Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач, ПАТ «Укргазбанк», звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 38218,04 грн. Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №494/2012-Р від 24.12.2012. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред'явили. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АБ «УКРГАЗБАНК» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач-1) був укладений кредитний договір № 494/2012-Р від 24 грудня 2012 року (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу-1 грошові кошти, а Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит у сумі 67900,00 грн. Кредит надано на придбання автомобіля марки Богдан, моделі 211040, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER], колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER], який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях. Згідно п. 1.3.1 Кредтного договору кредит надано з 24 грудня 2012 року по 23 грудня 2015 року. Відповідно до п.п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Кредтного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом: за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,6% річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, пердбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,6% річних. Пунктом 4.2.3 Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням ї виконання більше ніж на один банківський день), що випливають з цього договору. Відповідно до п. 4.3.1 Кредитного договору Відповідач-1 зобов'язався використати кредит на зазначені у п. 1.2 цього Договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього Договору. Згідно п. 5.1 Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання обов'язків за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки, у тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитними коштами та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору. Згідно п. 8.3 Кредитного договору цей договір набирає законної сили з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (Відповідачем-2, Поручителем), [PERSON] (Відповідачем 1) був укладений Договір поруки №494/2012-Р/П від 24.12.2012. Відповідно до п. 1.1 Договору поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №494/2012-Р від 24.12.2012. Згідно п. 1.2 Договору Відповідач-2 несе солідарну відповідальність з Відповідачем-1 перед Позивачем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п. 1.4 Договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитним коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором. Згідно п. 2.1 Договору у випадку невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя. Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання Відповідача-1 за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо Позивач протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання Відповідача-1 за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо Позивач не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладання цього договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №494/2012-Р від 24.12.2012, станом на 24.05.2018 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором, яка складає 38218,04 грн., у тому числі: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 - 4 836,15 грн.; - заборгованість за кредитом - 33 381,89 грн. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода. Пунктом 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Пунктом першим статті 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, позичальник [PERSON] погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що порука припиняється, якщо Позивач протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання Відповідача-1 за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п. 1.3.1 Кредтного договору кредит надано з 24 грудня 2012 року по 23 грудня 2015 року. ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом 08 червня 2018 року (а.с.22). Зазначене свідчить про те, що позивачем вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту пред'явлені в межах встановленого строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 881 грн.

Outcome: approved