Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач ПАТ УкрСиббанк 24 листопада 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з них суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23 серпня 2007 року в розмірі 11 461 доларів 62 центи США та суми боргу по сплаті пені в розмірі 19 636 гривень 47 копійок, стягнення судових витрат в сумі 4 252 гривень 14 копійок. В обґрунтування позову вказував, що 23 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, який 21 грудня 2009 року перейменований на Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11203224000. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 37 950 доларів США, який зобов'язався повернути у повному обсязі до 22 серпня 2017 року згідно графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,40 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно п.1.3.4 кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту було укладено договір поруки між АТ УкрСиббанк та [PERSON] за №1 від 23 серпня 2007 року. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно пункту 1.3 договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно п.7.1 кредитного договору за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї частки або його частини) та /або термінів оплати процентів та/або комісії, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 04 листопада 2015 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 11 461 доларів 62 центи США та пені у розмірі 19 636 гривень 47 копійок, з яких: - 10 120 доларів США - заборгованість за прострочення кредиту; ? 1 341 доларів 62 центи США заборгованість по прострочених процентах. ? 14 444 гривень 67 копійок - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; ? 5 191 гривень 80 копійок - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідачів 19 вересня 2015 року були направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості. Відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконали. Тому позивач з підстав умов кредитного договору, договору поруки, статей 525, 526, 530, 533,553,554,611,1048,1049,1050, 1054 Цивільного кодексу України просить суд його вимоги до відповідачів задовольнити. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання 15 липня 2016 року не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] та його представник по угоді адвокат [PERSON] в судове засідання 15 липня 2016 року не зявилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. 24 лютого 2016 року та 22 березня 2016 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове заперечення проти позову, в якому він не погоджується з заявленими позовними вимогами з наступних підстав. Відповідно до змісту позовної заяви AT «УкрСиббанк» посилається на отримання ним кредитних коштів в розмірі 37 950 доларів США, тоді як залишок суми боргу становить 10 120 доларів США. Враховуючи вимоги статті 59 ЦПК України належними доказами залишку заборгованості є відповідні банківські платіжні документи (заява па видача) готівки. меморіальні ордери, виписки з банківського рахунку гощо) щодо видачі кредиту і та його погашення. Водночас, позивачем не додано до позовної заяви жодного платіжного документа на підтвердження заявленої до стягнення суми основного боргу (тіла кредиту), а тому обставини, на які посилається позивач, щодо отримання ним кредиту та залишку боргу в розмірі 10 120 доларів США на його думку є недоведеними. Він також категорично не погоджується із розміром нарахованих позивачем процентів. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1 341.62 доларів США. Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №11203224000 від 13 серпня 2007 року за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 12,4 % річних. Але відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості починаючи з 30 травня 2014 року Банком періодично підвищується процентна ставка з 12,4 % річних до 24,8 % річних. Позивачем у позовній заяві не наводяться будь-які обгрунтування застосування у розрахунку заборгованості за нарахованими процентами підвищеної процентної ставки, яка є відмінною та вдвічі більшою від визначеного розміру процентної ставки у договорі про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23 серпня 2007 року - 12 % річних. Він зауважує, що підвищення процентної ставки здійснене AT «УкрСиббанк» в односторонньому порядку в порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Пунктом 9.2 договору про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23.08.2007 передбачена можливість кредитора збільшити процентну ставку в зв'язку з настанням певних обставин. При цьому розмір підвищення процентної ставки пунктом 9.2 договору не визначено. Цим же пунктом (9.2) договору визначено порядок збільшення розміру процентної ставки, який передбачає повідомлення банком позичальника про таку зміну ставки не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки. Повідомлення про зміну процентної ставки відбувається шляхом направлення поштою рекомендованого листа за адресою позичальника. В порушення вказаних умов договору про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23 серпня 2007року, а саме: положень пункту 9.2. AT «УкрСиббанк», збільшуючи процентну ставку в односторонньому порядку, не направив йому повідомлення, яке б містило інформацію про підстави збільшення процентної ставки, її новий розмір та початок дії такої ставки. Враховуючи те, що збільшення процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23 серпня 2007 року здійснено AT «УкрСиббанк» з порушенням умов кредитного договору, вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за процентами, розрахунок якої здійснено з урахуванням неправомірно підвищеної процентної ставки, не можуть бути задоволені судом. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин видачі кредиту та залишку основного боргу, а нарахування процентів здійснено з порушенням умов договору про надання вище вказаного споживчого кредиту, просив повністю відмовити у задоволенні позовної заяви AT «УкрСиббанк».. Крім того, 22 березня 2016 року [PERSON] подав до суду письмове пояснення щодо обставин справи, в якому зазначив, що кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення між сторонами згоди у встановленому законом порядку. Отже, договір про надання споживчого кредиту №112003224000 від 23 серпня 2007 року є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо істотних умов, викладення договору в формі визначеній законом та підписання сторонами. З підстав ч.1 статті 202, статті 651 ЦК україни вважає, що кредитний договір та договір про внесення змін є окремими правочинами, які укладаються окремо та у певній послідовності, оскільки не може бути змінено договір, який ще не укладено. Пунктом 1 Додаткової угоди №1 предбачено, що сторони погодили внести зміни в договір. Тобто, після укладення кредитного договору до нього були внесені зміни на підставі Додаткової угоди №1 від 23 серпня 2007 року. Він робить висновок, що твердження банку про одночасне укладення кредитного договору та Додаткової угоди №1 суперечить фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 23 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, який відповідно до Статуту перейменований на Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11203224000 в сумі 37 950 доларів США зі строком повернення не пізніше 22 серпня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних (а.с.6-17). Одночасно з укладенням Кредитного договору між Банком та позичальником [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11203224000 від 23 серпня 2007 року. Пунктами 1.1-1.5 угоди сторони погодили внести наступні зміни: додати до Договору Додаток №2 - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», Додаток №3 - Тарифи Банку; пункт 1.3.5 викласти в наступній редакції:1.3.5. Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі; пункт 3.4. доповнити новим підпунктом 3.4.6; пункт 5.2 доповнити новим абзацом: У випадках настання обставин: передбачених підпунктами а, б пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1. Договору, передбачених підпунктом в пункту 5.2 Договору процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1. Договору; передбачених підпунктом г пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування (а.с.93) Згідно п.7.1 кредитного договору за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї частки або його частини) та /або термінів оплати процентів та/або комісії, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. З боку кредитора зобов'язання виконані своєчасно та в повному обсязі. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] не здійснював своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах, чим порушив договірні зобов'язання. Згідно поданого Банком письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 04 листопада 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість по кредиту і процентах у загальній сумі 11 461 доларів 62 центи США та пені у розмірі 19 636 гривень 47 копійок (а.с.20-30). У зв'язку з невиконанням позичальником [PERSON] умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача [PERSON] були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору (а.с.38,39,42). Проте зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та процентах за користування відповідачем на даний час не виконані. Свого контррозрахунку щодо розміру заборгованості відповідач [PERSON] до суду не подав. З його ініціативи ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року була призначена судова економічно-бухгалтерська експертиза для визначення математичного розрахунку заборгованості за кредитним договором. Оплату вартості експертизи покладено на відповідача [PERSON] на його прохання. У звязку з неоплатою ним рахунку вартості експертизи матеріали цивільної справи були повернуті з експертної установи до суду без виконання та без висновку експертизи. У судовому засіданні 01 липня 2016 року представник відповідача по угоді адвокат [PERSON] не наполягала на забезпеченні цього доказу. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №1 від 23 серпня 2007 року (а.с.18,19). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року визнано припиненою поруку за договором №1. укладену між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Кредитного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Порушення цих умов відповідно до частини першої статті 559 ЦК України зумовлює припинення поруки. Таким чином, цим судом установлено, що внесення додатковою угодою змін до кредитного договору щодо збільшення вдвічі розміру процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього і є правовою підставою для визнання поруки припиненою. Такий висновок колегії суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-1161цс15 (постанова від 21.10.2015), яка у відповідності до статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. Таким чином, зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що укладений договір поруки №1 є припинений з 23 серпня 2007 року. Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Тому позов Банку до відповідача [PERSON] предявлений безпідставно і в його задоволенні має бути відмовлено. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1,2 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 статті 536 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Підпунктом 2 пункту 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміни умов зобов'язання. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вимоги позивача ПАТ «УкрСиббанк» підлягають захисту також з підстав умов кредитного договору, статей 26,546,549,575,577,589,590,599, 610,611, 612, 627,629, 632,1046, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, статей 79,88 ЦПК України. Заперечення відповідача [PERSON] проти позову суперечать умовам укладеного між ним та Банком договору про надання споживчого кредиту та Додаткової угоди №1 до цього договору, нормам діючого законодавства, наведеного судом у мотивувальній частині рішення, не спростовують доводів позивача, а відтак не можуть заслуговувати на увагу. Відповідач [PERSON] своїм клопотання про призначення експертизи для визначення дійсної суми заборгованості сам підтвердив, що отримав у позивача кредитні кошти. Довідку-розрахунок Банку про залишок заборгованості по тілу кредиту, нарахованих процентів та пені, з якої вбачається здійснення операцій по кредитному договору, погашення боржником [PERSON] кредиту та процентів за період з 23.08.2007 по 04.11.2015 (а.с.20-30) відповідач не спростував. За таких обставин суд постановляє рішення про часткове задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 11 461 доларів 62 центів США, пені в сумі 19 636 гривень 47 копійок та судових витрат, пов'язаних з оплатою позивачем судового збору 4 252 гривень 14 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial