Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 07.12.2016 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 41622,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 15.11.2017 року загальна сума заборгованості становить 50353,22 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 38303,14 грн.; заборгованість за відсотками 5884,48 грн.; заборгованість за пенею та комісією 6165,60 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 2540,92 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Ухвалою суду від 31.01.2018 року ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленн6я сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Представником відповідача [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого посилаючись на те, що відповідач [PERSON] будь-яких угод про реструктуризацію боргу не підписувала, в задоволенні позову просить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 41622,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком погашення заборгованості до 31.12.2019 року та сплатою щомісячних платежів в сумі 1632 грн. 96 коп. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.2 Генеральної угоди встановлено, що за порушення позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк яких ще не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2540 грн. 92 коп. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 15.11.2017 року становить 52894,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 38303,14 грн.; заборгованість за відсотками 5884,48 грн.; заборгованість комісією 6165,60 грн.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 2540,92 грн.. (а.с.4). В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що відповідач [PERSON] не підписувала Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2016 року, оскільки зазначене спростовується наявністю підпису [PERSON] на вищевказаній угоді, а також здійсненням відповідачкою часткового погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.4, 6). Крім цього, відповідачем [PERSON] та її представником [PERSON] не подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що позбавляє суд сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, в тому числі щодо вирішення питання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, не ставила питання про призначення судової почеркознавчої експертизи, та головне, відповідачка не оспорювала даний кредитний договір, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 50353,22 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 1600 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved