Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 6045,00 грн. заборгованості згідно договорів про надання юридичних послуг та судові витрати, мотивуючи тим, що між ним та СТОВ «Можарівське» в 2011 році існували цивільно-правові відносини на підставі укладених договорів про надання юридичних послуг, відповідно до яких позивач надав відповідачу юридичні послуги, але до цього часу відповідач не розрахувався. В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Однак, згідно заяви просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечує із тих підстав, що у підписаних актах надання послуг не конкретизовано, які саме юридичні послуги надавав позивач. Окрім того, товариство не знає, чи підписував дані договори та акти колишній директор [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази прийшов до наступного висновку. З договору № 4 від 01.08.2011 року вбачається, що між СТОВ «Можарівське» та позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно п. 1.1 договору позивач зобов'язується надати відповідачу консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів СТОВ «Можарівське» протягом серпня 2011 року. Згідно п. 1.4 договорів СТОВ «Можарівське» зобов'язалося своєчасно оплатити надані позивачем послуги. Як вбачається із п.4.1 договору СТОВ «Можарівське» сплачує позивачу винагороду в сумі 2015,00 грн. Згідно п.4.2 договору винагорода визначена п.2.1 цього договору сплачується одноразово авансом, але не пізніше 20 числа місяця в якому надається послуга (а.с.3). З договору № 7-ЮаК від 03.10.2011 року вбачається, що між СТОВ «Можарівське» та позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно п. 1.1 договору позивач зобов'язується надати відповідачу консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів СТОВ «Можарівське» протягом жовтня-листопада 2011 року. Згідно п. 1.4 договорів СТОВ «Можарівське» зобов'язалося своєчасно оплатити надані позивачем послуги. Як вбачається із п.4.1 договору СТОВ «Можарівське» кожного місяця сплачує позивачу винагороду в сумі 2015,00 грн. Згідно п.4.2 договору винагорода визначена п.2.1 цього договору сплачується одноразово авансом, але не пізніше 20 числа місяця в якому надається послуга (а.с.4). З актів надання послуг від 31.08.2011 року, 31.10.2011 року, 30.11.2011 року вбачається, що позивачем були повністю надані, а відповідачем прийняті юридичні послуги на загальну суму 6045,00 грн. (а.с. 5-7). Сторони даних актів жодних претензій стосовно прийняття здачі наданих послуг одна до одної не мають. Як вбачається із вимоги про виконання грошового зобов'язання в порядку ст.530 ЦК України (а.с.8) та поштових документів (а.с.9-10) позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про виконання обов'язку по оплаті винагороди за надані юридичні послуги в розмірі 6045 грн. На час розгляду справи будь-яких доказів стосовно погашення заборгованості відповідачем перед позивачем не було надано. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з тексту укладених між сторонами договорів, їх предметом є надання юридичної послуги в обсязі та умовах, передбачених даними договорами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з п. 4.1. договору за роботу, виконану виконавцем, замовник сплачує грошові кошти щомісячно в сумі 2015,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вже зазначалося вище, відповідно до п. п. 4.1., 4.2. договору за роботу, виконану виконавцем, замовник перераховує грошові кошти щомісячно в сумі 2015,00 грн. Розрахунки за роботу здійснюються замовником одноразово авансом, але не пізніше до 20 місяця в якому надається послуга. На виконання умов договору позивач надавав відповідачеві зазначені послуги, підтвердженням чого, є підписані акти виконаних робіт. Доказів звернення відповідача до позивача з запереченнями щодо якості наданих послуг або відмови від надання послуг, відповідач суду не надав. Твердження представника відповідача, що у підписаних актах надання послуг не конкретизовано, які саме юридичні послуги надавав позивач є безпідставними, оскільки юридичні послуги - це нематеріальне благо, яке споживається в процесі вчинення певної діяльності, не набуваючи матеріалізованого вигляду і як наслідок цього, його не можливо конкретизувати. Стосовно пояснень представника відповідача, що товариство не знає, чи підписував дані договори та акти колишній директор [PERSON], суд зазначає, що дані твердження також безпідставні і не підтверджені будь-якими доказами. Таким чином, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання щодо вчасної та повної оплати наданих йому послуг. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved