Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє представник за довіреністю [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 28549,37 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн., мотивуючи тим, що відповідач, підписавши 12.04.2011 року Анкету-Заяву позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, став клієнтом банку позивача і отримав кредитну картку «Універсальна картка»; 22.05.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої він отримав у позивача кредит в розмірі 13300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто таким чином, уклав з позивачем кредитний договір; однак, зобовязань за цим договором позивач належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.12.2015 року утворилась заборгованість в сумі 28549,37 грн., яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, пені і комісії за користування кредитом та штрафу; відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач участі представника в судовому засіданні не забезпечив, заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнала, пояснила, що дійсно оформляла у Приватбанку платіжну картку, знімала з неї кошти в межах встановленого ліміту та має заборгованість перед банком в сумі позову, просила реструктуризувати кредитну заборгованість. Заслухавши пояснення відповідача та перевіривши законність визнання ним позову, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання останньою 12.04.2011 року Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач стала клієнтом банку позивача і отримала кредитну картку «Універсальна картка», яку вона 22.05.2014 року переоформила на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», та отримала у позивача кредит в розмірі 13300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п.1.1.2.5, п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п.1.1.2.6, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязався у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно з п.1.1.5.32, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Як стверджує позивач в позовній заяві та вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку суми заборгованості, відповідач зобовязань за договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків, комісії та штрафу належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 28549,37 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості, яка складається з наступного: 13400 грн. заборгованість за кредитом; 12813,69 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та пенею; а також нарахованих, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, штрафів: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1335,68 грн. штраф (процентна складова). У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, відсотків, комісії, як і в сумі позову загалом, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача. З приводу прохання відповідача реструктуризувати кредитну заборгованість, то суд вбачає за доцільне розяснити відповідачу, що боржник за наявності обставин, які утруднюють виконання судового рішення, зокрема його хвороба, відсутність присудженого майна (коштів) в натурі, вправі звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення в порядку ст.373 ЦПК України. Відтак,

Outcome: approved