Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], втратившими право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, вона є власником квартири №8 , що розташована за адресою: проспект Ватутіна,4, м. Ватутіне, Черкаська область. У вказаній квартирі зареєстрована співмешканка її сина [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO]. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, жодних витрат по утриманню квартири не несуть. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у квартирі порушує її право, як власника зокрема вона не має можливості продати вказану квартиру, крім того несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Позивач не може вирішити вказане питання в добровільному порядку, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Представник третьої особи подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення вказаного позову та просить розглянути справу за відсутності представника. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд,\~дослідивши письмові\~докази справи,\~вважає\~за необхідне\~заявлений позов\~задовольнити повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (а.с.8, 10). Відповідно до копії будинкової книги (13-14) у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається із акту депутата від 16.07.2018 року (а.с.15), відповідачі за вказаною адресою фактично не проживають. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує право позивача, як власника, зокрема, вона не має можливості розпоряджатися своїм майном, крім того несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник. квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням... Крім того, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України №2 від 12.04.1985 р. суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім'ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації. А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON]І, [INFO], та [PERSON], 01.10. [INFO], втратившими право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Від відшкодування судових витрат позивач відмовилася. На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.72\~ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved