Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 02.11.2010 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість. Станом на 31.12.2017 року сума заборгованості становить 50 268,23 грн., з яких: 3 888,86 грн. - заборгованість за кредитом; 40 122,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 386,96 грн. -заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова) та 2 369,92 грн. - штраф (процентна складова). Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 268,23 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, прохає суд зменшити суму заборгованості. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 02.11.2010 року між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві від 02.11.2010 року. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 31.12.2017 року має заборгованість, яка становить 50 268,23 грн., з яких: 3 888,86 грн. - заборгованість за кредитом; 40 122,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 386,96 грн. -заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова) та 2 369,92 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг (надалі умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку зобов'язаний виконати обов'язки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В пункті 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Разом із тим, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Умовами кредитного договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості по будь-якому грошовому зобов'язанню на 5 і більше днів або при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Такі умови вказують, що передбачені договором пеня і штраф застосовуються одночасно за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільної відповідальності за одне і те саме порушення. Штраф визначений як один вид відповідальності, що має дві складові - фіксовану частину і процентну складову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог банку за виключенням штрафу в розмірі 500,00 грн. (фіксована складова) та 2 369,92 грн. (процентна складова). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.11.2010 року станом на 31.12.2017 року в розмірі 47 398,31 грн., яка складається із: 3 888,86 грн. - заборгованості за кредитом; 40 122,49 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 3 386,96 грн. - заборгованості за пенею. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 661,40 грн. судового збору (47 398,31 грн. х 1 762 грн. /50 268,23 грн.).

Outcome: partial