Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.11.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до договору позивач надав кредит у сумі 9500 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом із сплатою 30 % річних. Банк свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити з викладених підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2008 року відповідачка заповнила анкету заяву на приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанк (а.с.8). Підписання вказаної анкети є укладення договору між позивачем та відповідачем. З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 9500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування наданими коштами у розмірі 30 % річних. На підтвердження видачі кредитних коштів, представником позивача було надано виписку по рахунку відповідачки [PERSON] Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Станом на 27.05.2014 року за відповідачем існує заборгованість, зокрема: заборгованість за кредитом - 9500 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5106 грн. 44 коп., 1100 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. З письмових матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що з відповідача підлягає стягненню також штраф фіксована частина відповідно до умов кредитного договору. Проте, представник позивача просить стягнути штраф у розмірі 250 грн., однак п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, вказаний розмір штрафу не передбачено, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню. Штраф (процентна складова) у розмірі 785 грн. 32 коп., передбачений п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial