Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н від 28.04.2010 року про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач заборгованість не сплатив, тому станом на 30.06.2014 року відповідач має заборгованість 3379 грн. 75 коп. В звязку з чим ПАТ КБ Приватбанк був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за відомим місцем його реєстрації, встановленим згідно відомостей Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, проте в судове засідання повторно не зявився. До суду повернувся конверти з судовими повістками на яких містяться позначки причини їх повернення За закінченням терміну зберігання. На підставі ч. 4, ст.169 ЦПК України за згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладений договір від 28.04.2010 року про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а. с. 8-34). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-6) наданого ПАТ КБ Приватбанк заборгованість відповідача, станом на 30.06.2014 року складає: 3379 грн. 75 коп. з яких: 207 грн. 45 коп. заборгованість за кредитом; 865 грн. 17 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1670 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 137 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова). Із змісту ст. 525 ЦК України випливає, що одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1, ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості та пені, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача. Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором від 28.04.2010 року з урахуванням відсотків та пені становить 3379 грн. 75 коп. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача підлягають задоволенню, в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved