Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 21.12.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено договір кредиту № 420/616-ФО1, відповідно до умов якого остання отримала кредит, який повинна повернути зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами, сплатою неустойки та інших платежів у сумі, строки та на умовах що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 14.06.2018 року становить 70420,94 грн. і складається з: 67137,52 грн. - заборгованість за кредитом, 3064,91 грн. - за відсотками, 167,90 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 50,61 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 70420,94 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 12.11.2018 року заяву [PERSON] із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. 06.08.2018 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені за останнім зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання відповідача, та отримані відповідачем 29.10.2018 року (а.с. 60). Станом на 02.09.2019 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.12.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 420/616-ФО1, відповідно до умов якого останння отримала кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 21000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повергнення 20.12.2014 року. 14.06.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 1.2., 1.3 кредитного договору, кредит надається на споживчі потреби. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань кредитор укладає з майновим поручителем [PERSON] іпотечний договір однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 26300 доларів США, що в еквіваленті становить 132815,00 грн. Згідно п.п. 3.3.7. кредитного договору, позивальник зобов`язаний повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у строк, визначений п. 1.1. цього Договору. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами, при цьому відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штраф, пеня). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с. 19-20). Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, в той час як відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.06.2018 року заборгованість становить 70420,94 грн. і складається з 67137,52 грн. - заборгованість за кредитом, 3064,91 грн. - за відсотками, 167,90 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 50,61 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 167,90 грн. - інфляційних витрат за кредитом, та 50,61 грн. - інфляційних витрат за відсотками, що підтверджено наданим позивачем розрахунком. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати процентів та інфляційних втрат, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 70420,94 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved