Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 27.05.2019 року магазині з продажу ювелірних виробів, що належить ФОП [PERSON] , позивач [PERSON] разом із своїм чоловіком придбали ювелірний виріб із золота «Золотий перстень» артикул 11811501, розміром 22,0, вагою 6,18 г. та вартістю 8500 грн. В червні 2019 року зазначений ювелірний виріб вони подарували своєму неповнолітньому сину [PERSON] . 06.07.2019 року неповнолітній [PERSON] із згаданим золотим перстнем, одягненим на палець руки, перебував на святкуванні свята «Івана Купала» в с. Грабове Кодимського району Одеської області, коли знайома останнього малолітня [PERSON] , присутня також на святкових заходах, попросила в нього зазначений ювелірний виріб щоб подивитись, на що [PERSON] погодився та передав його. Після чого [PERSON] відлучився із домовленістю про те, що золотий перстень забере згодом, внаслідок чого останній залишився у малолітньої [PERSON] . Однак, в подальшому, малолітня [PERSON] передала золотий перстень іншій спільній з нею та [PERSON] знайомій неповнолітній [PERSON] , яка пообіцяла його згодом повернути [PERSON] , але втратила його за невстановлених обставин. Батьками неповнолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з чим позивач [PERSON] , у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , пред`явила позов шляхом подання через свого представника до суду відповідної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , а в разі недостатності у неї майна чи коштів, з її законних представників [PERSON] \~та [PERSON] на її користь 8500 грн в якості відшкодування вартості втраченого ювелірного виробу, що належав неповнолітньому [PERSON] , а також понесенні та документально підтвердженні судові витрати. 08.09.2020 року ухвалою суду (а.с.25-26) позовну заяву було залишено без руху з визначенням строку для усунення недоліків заяви. 14.09.2020 року ухвалою суду (а.с.33) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. У встановлений судом строк відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїми процесуальними правами відповідачів, відзив на позовну заяву не подали. 10.11.2020 року ухвалою суду (а.с.55-56) було продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 10.12.2020 року ухвалою суду (а.с.77) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.12.2020 року, тобто після закінчення встановленого судом процесуального строку, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяві (а.с.61), в якому підтвердила факт того, що малолітня [PERSON] передала їй перстень повідомивши при цьому, що останній належить [PERSON] , який вона поклала до себе в сумку, звідки він зник з невідомих їй причин. Однак, пред`явлений позов відповідач [PERSON] вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що переданий неповнолітнім [PERSON] малолітній [PERSON] перстень мав артикул 11811501 і був саме золотим, розміром 22,0, вагою 6,18 г. та вартістю 8500 грн. У зв`язку з чим просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. 25.02.2021 року ухвалою суду (а.с.100-101) було прийнято рішення про здійснення приводу свідка [PERSON] в судове засідання. В судове засідання позивачі [PERSON] , яка до досягнення повноліття [PERSON] була його законним представником, та [PERSON] не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином у відповідності до положень ст. 128 ч.2 і 5, 130 ч.5 ЦПК України, під розпису їх представника адвоката Мартинюка Ю.М. безпосередньо в суді (а.с.154). При цьому, будучи присутніми в судових засіданнях, які були проведені раніше, заявлений позов підтримували та просили задовольнити. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Мартинюк Ю.М. в судовому засіданні поданий позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином у відповідності до положень ст. 128 ч.2 і 5, 130 ч.5 ЦПК України. При цьому, відповідачі [PERSON] і [PERSON] будучи присутніми в судових засіданнях, які були проведені раніше, заперечували проти задоволення позову посилаючись на його необґрунтованість, а відповідач [PERSON] \~зазначала про\~відсутність доказів\~того,\~що переданий\~її дочці\~ [PERSON] перстень, що в подальшому був загублений, дійсно був золотим, а також не надано товарного чеку про вартість його придбання. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову посилаючись на обґрунтування аналогічне за змістом обґрунтуванню заперечень відповідача [PERSON] \~ та\~просив відмовити\~в задоволенні\~позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Згідно письмового пояснення свідка [PERSON] від 08.08.2019 року (а.с.12) та показань наданих свідком [PERSON] під час його допиту в судовому засіданні, яке відбулось 24.03.2021 року (а.с.117-121), останній підтвердив ту обставину, що позивач [PERSON] разом із своїм чоловіком придбали в нього ювелірний виріб із золота «Перстень» артикул 11811501, розміром 22,0, вагою 6,18 г. та вартістю 8500 грн. Підтвердив, що пред`явлена йому бірка (а.с.66) дійсно належала до вище згаданого золотого перстня, який був придбаний в нього подружжям [PERSON] . Відзначив, що по бірці маже визначити чи вона належить виробу проданому ним та якому саме виробу вона належала. Також зазначив, що здійснює продаж ювелірних виробів виключно із золота. Крім того, відзначив, що в нього зберігається фото ювелірних виробів продаж яких ним здійснюється, зокрема того, що був придбаний в нього подружжям [PERSON] . Таким чином суд вважає доведеними ті обставини, що позивач [PERSON] разом із своїм чоловіком придбали у ФОП [PERSON] ювелірний виріб із золота «Перстень» розміром 22,0, вагою 6,18 г. зі вставкою з 1-го кубічного циркона та вартістю 8500 грн., якому при продажі належала бірка (а.с.66) із зазначеними на ній артикулом і штрих-кодом 11811501Н, підштрих-кодом 150511 і проставленою мініпечаткою круглої форми з літерами «ВТК». Письмові пояснення неповнолітнього [PERSON] (а.с.11), надані в присутності його законного представника матері [PERSON] ; неповнолітнього [PERSON] \~від 02.08.2019\~року (а.с.13),\~надані в\~присутності його\~законного представника\~ матері\~ [PERSON] ;\~а також\~неповнолітньої [PERSON] \~(а.с.15),\~надані в\~присутності її\~законного представника\~ матері [PERSON] , є достатніми та достовірними доказами, як окремо так і в своїй сукупності, які доводять ті обставини, що 06.07.2019 року неповнолітній [PERSON] із перстнем (печаткою), одягненим на палець руки, перебував на святкуванні свята « [INFO] » в с. Грабове Кодимського району Одеської області, коли його знайома малолітня [PERSON] , присутня також на святкових заходах, попросила в нього зазначений ювелірний виріб щоб подивитись, на що [PERSON] погодився та передав його. Після чого [PERSON] відлучився, а малолітня [PERSON] в подальшому передала перстень (печатку) неповнолітній [PERSON] , яка втратила його за невстановлених обставин пов`язаних з переїздом з одного населеного пункту до іншого. Крім того, відповідачами [PERSON] і [PERSON] \~під час\~розгляду справи\~визнавались ті\~обставини,\~що неповнолітня [PERSON] отримала від малолітньої [PERSON] перстень (печатку) належну [PERSON] , яка в подальшому була нею втрачена. При цьому, суд не приймає письмові пояснення малолітньої [PERSON] (а.с.14), надані нею в присутності своєї бабусі [PERSON] , оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що остання була опікуном даної малолітньої особи, а тому була її законним представником відповідно до положень ч.1 ст. 59 ЦПК України. Відтак дане письмове пояснення визнається судом не допустимим доказом. Але зазначені вище письмові пояснення не містять в собі жодного опису того, який мав зовнішній вигляд перстень, який [PERSON] 06.07.2019 року передав малолітній [PERSON] , зокрема його кольору, форми, наявності або відсутності певного візерунку, наявності або відсутності якої-небудь вставки або будь-яких інших ідентифікуючих ознак. Дані ознаки можна було встановити шляхом допиту осіб серед тих, які 06.07.2019 року були присутні на святкових заходах з приводу святкування свята « [INFO] » в с. Грабове Кодимського району Одеської області та були очевидцями перебування на ньому неповнолітнього на той час [PERSON] із відповідним перстнем та передачі останнього. Зокрема даним особам можна було запропонувати намалювати схематично, який мав зовнішній вигляд той перстень. Однак, вжитими судом заходами, за клопотанням представника позивачів, не виявилось можливим викликати для допиту в якості свідка [PERSON] . В свою чергу позивачами або їх представником суду не було заявлено клопотань про виклик в судове засідання для допиту в якості свідків інших очевидців згаданої події. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що у випадку отримання від свідків відповідних схематичних малюнків зовнішнього вигляду втраченого перстня [PERSON] , то їх можна було порівняти з фото ювелірного виробу із золота проданого свого часу ФОП [PERSON] (про наявність даних фото зазначив сам свідок під час його допиту в судовому засіданні) батькам [PERSON] , що в свою чергу дало можливість дійти переконливого висновку про те, чи був втрачений 06.07.2019 року перстень тим самим золотим перстнем, який був придбаний у ФОП [PERSON] . Самих фото ювелірного виробу із золота проданого свого часу ФОП [PERSON] суду позивачами також надано не було, а заяв про забезпечення доказів, у разі наявності в них складнощів в отриманні даного доказу від ФОП [PERSON] , до суду протяом розгляду справи також не надходило. Відтак, обставини (факти), що обґрунтовують вимоги заявлені позивачем [PERSON] в позовній заяві щодо розмір шкоди завданої втратою перстня позивачами не доведені внаслідок не надання суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на їх обґрунтування. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша\~статті 89 ЦПК України), висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 25\~березня 2020\~року у справі № 641/8857/17, пункти 54-56. Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положенням ч.2 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви. Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed