлю автомобіля. Періодом сплати вважати період з 24 по 28 число кожного місяця. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, станом на 19 січня 2017 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 48 478,08 доларів США, з яких: 8807,12 доларів США - заборгованість за кредитом; 2277,28 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 601,88 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 36 791,80 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.4-7). -2- Так, в даному розрахунку заборгованості вказано що залишок заборгованості за наданий кредит станом на 19 січня 2017 року - 5775,27 доларів США, яка є стала і не змінювалась, а залишок поточної заборгованості за наданий кредит складає - 3031,85 доларів США. Сума до стягнення - 8807,12 доларів США. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови кредитного договору №MKН0AЕ000020766 від 27 грудня 2007 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 8807,12 доларів США, і в цій частині суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк є обгрунтованими і підставними. Розглядаючи заявлене відповідачем [PERSON] клопотання про застосування до тіла кредиту строку позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Так, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України). Також, свою правову позицію висловив і Верховний суд України по справі у справі № 6-154 цс15, та зазначив, що: ...початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору -3- визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.... З матеріалів справи вбачається, що умовами кредитного договору №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, визначено порядок погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 255,63 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, в період з 24 по 28 число кожного місяця. З розрахунку заборгованості за Договором №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] перед Банком складає - 8807,12 доларів США. Однак, враховуючи те, що станом на 19 січня 2017 року залишок простроченої заборгованості за наданий кредит складає 5775,27 доларів США, а залишок поточної заборгованості становить - 3031,85 доларів США, а Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості в розмірі 5775,27 доларів США, в той час як 5-ти річний строк позовної давності до даної вимоги закінчився і не переривався. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, до стягнення з [PERSON] підлягає сума 3031,85 доларів США. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, а також за наявності заяви відповідача - [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд, відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №MKН0AЕ000020766 від 28 грудня 2007 року, в розмірі 5775,27 доларів США, - необхідно відмовити, а позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на користь Банку поточну заборгованість в розмірі 3031,85 доларів США - необхідно задоволити. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved