Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -від шлюбу з відповідачем, який між ними було розірвано 7 листопада 2007 року, у них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні; -відповідач має сім'ю, вихованням та утриманням доньки не цікавиться, аліменти на утримання дитини не сплачує; -вона має можливість виїжджати за кордон до Німеччини, де має роботу та житло та має намір щоб дитина разом з нею поїхала для відпочинку, оздоровлення та відвідування школи на нетривалий період, але не може цього зробити, оскільки відповідач необґрунтовано та безпідставно не дає своєї згоди на оформлення документів; -такі дії відповідача призводять до ускладнення процедури оформлення документів на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, переносу запланованих поїздок за межі України, затримки у придбанні білетів, додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових затрат; -при цьому відповідач жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову у наданні дозволу на оформлення документів на виїзд за кордон їх доньки, не наводить; -вона вважає, що такі дії відповідача шкодять інтересам дитини та не сприяють всебічному так гармонійному розвитку дитини; -вона наголошує на тому, що поїздка за кордон здійснюється тільки для оздоровлення, відпочинку дитини та відвідування школи на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України; -таким чином, жодні права батька дитини /відповідача/, встановлені чинним законодавством України, в тому числі на побачення з дитиною, порушуватися не будуть, звернулася до суду з позовом та просила: дозволити їй, без згоди батька [PERSON], оформити документи для виїзду неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України до Німеччини з метою оздоровлення, відпочинку та відвідування школи; надати їй дозвіл на багаторазове вивезення за кордон доньки [PERSON] та перебування її за кордоном без згоди батька [PERSON] до досягнення нею шістнадцятирічного віку та на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Під час розгляду справи в суді позивач звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог /а.с.27/ та просила: 1-й пункт позовних вимог залишити без змін, а 2-й пункт позовних вимог викласти в наступній редакції: дозволити виїзд з України за кордон і повернення на територію України неповнолітній - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON], або у супроводі із уповноваженою нею особою, без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], строком на 2 роки. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву /а.с.32/, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи неодноразово був повідомлений належним чином: шляхом направлення йому судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи у відповідності до ст.74 ЦПК України за місцем його реєстрації /а.с.16-17,25-26,/, а також через оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №61 (4676) від 22 серпня 2017 року /а.с.31/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. 31 серпня 2017 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи - сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що підтверджується: свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.6/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/ та довідкою Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області /а.с.8/. Позивач має можливість виїжджати за кордон до Німеччини, де має роботу та житло та має намір щоб дитина разом з нею поїхала для відпочинку, оздоровлення та відвідування школи на нетривалий період до Німеччини, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої дитини за кордон, і отримати таку згоду позивач не може. Тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон неповнолітньої дитини разом з нею або уповноваженою особою, без згоди їх батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітньою дитиною на відпочинок, оздоровлення та відвідування школи на нетривалий період за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сім'ї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved