Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 197/П/РП/2007-840, відповідно до умов якого позичальник отримав від Банку кредиту у розмірі 67064,78 доларів США строком до 11 липня 2022 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,49% річних. Кредит був наданий на споживчі цілі. 21.08.2008 року між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами якої було змінено суму мінімально необхідного платежу та встановлено в розмірі 617,67 доларів США, а також встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 10.10.2016 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» і з відповідача [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за Кредитним договором у розмірі 284242,29 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього стягнуто 286062,29 грн. На даний час судове рішення відповідачем не виконано, заборгованість не погашена. На підставі викладеного Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами за період з 17.08.1010 року по 31.01.2017 року в розмірі 24303,68 доларів США, що еквівалентно 658132,35 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1232,22 доларів США, що еквівалентно 33367,94 грн., 3% річних від прострочених платежів по кредиту в розмірі 840,52 доларів США, що еквівалентно 22760,89 грн., 3% річних від суми прострочених процентів у розмірі 573,40 доларів США, що еквівалентно 15527,41 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 197/П/РП/2007-840, відповідно до умов якого позичальник отримав від Банку кредиту у розмірі 67064,78 доларів США строком до 11 липня 2022 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,49% річних. Згідно п. 1.2.1 Кредитного договору, даний кредит має цільове призначення - придбання цінних паперів - облігацій у бездокументарній формі випуску. 21.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами якої було змінено суму мінімально необхідного платежу та встановлено в розмірі 617,67 доларів США, а також встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 10.10.2016 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» і з відповідача [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за Кредитним договором у розмірі 284242,29 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього стягнуто 286062,29 грн. Згідно п. 8.5 Кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань. Рішення суду набрало законної сили і на його виконання судом були видані виконавчі листи, що були пред'явлені позивачем на виконання до Відділу ДВС. Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті чого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у разі порушення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 3.3.3 цього Договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.2.3 цього Договору, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Так, станом на 01.02.2017 року заочне рішення Деснянськогорайонного суду м. Києва від 07.12.2010 року не виконано, а тому з відповідача підлягає стягненню сума нарахованих відсотків за період з 17.08.2010 року по 31.01.2017 року в розмірі 24303,68 доларів США, що еквівалентно 658132,35 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1232,22 доларів США, що еквівалентно 33367,94 грн., 3% річних від прострочених платежів по кредиту в розмірі 840,52 доларів США, що еквівалентно 22760,89 грн., 3% річних від суми прострочених процентів у розмірі 573,40 доларів США, що еквівалентно 15527,41 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 11252,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved