Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач подала до суду позов до відповідача про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - належною їй квартирою №147 в б.13 по вул.Рубана в м.Запоріжжі, оскільки вона в ній більше одного року не проживає без поважних причин. Відповідач [PERSON] у судові засіданні двічі не з»явилась, про їх час повідомлялась належним чином, в тому числі через оголошення у газеті «Запорізька правда» від 13.04.2017 року, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи у судові засіданні двічі не з»явився, заперечень проти позову не надав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 05.06.2015 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані позивач, відповідач, донька відповідачки. Як зазначила позивач, в травні 2014 року відповідач добровільно пішла з дому, проживає десь за іншою адресою, де саме їй невідомо, її дитина проживає з позивачем та називає її мамою, на зв»язок відповідач не виходить. Згідно акту, складеного посадовими особами КП «Наше місто» 16.01.2017 року, відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з травня 2014 року. Свідки [PERSON]М, та [PERSON] сусіди позивача суду пояснили, що відповідачка їм відома, вона дійсно не проживає в квартирі позивача з травня 2014 року, вони бувають в цій квартирі та не бачать там відповідачку, з позивачкою проживає лише онука донька відповідачки, яка також не знає, де її мати, причини не проживання відповідачки їм не відомі. Вислухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону /особистий сервітут/. При цьому, у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено, що відповідач є членом сім»ї власника житла - квартири [ADDRESS] [PERSON]. Позивач надала суду докази того, що відповідач з травня 2014 року, тобто понад один рік, у вказаній квартирі не проживає. З боку відповідачки не надійшло будь-яких заперечень проти позову та вказаних обставин, та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та пояснення свідків. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач понад один рік у квартирі, що належить позивачу, не проживає, а відтак втратила право користування вказаним житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.

Outcome: approved