Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2015р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 17.02.2012р. фізична-особа підприємець [PERSON] через систему інтернет клієнт-банкінг приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті, які разом складають договір банківського обслуговування б\\н від 17.02.2012р. та взяла на себе зобов`язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредитний ліміт у розмірі 18\~300грн. Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання не виконав та станом на 28.08.2015р. має заборгованість у загальній сумі 53\~651,63грн. 22.07.2014р. ФОП [PERSON] було виключено з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності. У зв`язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 53\~651,63грн. Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 07.12.2015р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі та стягнено з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 53\~651,63грн. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 14.01.2021р. вказане заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду. У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Маякова І.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 10\~678,53грн., посилаючись на висновок ВСУ та виходячи з розрахунків вважав, що сплачені відповідачем суми слід врахувати як сплату основного боргу. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно копії заяви від 17.02.2012р. (а.с.10) фізична особа-підприємець [PERSON] приєдналась і погодилась з умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, клієнтом накладено електронно-цифровий підпис у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват24 17.02.2012. Банк за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту на вказаному рахунку. Про розмір ліміту Банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій форм або через встановлені засоби електронного заявку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами Банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті і разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Відповідно витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-22), викладено умови надання послуг «ПриватБанк»; підпис відповідача про ознайомлення з Умовами відсутній. Відповідно витягу з Тарифів Банку (а.с.23-24), викладено умови надання послуг «ПриватБанк»; підпис відповідача про ознайомлення з Умовами відсутній. Відповідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про розміри встановлених кредитних лімітів від 31.08.2015р. (а.с.26) клієнту [PERSON] підприємець встановлено ліміти у валюті українська гривня: 17.02.2012 6000, 05.11.2012 13000, 04.02.2013 16300, 04.03.2013 18300. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.27-28) заборгованість відповідача всього станом на 28.08.2015р. складає 53\~651,63грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 17\~275,42грн., заборгованість по процентам 16\~635,57грн, заборгованість з комісії 2\~963,12грн., нарахована пеня 16\~777,52грн. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки сторонами не оспорюється обставина того, що з 22.07.2014р. суб`єкт підприємницької діяльності ФОП [PERSON] припинено, та оскільки відповідно до ч.1 ст.52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном, крім майна, на яке згідно з законом не може бути звернено стягнення, у зв`язку з чим суд вважає що дана справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З наданих позивачем копії заяви (а.с.10), роздруківок витягу з Умов (а.с.11-22), витягу з тарифів (а.с.23-24) неможливо встановити конкретні запропоновані відповідачу умови під час укладення договору щодо сплати процентів та неустойки. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічний висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17 провадження 14-131цс19. У зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача процентів та комісії відсутні. Крім того, з наданого позивачем та дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості (а.с.27-28) вбачається, що відповідачкою [PERSON] починаючи з березня 2012 року по січень 2014 року вносились грошові кошти за кредитним лімітом отриманим у АТ КБ «ПриватБанк», які позначені у розрахунку як сплата відсотків у сумі 2\~916,75грн. (22,85+ 328,46+ 356,00+ 7,90+ 3,95+ 3,96+ 11,88+ 4,01+ 4,01+ 4,00+ 4,02+ 12,04 +4,02 +4,03 +4,03 +4,03 +12,10 +4,04 +4,05 +4,04 +4,05 +12,16 +4,06 +8,59 +8,61 +8,60 +34,47 +17,24 +156,00 +10,79 +10,79 +10,81 +43,51 +10,94 +10,94 +15,46 +931,16 +12,18 +17,70 +763,05 +12,19 +36,43 +12,17 = 2\~916,75грн.), як сплата комісії у сумі 2\~563,75грн. (52,84+ 53,31+ 108,00+ 28,45+ 187,55+ 54,00+ 53,47+ 29,64+ 86,71+ 24,75+ 92,25+ 82,60+ 63,26+ 329,40+ 164,70+ 329,40+ 164,70+ 38,02+ 395,55+ 60,45+ 164,70 = 2\~563,75), та як сплата пені у сумі 46,38грн. (1,17+ 4,59+ 0,53+ 4,38+ 0,48+ 5,44+ 4,45+ 0,27+ 20,00+ 5,07 = 46,38), а згідно наданої представником відповідача копії платіжного доручення (а.с.161) 28.12.2020р. проведено оплату у сумі 1\~070,01грн. на користь АТ КБ «ПриватБанк» за борг [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення суду. Таким чином, у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк», яка складається з заборгованості за тілом кредиту і, виходячи з зазначеної у розрахунку позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17\~275,42грн. (а.с.27-28) та з вирахуванням внесених відповідачкою [PERSON] за період з березня 2012 року по січень 2014 року грошових коштів за кредитним лімітом отриманим у АТ КБ «ПриватБанк» та які позначені у розрахунку позивача як сплата відсотків у сумі 2\~916,75грн., як сплата комісії у сумі 2\~563,75грн. та як сплата пені у сумі 46,38грн., та з вирахуванням суми у розмірі 1\~070,01грн., сплаченої 28.12.2020р. на користь АТ КБ «ПриватБанк» за борг [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення суду (а.с.161), заборгованість становить 10\~678,53грн. (17275,42 2\~916,75 2\~563,75- 46,38 1\~070,01 = 10\~678,53) та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Таким чином позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по сплаті основної суми кредиту станом на 28.08.2015р. у сумі 10\~678,53грн., а в частині стягнення заборгованості у сумі 42\~973,10грн. слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 242,42грн.

Outcome: partial