Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 09.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL49766 про надання кредиту в сумі 11080,33 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою підвищеної ставки в разі прострочення платежу - 108 % річних з кінцевим терміном повернення - 20.05.2013 року. 23.07.2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено угоду про припинення зобов'язань за договором № CL49766 від 09.06.2008 року, відповідно до якої [PERSON] зобов'язувався в період з 23.07.2010 року по 23.06.2012 року включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 8973, 87 грн. зі сплатою 0,0001% річних за користування коштами. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 04.04.2016 року загальна сума заборгованості становить 58419,07 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 10297,58 грн.; заборгованість за відсотками 5578,36 грн.; заборгованість за підвищеними відсотками - 42543,13 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Універсал Банк» 58419,07 грн. заборгованості за кредитним договором, а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL49766 про надання кредиту в сумі 11080,33 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою підвищеної ставки в разі прострочення платежу - 108 % річних з кінцевим терміном повернення - 20.05.2013 року (а.с. 5-13). У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 23.07.2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено угоду про припинення зобов'язань за договором № CL49766 від 09.06.2008 року, відповідно до якої строни визнають, що станом на 23.07.2010 року загальний розмір заборгованості [PERSON](без врахування суми неустойки: штрафу та пені) за основним договром становить 17947,74 грн. [PERSON] зобов'язувався в період з 23.07.2010 року по 23.06.2012 року включно сплатити кредитору грошову суму в розмірі 8973, 87 грн. зі сплатою 0,0001% річних за користування коштами (а.с.14-16). Відповідальність за невиконання умов угоди про припирення зобов'язань від 23.07.2010 року передбачена п. 3 Угоди, відповідно до якої у випадку прострочення Позичальником сплати хоча б одного платежу та/або неналежного виконання ним своїх зобов'язань згідно п. 2.1 цієї Угоди, з першого дня такого прострочення та/або неналежного виконання автоматично втрачають свою чинність пункти 2, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 цієї Угоди, а інші умови цієї Угоди та Основного договору зберігають свою чинність протягом строку дії Основного договору, а Позичальник зобов'язується виконувати свої зобов'язання за Основним договором в повному обсязі і надалі. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк (термін), тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит і відсотки за користування кредитом не погашені. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 04.04.2016 року становить 58419,07 грн., в тому числі заборгованість по кредиту - 10297,58 грн.; заборгованість за відсотками 5578,36 грн.; заборгованість за підвищеними відсотками - 42543,13 грн. (а.с.18-19). Відповідачем, всупереч ст. 60 ЦПК України, не надано доказів своєчасності виконання грошових зобов'язань за вказаним вище договором. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконує, має борг за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про стягнення з відповідача 58419,07 грн. заборгованості по кредиту. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved