Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 02.11.2018р. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування зазначив, що 23.08.2019р. він вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON] . У вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Його майновий та сімейний стан змінилися та не дозволяє йому сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Враховуючи вищенаведене просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача. Представник позивача та позивач позов підтримали, просили справу розглянути за їх відсутності, надали згоду на заочний розгляд справи (а.с. 22, 31). Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 16), про що свідчить отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 20, 28), однак в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 30.10.2018р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.11.2018 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23.08.2019 року (а.с. 12) та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Як вбачається з довідки Балаклійського РВ ДВС Східного МУМЮ (м. Харків) від 17.08.2020р. заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.08.2020р. у [PERSON] відсутня (а.с. 24). Ці обставини сторонами не заперечувались. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Позивач посилався на те, що після ухвалення 02.11.2018р. рішення про стягнення з нього аліментів змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів у зв`язку з тим, що у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище - він одружився та в нього народилася ще одна дитина, яка потребує його матеріальної допомоги, тобто на даний час у нього на утриманні перебуває двоє дітей, тому він не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів у нього дійсно змінилося матеріальне становище та сімейний стан, і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, гарантований розмір аліментів, який повинен стягуватись з платника аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто на кожного з 2-х дітей припадає по 1/6 частці (1/6+1/6=1/3), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд приходить висновку про те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини з позивача на користь відповідача за рішеннями суду з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved