Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, який в подальшому уточняв, в якому просить зобов»язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні із сином [PERSON], [INFO], та встановити такий порядок участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: встановити систематичні побачення з сином, тобто забирання дитини за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт Томаківка, вул.Франка,13, на два вихідних дня /суботу та неділю/ в кожному місяці, починаючи з 09-00 суботи до 20-00 неділі, без присутності матері дитини; кожні півроку забирати дитину під власну опіку та відповідальність на канікули, під час зимових канікул на 7 календарних днів до м.Києва за адресою [ADDRESS], під час літніх канікул забирати дитину під власну опіку та відповідальність задля проведення оздоровлення та відпочинку батька з дитиною за його місцем реєстрації з можливістю поїздки на море на території України на 20 календарних днів., які розподілити наступним чином: 10 календарних днів у червні, 10 календарних днів у серпні; з моменту початку навчання сина у дошкільних та шкільних закладах забирати дитину під власну опіку та відповідальність під час осінніх канікул; день народження дитини проводити разом з дитиною, тобто на наступний день дня його народження забирати дитину, для його святкування; зобов»язати відповідачку надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, контакту з відповідачкою, а у разі настання таких змін негайно повідомляти його особисто в день настання таких обставин. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач перешкоджає йому бачитись з сином, зараз позивач мешкає в м.Києві, де він зареєстрований, у нього є інша сім»я жінка, їх спільна дитина та двоє дітей дружини, він бажає, щоб його син [PERSON] приїжджав до м.Києва, перебував у його новій родині, бачився зі своїми сестрами та братом, а в смт. Томаківка зі своїми бабусею та дідусем, його батьками. Позивач зазначив, що він працює, позитивно характеризується, і такий порядок побачень буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON]. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом погодилась частково та пояснила, що відповідач жодним чином не перешкоджає участі батька у спілкуванні та вихованні сина. Проте, батько сам майже не бере сина для побачень, після укладення мирової угоди він забрав сина лише кілька разів у смт Томаківка. Пояснила, що дитина часто хворіє ОРВІ та бронхітами, останній раз приїхав з Томаківки дуже хворий, син дуже прив»язаний до матері та бабусі, які добре знають, які він має проблеми з здоров»ям та в змозі своєчасно надати йому допомогу, якщо така буде потрібна. Вона не заперечує проти того, щоб батько забирав дитину для побачень в м.Запоріжжі без її присутності та в смт Томаківка, оскільки це близько до м.Запоріжжя, але категорично заперечує проти того, щоб батько забирав дитину в м.Київ у свою нову сім»ю, оскільки це далеко і вона не зможе своєчасно приїхати та надати допомогу сину, син ще маленький для таких поїздок без матері. Просить відмовити позивачу у задоволенні вимог про побачення із сином в м.Києві, та про перебування сина з батьком на кілька днів під час шкільних канікул, оскільки дитина ще не ходить до школи. Від представників третіх осіб, які у судові засідання не з»явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.09.2010 року по 12.06.2012 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], батьками якого обидва записані у свідоцтві по його народження /т.1 а.с.53/. Відповідач [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані в [INFO], але фактично проживають в [INFO], де з ними проживає цивільний чоловік відповідачки [PERSON]. Позивач на час подачі первісного позову в жовтні 2013 року був зареєстрований в [INFO], на даний час зареєстрований в [INFO] /т.1 а.с.180,224/, де разом з ним проживають його дружина [PERSON], їх спільна донька [PERSON] [INFO], та старші діти його дружини [PERSON] та [PERSON]. Суду не надано належних та допустимих доказів того, чи працюють позивач та відповідач. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.06.2012 року з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] /т.2 а.с.8-9/. Позивач надав суду копії квитанцій про сплату аліментів в 2012 -2013 році, та копію постанови ВДВС про повернення виконавчого листа від 29.02.2016 року, з якої вбачається, що станом на 08.12.2015 року заборгованість [PERSON] по аліментам склала 251,28 грн../т.1 а.с.232/. Суду надані ксерокопії двох трудових книжок [PERSON], з яких вбачається, що він працював з 2008 року по лютий 2013 року /т.2 а.с.16-17/ , та в 2013 році /т.1 а.с.44-45/, та характеристики на [PERSON] з дошкільного навчального закладу №404 м.Києва, який відвідує молодша донька позивача [PERSON], та зі шкоди №330 м.Києва, де навчаються старші діти дружини позивача, які є позитивними /т.2 а.с.230-231/, а також характеристики на [PERSON] з колишніх місць його роботи - ТОВ «ТК «Добра хата» та ТОВ Транслогістік», які є задовільними./т.2 а.с.14-15/. Згідно довідки департаменту інформаційних технологій МВС України №0077595 [PERSON] наданий час до кримінальної відповідальності не притягується, непогашеної судимості немає, у розшуку не перебуває. /т.2 а.с.234/. Згідно акту обстеження умов проживання №38 від 25.04.2016 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей Дніпровської ДРА, квартира за адресою [ADDRESS] перебуває у доброму стані, обладнана усіма меблями та побутовою технікою, там проживають позивач, його дружина [PERSON], їх спільна донька [PERSON] [INFO], та старші діти його дружини [PERSON] та [PERSON]. /т.2 а.с.224/. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.06.2016 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей Томаківської районної служби у справах дітей, у будинку за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт Томаківка, вул.Франка,13, де проживають батьки позивача, створені належні умови для проживання та перебування малолітньої дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.04.2016 року [PERSON], складеного спеціалістами відділу по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради, [PERSON] проживає в [INFO], разом з матір»ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON], квартира у доброму стані, обладнана усіма меблями та побутовою технікою та місцем для ігор та занять дитини. В акті, також, зазначено, що за місцем реєстрації дитини [ADDRESS], проживають батьки відповідачки./т.2 а.с.5/. Згідно довідки, наданої 28.09.2015 року ЗМБДЛ №5, дитина [PERSON] з 16.03.2011 року по 22.03.2011 року, та з 03.06.2013 року по 12.06.2013 року перебував в цій лікарні на стаціонарному лікуванні з вказаним у довідці діагнозом, разом з ним на стаціонарі перебували мати [PERSON] та бабуся [PERSON], батько з дитиною не перебував. /т.2 а.с.10/. Згідно довідок з КЗ «ЗЦПМСД№5» від 28.09.2015 року, дитина [PERSON] часто та тривало хворіє ОРВІ та бронхітами, потребує оздоровлення та постійного нагляду, з ним постійно знаходяться його мати [PERSON] та бабуся [PERSON], батька з дитиною в лікарні не було. /т.2 а.с.11/. З характеристик від 05.12.2013 року та 28.09.2015 року, наданих дошкільним навчальним закладом №288 «Біла лелека», дитина [PERSON], який відвідує цей заклад, характеризується дуже позитивно, має добрий рівень розвитку, достатній рівень знань, завжди доглянутий та охайний. Мати дитини дуже турботливо ставиться до сина, як і бабуся та дідусь з боку матері [PERSON] та [PERSON]. У дитини тісний емоційний зв»язок із матір»ю та бабусею, недоцільно розлучати матір з дитиною на будь-який термін, оскільки це може негативно вплинути на психіку дитини у зв»язку з віком та прив»язаністю. Вказані характеристики підписані, крім керівника та вихователів, і психологами закладу. /т.2 а.с.12,13/. Крім цього, суду надані довідки з Запорізького багатопрофільного ліцею №99 від 21.04.2016 року про те, що дитина [PERSON] у вівторок та четвер відвідує курси підготовки до школи, гурток «Диво» - у вівторок та четвер, та спортивну секцію карате у понеділок, середу та п»ятницю. /т.2 а.с.18-20/. Характеристика на співмешканця відповідачки [PERSON], надана в матеріали справи від ФОП [PERSON], позитивна. /т.2 а.с.21/. З висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 23.06.2016 року вбачається, що при вирішенні питання про способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] з»ясовувались умови проживання батька та матері дитини, проводились бесіди з обома батьками малолітньогоТудос Ю.Ю.. Батько дитини повідомив, що мати перешкоджає його спілкуванні з сином, мати це спростовувала. Враховуючи думку батьків малолітнього [PERSON], його вік, розвиток, потреби та інтереси, орган опіки та піклування дійшов висновку про те, що можна встановити такий порядок побачень батька із сином: один раз на місяць у вихідні дні суботу та неділю, які будуть узгоджені з [PERSON], за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт Томаківка, вул.Франка,13; протягом чотирьох днів в осінні, зимові та весняні канікулярні періоди, встановлені у навчальному закладі, в якому буде навчатись малолітній [PERSON]; в інші дні способи у вихованні малолітнього [PERSON] визначати за домовленістю між батьками дитини. /т.2 а.с.2-4/. Свідок [PERSON] мати відповідачки суду пояснила, її донька [PERSON] ніколи не перешкоджала позивачу бачитись з сином. Позивач [PERSON] пішов з сім»ї коли дитина була маленька, майже не приймав участі у його утриманні, забирав сила для спілкування за весь час лише кілька разів. Позивач, як правило, дзвонить лише за кілька годин до своєї зустрічі з дитиною, заздалегідь не попереджає про своє бажання побачитись з сином. Він забирає сина та відвозить його у Томаківку, де живуть його батьки. Дитина хвороблива, дуже часто отримує простуду, має алергічні реакції на окремі продукти, з Томаківки приїжджає хворий, останній раз дитину дуже довго лікували після приїзду з Томаківки. Онук дуже прив»язаний до матері, його не можна надовго від неї відривати, тим більше вивозити до Києва. Батько знає про захворювання сина, але навряд чи зможе надати йому необхідну допомогу. Свідок [PERSON] співмешканець відповідачки суду пояснив, що дійсно проживає з відповідачкою та її сином [PERSON]. Відповідач ніколи не перешкоджає батьку бачитись з дитиною, навіть сама дзвонить йому, щоб він зустрівся з сином. Дитину лише один раз не дали позивачу, оскільки дитина в той час хворіла. Останній раз позивач брав сина на побачення чотири місяці тому, возив його на два дні у Томаківку, і дитина повернулась хворою. Вважає, що дитину не можна вивозити до Києва, оскільки він прив»язаний до матері, до Києва далеко їхати. Вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини /ст.155 СК України/. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні /ст.157 СК України/. У відповідності до ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першої статті третьої Конвенції про права дитини 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, а обов»язок доказування покладається на сторони по справі. В даному випадку, заслухавши сторони та перевіривши обґрунтування їх вимог матеріалами справи, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду належних та допустимих у розумінні ст.57-59 ЦПК України доказів того, що з боку відповідачки йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні із сином [PERSON]. При цьому, спір між сторонами щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини фактично стосується лише питань завчасного повідомлення відповідачки про бажання батька взяти дитину для зустрічі та спільного проводження часу, та можливості позивачу забирати сина в м.Київ, де він зараз мешкає з іншою родиною. Вирішуючи позовні вимоги саме в цій частині суд виходить із найкращих інтересів дитини, а також з таких чинників, як вік та стан здоров»я дитини, його особиста прихильність, та інших обставин, які мають істотне значення. Встановлено, що на даний час малолітньому [PERSON] виповнилось шість років, його батьки розлучились коли дитині було два с половиною роки, весь цей час дитина постійно проживає із матір»ю у м.