Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про визнання неї власником розташованих по вулиці Миронівській 9 в селі Руда Любомльського району Волинської області житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування. Вимоги обґрунтувала тим, що 05.12.2010 року померла її баба [PERSON], а сама є спадкоємцем за заповітом після смерті 30.08.2015 року її діда [PERSON]. Спадщину прийняла, подавши заяву нотаріусу. Однак спадкові права не може оформити, оскільки майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах. Іншим спадкоємцем майна є її мати [PERSON], донька померлого [PERSON], однак вона не претендує на спадкове нерухоме майно. Будівлі відповідають державним нормам і правилам, придатні для експлуатації і проживання, а самочинне будівництво не виявлене. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Хворостівський сільський голова направив у суд заяву про розгляд справи за відсутності представника Ради та визнання позову. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування свідчить, що прийняття визнання відповідачами позову суперечитиме закону. У звязку з цим суд дослідив докази в повному обємі і прийшов до такого висновку. Спірні правовідносини регулюються главами 84, 85, ст.ст.1258, 1261, 1268, 1273, 1275, 1278 ЦК України, ст.ст.60, 61, 70 СК України. З технічного паспорта на спадкове майно встановлено, що будівлі збудовані в 1977 році. Як вбачається з довідок Хворостівської сільської Ради Любомльського району Волинської області та копії свідоцтва про народження відповідача [PERSON], померлі [PERSON] та [PERSON] були подружжям, а отже з огляду на положення ст.ст.60, 61, 70 СК України спірне майно перебувало в їх спільній сумісній власності з рівними частками кожного. Відтак після смерті [PERSON] спадкуванню підлягала її частка в цій спільній сумісній власності, так само як і частка [PERSON] після його смерті. При цьому спадкування в першому випадку наступало за законом, в другому за заповітом. Відповідно до довідки Хворостівської сільської Ради та інформації Любомльської державної нотаріальної контори на час смерті [PERSON] з числа спадкоємців першої черги з нею проживали чоловік [PERSON] та донька [PERSON], які прийняли спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України в розмірі 1/4 майна кожен і від неї протягом 6-місячного строку в порядку ст.1273 ЦК України не відмовились. З огляду на рівність часток у спірному майні в результаті прийняття спадщини [PERSON] став володіти 3/4 домоволодіння. Таким чином, після смерті останнього за складеним ним в користь позивачки заповітом підлягає спадкуванню саме ця частка. З врахуванням викладеного заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial