Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, вказавши в заяві, що 10.08.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 910.17218, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 73398,80 грн., у тому числі на купівлю транспортного засобу ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] , який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з кінцевим терміном користування кредитними коштами до 10.08.2019 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов`язаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, позичальник взяла на себе зобов`язання сплачувати нараховану суму коштів, згідно з графіком щомісячних платежів. Відповідно до п.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку проценти у розмірі 16,99% та інші обов`язкові платежі. Відповідно до умов кредитного договору, банк має право ініціювати перед позичальником перегляд зміни процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. У разі незгоди позичальника з запропонованим банком переглядом(зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов`язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити банк про свою незгоду. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 06.08.2018 року виникла заборгованість в сумі 129665,61 грн., яка складається з : -основного боргу в сумі 17667,61 грн.; -простроченого боргу в сумі 47242,13 грн.; -прострочені проценти в сумі 60228,66 грн.; -строкові проценти 815,79 грн.; -дебіторської заборгованості в сум 1876,45 грн.: -інші штрафні санкції 1834,97 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] , який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Умовами договору застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені заставодавця в порядку положень Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права. З урахуванням викладеного, позивач просить вилучити у [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] та передати ПАТ «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819, адреса реєстрації: м.Львів, вул.. Валова, буд. 11, на період до його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь ПАТ «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819 за кредитним договором № 910.17218, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в сумі 129665,61 грн., яка складається з: -основного боргу в сумі 17667,61 грн.; -простроченого боргу в сумі 47242,13 грн.; -прострочені проценти в сумі 60228,66 грн.; -строкові проценти 815,79 грн.; -дебіторської заборгованості в сум 1876,45 грн.: -інші штрафні санкції 1834,97 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особ2-власника, які пов`язані з продажем автомобіля, тощо. Стягнути з відповідача на користь банку витрати по сплаті судового збору в сумі 1967,36 грн. та інші можливі витрати, пов`язані з розглядом справи. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позові зазначив, у разі неявки представника позивача в судове засідання просить суд розглядати справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ст. 128-130 ЦПК України. У встановлений ч. 1 ст. 193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 20.09.2018 року у справі п`ятнадцятиденний строк, відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.08.2012 року між ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.17218, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 73398,80 грн. на строк 84 місяці для: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] у сумі 71260,00 грн.; фінансування страхового платежу для страхування життя позичальника в сумі 2138,80 грн. Відповідно до умов, визначених у параграфі 2 вказаного договору, за користування кредитом протягом 24 місяців позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою в розмірі 16,99% річних, а починаючи з 25-го місяця користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 1,2300% (Маржу Банку). Пунктами 2, 5 вказаного параграфу встановлено, що змінна частина ставки дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць. Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін до Договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід`ємною частиною Договору. Згідно ст. Згідно з параграфом 9 кредитного договору в разі порушення позичальником оплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів або більше ніж на 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% та 0,65% відповідно від прострочення суми боргу за кожен день прострочки. 11.09.2012 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 910.17218 від 10.08.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 910.17218, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Маніла О.Р. та зареєстрований в реєстрі за № 7742, за умовами якого заставодавець передав у заставу заставодержателю наступне майно: транспортний засіб марки ЗАЗ TF69YO, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР № 3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 09.08.2012 року, який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР № 3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 09.08.2012 року. Заставна вартість предмету застави встановлена в розмірі 80960,00 грн. Відповідно до п. 1 параграфу 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення Заставодержателем погіршення стану предмету застави або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності Предмету застави; смерті Заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п. п. 2, 3 параграфу 5 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю. Окрім цього, пунктом 1 параграфу 3 договору, регламентовано, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 параграфу 5 Договору та/або у випадку порушення Заставодавцем вимог п. 5 параграфу 5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-10цс13 від 06 березня 2013 року. Згідно з п. п. 2, 3 параграфу 5 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю. Право на звернення до суду за захистом передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо вимоги про вилучення у [PERSON] транспортного засобу як предмету застави суд зазначає наступне. Пунктом 1 параграфу 3 договору, регламентовано, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 параграфу 5 Договору та/або у випадку порушення Заставодавцем вимог п. 5 параграфу 5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Таким чином, у вказаному пункті надано право заставодержателю самостійно вилучити предмет застави від заставодавця чи третіх осіб. Проте позивачем жодним чином не доведено те, що ними вживались які-небудь заходи щодо вилучення предмету застави від [PERSON] . Для реалізації зазначеного способу необхідні тільки воля та вчинення дій з боку заставо держателя ( з огляду на те, що договором застави не передбачено іншого порядку). Тому позивач обрав неправильний спосіб захисту. Проте це не позбавляє можливості відповідно до Закону України «Про заставу» звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в інший спосіб, ніж той, який визначений договором застави як позасудовий. Окрім цього, на думку суду, ці позовні вимоги є похідними від вимог банку про звернення стягнення на предмет застави, і лише у випадку задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави суд може вирішити питання про вилучення предмета застави у заставодавця або третіх осіб.

Outcome: dismissed