Запоріжжі, з батьком зустрічається періодично. [PERSON] регулярно відвідує дитячий садок, а також два гуртки та курси підготовки до школи кілька разів на тиждень. Дитина, згідно наданих медичних довідок, часто хворіє на ОРВІ, бронхіти, має алергічні реакції. З цих же довідок вбачається, що лікуванням дитини займаються мати та бабуся з боку матері. Згідно характеристик з дитячого садку, які складені і за участю психологів, вбачається, що малолітній [PERSON] дуже прив»язаний до матері, має тісний емоційний зв»язок із матір»ю та бабусею, та недоцільно розлучати матір з дитиною на будь-який термін, оскільки це може негативно вплинути на психіку дитини у зв»язку з віком та прив»язаністю. При цьому, батько забирає дитину до смт Томаківка, де проживають його батьки, з якими дитина знайома та нормально спілкується. Суд, також, враховує висновок органу опіки та піклування в тій частині, що можна встановити такий порядок побачень батька із сином, як один раз на місяць у вихідні дні суботу та неділю, які будуть узгоджені з [PERSON], за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт Томаківка, вул.Франка,13. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити в тій частині, щоб батько мав побачення з дитиною один раз в місяць у вихідні дні суботу та неділю, які будуть заздалегідь узгоджені з [PERSON], починаючи з 09-00 суботи до 20-00 неділі, за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт Томаківка, вул.Франка,13, без присутності матері дитини; а також день народження дитини проводити разом з дитиною, тобто на наступний день після дня його народження з 09-00 до 20-00 батьку [PERSON] забирати [PERSON] для святкування дня народження дитини; та зобов»язати [PERSON] надавати [PERSON] точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини [PERSON] з метою узгодження участі батька у спілкуванні з дитиною. Щодо вимог позивача про бажання кожні півроку забирати дитину під власну опіку та відповідальність на канікули, під час зимових канікул на 7 календарних днів до м.Києва за адресою [ADDRESS], під час літніх канікул забирати дитину під власну опіку та відповідальність задля проведення оздоровлення та відпочинку батька з дитиною за його місцем реєстрації з можливістю поїздки на море на території України на 20 календарних днів, які розподілити наступним чином: 10 календарних днів у червні, 10 календарних днів у серпні; з моменту початку навчання сина у дошкільних та шкільних закладах забирати дитину під власну опіку та відповідальність під час осінніх канікул; то в даному випадку суд виходить із такого. Орган опіки та піклування у своєму висновку припустив можливість батьку забирати сина протягом чотирьох днів в осінні, зимові та весняні канікулярні періоди, встановлені у навчальному закладі, в якому буде навчатись малолітній [PERSON]. При цьому, вирішуючи питання щодо можливості забирати дитину під час будь-яких шкільних канікул, суд враховує, що на даний час малолітній [PERSON] до школи ще не вступив, відвідує дитячий садок. Тому суд вважає, що на даний час недоцільно вирішувати яким саме способом батько буде брати участь у спілкуванні та вихованні дитини у майбутньому, коли дитина піде у школу, такі позовні вимоги суд вважає передчасними, та такими, що, при виникненні спору між батьками, можуть бути розглянуті окремо, після настання вказаних обставин, тому приходить до висновку про те, що вони задоволені бути не можуть. Щодо можливості батька забирати дитину до свого місця проживання у м.Києві, то суд враховує те, що дитина [PERSON] ще надто маленька та надто прив»язана до матері, що підтверджується наданими довідками та характеристиками з дитячого садка та з лікарень, щоб відривати її на кілька днів від матері та звичної для нього домашньої обстановки, вивозити в інше місто, яке значно віддалене від м.Запоріжжя. Суд вважає, що на даний час це не буде відповідати інтересам малолітньої дитини. На думку суду, вказані позовні вимоги позивач обґрунтував не стільки інтересами дитини, як своїми власними інтересами та зручностями. Питання перебування сина позивача в іншому місті у новій родині батька та спілкування не тільки з батьком, але і з сестрою, можливо буде вирішувати, коли [PERSON] досягне більш старшого віку, та не буде надто залежний від матері та звичної для нього побутової обстановки як за віком, так і за станом свого здоров»я. З наведених підстав у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. Щодо висновку органу опіки та піклування про те, що інші дні способи у вихованні малолітнього [PERSON] необхідно визначати за домовленістю між батьками дитини, то в цій частині позовні вимоги не заявлялись.

Outcome: partial