Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 30.09.2016 року загальна сума заборгованості становить 26375,51 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 2438,23 грн.; заборгованість за відсотками 19205,11 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3000 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1232,17 грн., які просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Проти задоволення клопотання відповідача [PERSON] про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені не заперечив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що кошти, отримані нею в кредит вона поернула. В задоволені позову просила відмовити. Крім того подала заяву про застосування до позовної вимоги про стягнення пені строків позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-61). Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, носять зобов'язальний характер. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит не погашений та не сплачені відсотки за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 30.09.2016 року становить 26375,51 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 2438,23 грн.; заборгованість за відсотками 19205,11 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3000 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1232,17 грн. (а.с.8-9). Відповідальність за порушення зобов'язання передбачена пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим даним договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] 13.12.2016 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним станом на 30.09.2016 року, заборгованість по пені та комісії становить 3000 грн. Останній платіж [PERSON] здійснено 17.03.2014 року на суму 100 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 24375 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором від 26.03.2013 року, в тому числі: 2438,23 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 19205,11 грн. - заборгованість по відсотках; 1000 грн. - заборгованість по пені та комісії за період з 13.12.2015 року по 13.12.2016 року; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1232,17 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial