Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач просить визначити їй додатковий строк терміном 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 034540 та серії ЖТ № 034541 виданих 12 березня 2003 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 12.02.2003 року за № 47, які зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1540 та № 1541, кадастрові номера земельних ділянок: № 1824280900:03:000:0051 та № 18240900:07:000:0176, мотивуючи тим, що після смерті племінника вона стала спадкоємцем належного йому майна. Вона пропустила термін звернення до нотаріальної контори, оскільки є жінкою похилого віку, хворію на ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз кінцевої артерії. У зв'язку з хворобою вона була позбавлена можливості в установлений законом 6-ти місячний строк подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилась, але в заяві просить справу розглядати у її відсутність в присутності адвоката [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, але надав заяву в якій просить справу розглянути без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка та дослідивши наявні в матеріалах справи докази прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.3) [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22 серпня 2008 року, яке набрало чинності 01.09.2008 року (а.с.4) встановлено факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] є сестрою [PERSON]. При огляді в судовому засіданні справи №2-1083/08 було встановлено, що рішення від 22.08.2008 року приймалось на підставі документів в яких зазначено по-батькові [PERSON] як [PERSON] так і [PERSON]. Окрім того, даний факт підтверджується наданням у судовому засіданні свідком документів позивача [PERSON], на підставі яких приймалося рішення суду, де вказано по-батькові [PERSON] ( посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської АЕС та пенсійне посвідчення). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.23-25) матір'ю [PERSON] являється [PERSON]. Таким чином позивач - рідна тітка померлого [PERSON] і як наслідок цього являється спадкоємцем третьої черги (ст.1263 ЦК України). Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину в судовому засіданні не встановлено. Так, згідно повідомлення Овруцької ДНК від 18.11.2014 року (а.с.20) після померлого [INFO] [PERSON] спадкові справи не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не звертались. У відповідності до довідки Великофоснянської сільської ради від 24.10.2014 року (а.с.9) [PERSON], який помер [INFO] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] один. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.10.2014 року (а.с.7) вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її рідного племінника [PERSON] у зв'язку з тим, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини та не доведено факт родинних відносин. Згідно довідки В.Фоснянської амбулаторії медичної практики сімейної медицини від 25.10.2014 року №126 (а.с.8) [PERSON]. зверталась за медичною допомогою 31.01.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 31.01.2007 року і в цей строк позивач не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 26.09.2012 року по справі №6-85 цс 12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивач пропустила строк прийняття спадщини у зв'язку з хворобою і була позбавлена можливості в установлений законом 6-ти місячний строк подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, а тому суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Із державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 034540 та серії ЖТ № 034541 (а.с.5-6) вбачається, що вони видані на ім'я «[PERSON]». Листом № 6268 від 03.11.2014 року відділом Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області відмовлено [PERSON]. щодо внесення виправлень до державних актів на право власності на земельні ділянки оскільки інструкції, які б регулювали питання по внесенню виправлень до державних актів втратили чинність. Крім того, із внесенням змін до норм земельного законодавства з 1 січня 2013 року ні у відділі Держземагенства в Овруцькому районі, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, вони не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. (а.с.10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він син позивача. [PERSON] являється його двоюрідним братом, а [PERSON] його рідною тіткою по матері. В селі та він сам знав [PERSON] як «[PERSON]» так його й називали. Після його смерті мати знайшла дані державні акти у нього в хаті. Інших спадкоємців не має. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивості фактів викладених у позові та повідомлених представником позивача та свідком у судовому засіданні. Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 034540 та серії ЖТ № 034541, які видані на ім'я «[PERSON]» належать [PERSON], а відмінність у написанні ім'я зумовлена технічною помилкою допущеною особою, що формувала списки для видачі державних актів. Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для його задоволення, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення спадщини та реалізації його права власності. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 365,40 грн. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved