Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення, який в процесі розгляду уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №0DH0AD40307880 від 07.12.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 88 368,07 грн. на купівлю автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2012 року. Позивач зобов'язання за вищевказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. В свою чергу відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 15.01.2015 року має прострочену заборгованість 122 737,91 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 07.12.2009 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль OPEL, модель: Vectra, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Враховуючи те, що відповідач умови кредитного договору та договору застави не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до кредитного договору №0DH0AD40307880 від 07.12.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 88 368,07 грн. на купівлю автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 07.12.2009 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль OPEL, модель: Vectra, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору, у останнього утворилась заборгованість. Тому, з огляду на вищевикладене та з урахуванням розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 15.01.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 122 737,91 грн., з них: 43 056,33 грн. - заборгованість за кредитом; 4 552,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 132,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 67 914,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 832,76 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання. Необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача всієї суми непогашеного кредиту, шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: на автомобіль OPEL, модель: Vectra, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1 227,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 20.02.2015 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved