Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулася в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АК/1176761, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 28.01.2017 у м. Тернопіль по вул. Бродівська сталася транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] - під керуванням [PERSON] , який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107»,державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ЗАЗ ДЕО Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортні засоби. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту автомобілів був проведений огляд транспортних засобів та встановлено вартість шкоди в розмірі 37 200,00 та 11 883,05 грн. За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 37 200 грн.. та 11 883,05 грн. Таким чином позивач отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49 083,05 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні встановлено, між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АК/1176761 від 29.11.2016, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2017 по справі № 607/5616/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Вищевказаною постановою суду встановлено, що 28 січня 2017 року о 17.52 год. по вул. Бродівській в м. Тернополі водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «FORD TRANSIT CONNECT», номерний знак [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів «FORD», «ВАЗ 2107» та «ЗАЗ-DAEWOO», а саме, - був не уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ2107», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та від удару якого автомобіль «ВАЗ 2107» в`їхав у транспортний засіб «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , який під керуванням водія [PERSON] , стояв припаркований попереду. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. 1.4, 1.5, 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України. Крім того, водій [PERSON] 28 січня 2017 року о 17 год. 52 хв. по вул. Бродівській в м. Тернополі керуючи транспортним засобом «FORD TRANSIT CONNECT», номерний знак [NUMBER] будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту автомобілів «ВАЗ2107», реєстраційний номер [NUMBER] та «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , був проведений огляд транспортного засобу та складено акти огляду транспортних засобів та страхові акти №2300152821 від 07.09.2017 та №2300152395 від 05.09.2017, а також здійснено розрахунок сум матеріального збитку, яка для автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 37 700,00 грн. та для автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 12 383,65 грн. Потерпілі [PERSON] та [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявами на виплату страхового відшкодування. За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхових актів, позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 37 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0043287 від 08.09.2017 та суму страхового відшкодування у розмірі 37 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0043287 від 08.09.2017 та суму страхового відшкодування у розмірі 11 883,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0042897 від 06.09.2017. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача [PERSON] під час керування транспортним засобом марки «FORD TRANSIT CONNECT», номерний знак [NUMBER] , та отриманням транспортними засобами марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] та «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , механічних пошкоджень наявний причинний зв`язок. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач набув права вимоги на повернення раніше виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 083,05 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Судом встановлено, що саме з вини відповідача, який залишив місце пригоди, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортними засобами марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] та «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 49 083,05 грн., яку позивач відшкодував, згідно полісом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 49 083,05 грн. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved