Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що 16.07.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № б/н, який складається із заяви позичальника, умови надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою. Відповідно до умов даного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався повернути позивачу кредит та відсотки, в порядку і в терміни, встановлені договором. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого, виникла заборгованість у розмірі 22 268,72 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю з мотивів викладених у позовній заяві та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 16.07.2008 р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, який складається із заяви позичальника, умови надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою, надалі - договір. Згідно умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки та виконати інші зобов'язання за договором у повному обсязі. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 3 000,00 грн., на терміни і на умовах, передбачених у кредитному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Пунктом 6.5 договору зазначено, що позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за його використання, при завищенні платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України, передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Як вбачається із пункту 8.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових обов'язків, передбачених кредитним договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 22 268,72 грн., яка складається з: 2 685,00 грн. - заборгованості за кредитом; 11 327,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 720,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 036,61 грн. - (процентна складова). Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за договором, у результаті чого, виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 268,72 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved