Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5719071 від 2 квітня 2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» /далі Позивач/, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля, марки «Опель Вектра», держномер АО4460ВА; -при цьому страхова сума за даним Договором страхування за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00грн., франшиза 500,00грн., строк дії договору з 3 квітня 2015 року по 2квітня 2016 року; -в межах строку дії даного страхового полісу Позивач отримав заяву за вищевказаним договором страхування за підписом [PERSON] від 2 липня 2015 року, в якій повідомлялось про настання події з ознаками страхової, що мала місце 21 червня 2015 року, о 1 годині 50 хвилин, в м.Хуст по вулиці Шевченка /надалі ДТП/, внаслідок якої завдано шкоду майну потерпілого автомобілю «[PERSON] А8», держномер АО0277АТ, у звязку з чим в цей же день представник Позивача здійснив огляд даного автомобіля та виявив на ньому технічні пошкодження, в підтвердження чого було складено [PERSON] огляду транспортного засобу за підписами аварійного комісара та довіреної особи власника транспортного засобу [PERSON]; -в подальшому позивач отримав від [PERSON] заяву на виплату страхового відшкодування по Страховій справі №1559 від 20.07.2015 року разом з довіреністю від 3 серпня 2009 року зі строком дії до 3 серпня 2019 року, в якій власник автомобіля «[PERSON] А8», держномер АО0277АТ, [PERSON] уповноважує його вчиняти юридично значимі дії по даному транспортному засобу, зокрема одержувати грошові суми; -28 липня 2015 року постановою Хустського районного суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП; -на підставі зібраних документів позивачем було прийнято рішення у формі Страхового акту №АІ 15GL-1559 від 27 серпня 2015 року про визнання даної події страховим випадком; -за змістом п.34.4 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01.07.2004 року /далі Закон/: для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники; -на виконання вимог Закону та з метою визначення розміру збитків, заподіяних потерпілому, уповноважений працівник Страховика склав [PERSON] №746/15 розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу по Страховій справі №1559/15 від 18 серпня 2015 року, згідно з яким первісна вартість матеріальної шкоди обєкта розрахунку автомобіля [NUMBER], становить 43815грн.77коп. та 43315грн.77коп. - за вирахуванням франшизи у розмірі 500грн.; -виплата страхового відшкодування на суму 43315грн.77коп. проведена Позивачем на користь уповноваженого отримувача страхового відшкодування [PERSON] платіжним дорученням №5087 від 4 вересня 2015 року; -за змістом підпункту «в» п.38.1.1 ст.38 Закону: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди; -з метою надання можливості [PERSON] у добровільному порядку відшкодувати заподіяну з його вини шкоду Позивач звертався до нього з листом від 19 жовтня 2015 року з проханням до 10 листопада 2015 року відшкодувати шкоду або надати Позивачу копії документів, які підтверджують належність до соціально вразливих категорій населення, та відомості про власні доходи та доходи членів сімї для вирішення питання про розстрочку виплати заборгованості, який відповідач отримав, що підтверджується копією фіскального чека від 19жовтня 2015 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; -однак на вказаний лист відповідач не відповів, заборгованість не погасив, ніяких копій документів Позивачу не надав, що свідчить про фактичну відмову від добровільного виконання своїх зобовязань,\~\~ звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з [PERSON] на користь позивача 43315грн.77коп. шкоди /в порядку регресу/ та 1218грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши до суду заяву /а.с.38/, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.45/, згідно якої позов не визнала, вважала його безпідставним та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність відповідача. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності представника позивача, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою судді Хустського районного суду Сідея Я.Я. від 28 липня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП /а.с.12/. Згідно даної постанови: [PERSON] 21 червня 2015 року, о 1 годині 50 хвилин, в м.Хуст по вулиці Шевченка, керуючи автомобілем, марки «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], не обравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Після чого [PERSON] зник з місця ДТП. Дана обставина підтверджується протоколом, серії АП1 №451465, про адміністративне правопорушення від 22 червня 2015 року, поясненнями [PERSON], схемою місця ДТП від 21 червня 2015 року. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.122-4,124 КУпАП /а.с.12/. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України: вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вищевказані обставини доказуванню не підлягають, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв за шкоду, заподіяну життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5719071 від 02.04.2015 року /а.с.24/. Страхова сума /ліміт відповідальності/ за шкоду, заподіяну майну, встановлена в сумі 50000грн., розмір франшизи складає 500грн. /а.с.24/. Згідно статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі: -заяви [PERSON] /а.с.21,23/; -довіреності від 3 серпня 2009 року, в якій власник автомобіля [NUMBER], [PERSON] уповноважує [PERSON] вчиняти юридично значимі дії по даному транспортному засобу, зокрема одержувати грошові суми /а.с.22/; -страхового акту №АІ 15GL-1559 від 27 серпня 2015 року /а.с.11/; -розрахунку страхового відшкодування /а.с.13-20/; -платіжним дорученням №5087 від 4 вересня 2015 року було сплачено уповноваженому власнику автомобіля, марки «AUDI A8», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 43815грн.77коп. /а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України: особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1188 ЦК України: шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення №6472 від 9 листопада 2015 року /а.с.7/ - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1218грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved