Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за той час, коли він працював слюсарем п'ятого розряду. У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що 01 жовтня 2012 року був прийнятий на роботу до відповідача, а 12 лютого 2013 року звільнений за власним бажанням. Відповідач до цього часу не розрахувався з ним по заробітній платі за роботу у листопаді та грудні 2012 року. Він вказує, що відповідно табелю обліку робочого часу та відомості на виплату зарплати у листопаді 2012 року їм не отримана сума у розмірі 7921 гривень, а у грудні 2012 року - 9827 гривень. Загальну суму у розмірі 17749 гривень він просить стягнути на свою користь. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив задовольнити його позов, шляхом стягнення боргу по заробітній платі. У поясненні суду [PERSON] заявив, що у період, за який він не отримав заробітну плату, підприємство відповідача вело роботі на Єнакіївському металургійному заводі, а він безпосередньо їх виконував у числі інших робітників. Після звільнення та отримання їм трудової книжки, розрахунок по заробітній платі проведений з ним не був. Представник позивача у своєму поясненні заявила, що відповідач вводить в оману вводить в оману [PERSON], заявляючи, що не має боргу перед ним по зарплаті. Вона надала суду ксерокопії документів, які свідчать про виконання робіт відповідачем на ЄМЗ та платіжних відомостей на заробітну плату, звідкіля, як вона стверджує, вбачається наявність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] Представник відповідача не визнав позов та пояснив, що позивач дійсно працював на їхнім підприємстві слюсарем п'ятого розряду з тривалістю робочого дня чотири години та 12 лютого 2013 року він був звільнений за власним бажанням. Розрахунок при звільненні був з ним здійснений відповідно трудового законодавства 12 лютого 2013 року. Вона запропонувала позивачу впізнати свій підпис під видатковим касовим ордером, а останній підтвердив його. Представник відповідача заперечив, що нарахування заробітної плати робітникам, які вели роботи на ЄМЗ велося у місті Єнакієве, бо при ЄМЗ ніякої виробничої ділянки або філіалу підприємства не було, а тому уся фінансово-господарча діяльність здійснювалась у центральному офісі в місті Харків. Вона вважає, що не є допустимим доказом ксерокопії документів, наданих позивачем, бо після огляду їх запевнила суд, що вини не могли бути складені посадовими особами їх підприємства з різних причин. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дійсно між [PERSON] та ТОВ «Харківенергоремонт плюс» існували трудові відносини, що підтверджує запис у трудовій книжці позивача. Ніхто із сторін не заперечував, що позивач у складі підприємства позивача працював на території ПАТ «ЄМЗ». Що стосується ведення обліку робочого часу та нарахування заробітної плати працівникам, суд не може погодитися з позицією позивача про те, що надані ним ксерокопії документів про об'єми виконаних робіт та про нараховану заробітну плату є саме офіційними документами, складеними відповідачем. Суд не може прийняти їх як докази, бо вони є ксерокопіями достовірність яких ніким не завірена, а позивач та його представник відмовилися пояснити про джерело звідкіля вони у них з'явилися. Допитаний свідком [PERSON] пояснив, що працював у відповідача майстром та керував роботами бригади працівників на ПАТ «ЄМЗ». Він зазначив, що ніякого обліку робочого часу не велось, а усі данні у телефонному режимі передавалися до Харкова. Заробітна плата нараховувалась у центральному офісі підприємства. Таким чином, позивач [PERSON] не надав достатніх доказів про те, що з ним не було проведено розрахунок при звільнені. Навпроти, відповідач додав до матеріалів справи копі. Видаткового касового ордеру про розрахунок з позивачем, підпис його самого він визнав. Натані позивачем докази про заборгованість у загальному розмірі 17749 гривень, не може бути прийнятий судом, бо суд не пересвідчився у достовірності ксерокопій з оригіналами, бо відповідач повністю заперечує складання ним цих документів. Виходячи з викладеного суд вважає відмовити у задоволенні заявленого позову.

Outcome: dismissed