Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 14774,97 грн., за договором №Б/Н від 28 травня 2016 року. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1 600 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] укладений договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13 007,59 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач у порушення вимог договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 20 грудня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 14 774,97 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1 600 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій позовній заяві просить суд розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, оскільки Банк, автоматично стягував з її картки для виплат соціальної допомоги, грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 травня 2016 року, між Публічним акціонерним товариством комерційного банку ПриватБанк та [PERSON] укладений договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13007,59 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-32). Згідно до розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 28 травня 2016 року, станом на 20 грудня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 14 774,97 грн., з яких: 12515,43 грн. - заборгованість за кредитом, 917,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1342,11 грн. - заборгованість за пенею та комісією (а.с.4). Також судом встановлено, що згідно Фінансового стану від 16 лютого 2017 року, з картки відповідача [PERSON], автоматично списувались грошові кошти на погашення кредиту, зокрема: 13 лютого 2017 року - 562,50 грн., 13 лютого 2017 року - 195 грн., 09 лютого 2017 року - 25 грн., 08 лютого 2017 року - 506,25 грн., 13 січня 2017 року - 506,25 грн., 10 січня 2017 року - 50 грн., 09 грудня 2016 року - 346,53 грн., 10 листопада 2016 року - 506,25 грн., 07 жовтня 2016 року - 506,25 грн.. Також відповідачем [PERSON] - 28 травня 2016 року було внесено на рахунки позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суму у розмірі 1210 грн.. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статті 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. -2- У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», автоматично списувалися грошові кошти з картки відповідача [PERSON], що підтверджується Фінансовим станом від 16 лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за Договором №Б/Н від 28 травня 2016 року про стягнення заборгованості, є підставними і підлягають до часткового задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved