Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач ПАТ КБ «Правекс -Банк» 14.07.2016 р звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №496-001/08Р від 19.08.2008 року в розмірі 447475,71доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2008 року між АКБ «Правекс -Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс- Банк», та [PERSON] укладено Кредитний договір №496-001/08Р, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000 тис. дол. США, строком користування до 19.08.2028 р. та сплатою відсотків за весь час фактичного користування коштами в розмірі 13,99% річних. В подальшому в даний Кредитний договір були внесені зміни щодо графіка погашення кредиту. Виконання зобов'язання за Договором було забезпечено порукою, на підставі Договору поруки від 20.08.2008 р., укладеного з [PERSON]за № 496-001/08-1, Договору поруки від 20.08.2008 року, укладеного з [PERSON] за №496-001/08Р-2 , Договором поруки від 20.08.2008 року, укладеного з [PERSON] за №496-001/08р-3, Договором поруки від 20.08.2008 року., укладеного з [PERSON] за №496-001/08р-4, Договором поруки від 20.08.2008 року, укладеного з [PERSON] за 496-001/08р-5. Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 10.06.2016 р. становить 560986,17 доларів США. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON], заперечував проти задоволення позову, у звязку з пропуском позивачем строків звернення до суду з даними вимогами, просив суд застосувати вимоги ст.ст. 256, 266 ЦК України. Посилався на те, що починаючи із жовтня 2008 року позичальник [PERSON] частково не виконував зобов'язання встановлені в кредитному договорі, а з квітня 2012 року -взагалі припинив сплачувати відсотки за користування останнім, що є невиконанням п. 4.1 та п. 4.2 Кредитного договору. Пунктом 4.4. Кредитного договору, сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2. даного Договору припиняється достроково, на 11 -й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Відповідно до п.п. 6.1.7 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався у разі виникнення подій, зазначених у п.п. 4.4, 9.3, 9.4,9.7 даного Договору, достроково погасити заборгованість за кредитом та відсотками у повному обсязі, а також сплатити пеню та штраф. Факт прострочення заборгованості за кредитом та частково за сплатою відсотків, мав місце в період з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року, то у відповідності до п. 4.4 Кредитного договору, строк користування кредитом припинився, 11.04.2012 року, а тому моментом виникнення у ПАТ КБ «Правекс -Банк» права звернення до суду став наступний день після 11.04.2012 року, а саме 12.04.2012 року. З підстав пропущеного строку звернення до суду представник відповідачів також заперечив проти стягнення заборгованості з поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2008 року між АКБ «Правекс -Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс- Банк», та [PERSON] укладено Кредитний договір №496-001/08Р, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000 тис. дол. США. для споживчих цілей. Строк користування кредитом був погоджений сторонами до 19.08.2028 р., а також сторони погодили, що Позичальник сплачує відсотки за весь час фактичного користування коштами в розмірі 13,99% річних. Відповідно до умов Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №496-001/08 р від 19.08.2008 року були внесені зміни до п.4.1. Кредитного договору та внесені зміни до пунктів 10.2, 10.13 Договору кредиту щодо збереження умов конфіденційності умов договору та засад збирання, використання та поширення конфіденційної інформації про позичальника. Всі інші положення Договору кредиту від 19.08.2008 року залишились без змін. Пунктами 4.1 та 4.2 Договору кредиту визначено порядок погашення кредитної заборгованості за Договором. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору з врахуванням внесених змін . позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця, до 10 числа наступного місяця включно, відповідно до графіка погашення кредиту, встановленого в Додатку 2 до даного договору. Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору, зазначеного в пункті 1.2 Кредитного договору. Сторони домовились, що у випадку виникнення у Позичальника прострочення погашення заборгованості за кредитом та/або сплатою відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2. даного Договору припиняється достроково, на 11 день місяця, наступного за місяцем, у якому виникло прострочення. Про припинення строку прострочення кредиту Банк письмово повідомляє Позичальника (п.4.4. Договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту №496-001/08Р від 19.08.2008 року укладені договори поруки між Банком та [PERSON] за № 496-001/08-1 від 20.08.2008 року, [PERSON] за №496-001/08Р-2 від 20.08.2008 року , з [PERSON] за №496-001/08р-3 від 20.08.2008 року, з [PERSON] за №496-001/08р-4 від 20.08.2008 року, з [PERSON] за 496-001/08р-5 від 20.08.2008 року. Пунктом 1.1 вказаних Договорів встановлено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за Кредитним договором. Пунктом 2.1. вказаних договорів поруки визначено, що поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного договору і доповненням до нього. Укладаючи Договори поруки № 496-001/08-1 від 20.08.2008 року, №496-001/08Р-2 від 20.08.2008 року , №496-001/08р-3 від 20.08.2008 року, №496-001/08р-4 від 20.08.2008 року, № 496-001/08р-5 від 20.08.2008 року.його сторони погодили строк його дії, а саме: відповідно до п.4.1 Договорів поруки вони діють до 19.08.2031 р. Крім того, судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №496-001/08р від 19.08.2008 року, були укладені Договори іпотеки №496-001/08р-1 від 20.08.2008 року між АКБ «Правекс -Банк» та [PERSON] , згідно якого [PERSON] передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] та Договір іпотеки між АКБ «Правекс -Банк» та [PERSON], згідно якого [PERSON] передав іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.6.1.11. Кредитного договору, позичальник зобов'язався протягом строку дії договору щомісяця сплачувати комунальні платежі і вартість спожитої електроенергії по об'єкту нерухомого майна, переданому в іпотеку, відповідно до п. 3.1 Даного договору. Відповідно до п.9.4 Договору кредиту передбачено, що при невиконанні Позичальником за Договором кредиту п. 6.1.11 строк користування грошовими коштами, припиняється достроково, на 30 -й день прострочення по сплаті комунальних платежів та/або електроенергії. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором встановлений ст.1049 ЦК України. На підставі положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за Договором кредиту, відповідно до строків, визначених Графіком щомісячних платежів по кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума боргу Позичальника станом на 10.06.2016 р. становить 560986,17 доларів США, з яких: -заборгованість по кредиту - 280244, доларів США; -заборгованість по відсоткам - 167231,71 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 14751,59 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків- 98758,87 доларів США Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить 3 роки. Крім того, ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка становить 1 рік. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо) (ст.266 ЦК України). Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України. Перебіг позовної давності в силу ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Представник відповідача в ході судового розгляду подав заяву про застосування судом положень ст.267 ЦК України. Судом встановлено факт прострочення погашення заборгованості за кредитом та частково відсотками за період з 01.03.2012 по 31.03.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку позичальника, тобто строк користування кредитом припинився 11.04.2012 року у відповідності до п. 4.4 Кредитного договору. З огляду на умови договору кредиту у Банку виникло право на звернення з вимогами про повернення суми боргу та дострокове стягнення всієї суми заборгованості за Кредитним договором на наступний день після 11.04.2012 року, а саме 12.04.2012 року. В зв»язку зі зміною строку виконання зобов»язань на підставі п.4.4 Кредитного договору, і обов»язком як позичальника, так і поручителів достроково погасити всю суму заборгованості за Кредитним договором в строки, передбачені п.4.4, 9.4, 9.7 Кредитного договору усі інші щомісячні платежі за графіком не підлягають виконанню. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.11.2016 р. у справі № 6-1174цс16. Як вбачається з копії довідки від 13.02.2017 року, виданої Головою правління ОСББ «Волинь» [PERSON], як власник квартири: [ADDRESS], має заборгованість по оплаті житлово -комунальних послуг, що виникла у 2010 році. Оскільки, позичальник [PERSON] відповідно до п.6.1.11 Кредитного договору зобов'язався сплачувати комунальні платежі, переданого в іпотеку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], наявна з 2010 року заборгованість по оплаті комунальних послуг є підставою застосування п.п. 6.1.7 та п. 9.4 Кредитного договору якими регламентовано повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, що є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг строку позовної давності. Судом встановлено, що п. 6.1.14 Договору кредиту позичальник зобов'язаний протягом строку дії даного договору забезпечити страхування майна, переданого в іпотеку Банку відповідно до п. 3.1 даного Договору, шляхом укладення щорічно до 19 серпня договорів страхування зі страховими компаніями, визначеними Банком, а також письмово узгоджувати умови договору страхування та не здійснювати дій, направлених на зміну цих умов. 07.10.2009 року між ВАТ УСК «»Дженералі Гарант» та [PERSON] укладено договір УБG 0051831 добровільного страхування нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], що була передана в іпотеку згідно Договору іпотеки №496-001/08р-1 від 20.08.2008 року, строк дії якого закінчився 06.10.2010 року. 07.10.2009 року між ВАТ УСК «»Дженералі Гарант» та [PERSON] укладено договір УБG 0051829 добровільного страхування нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], що була передана в іпотеку згідно Договору іпотеки №496-001/08р-1 від 20.08.2008 року, строк дії якого закінчився 06.10.2010 року. З матеріалів справи вбачається, що по закінченню строків дії договорів страхування, Позичальник- [PERSON] не виконав дій пов'язаних з подальшим страхуванням майна, переданого в іпотеку Банку, що має наслідком застосування п.п. 6.1.7 та п.п. 9.7.Договору кредиту, яким регламентоване повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, що є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг строку позовної давності. Таким чином, судом встановлено, що при зверненні до суду Банком не враховано, що у зв'язку із неналежним виконанням позичальником умов договору, змінився строк виконання основного зобов'язаннята Банк мав право звернення до суду за захистом порушеного цивільного права: у зв'язку із простроченням сплати чергових платежів, з 12.04.2012 року й протягом трьох років від цієї дати, в зв'язку із несплатою житлово -комунальних платежів, з 2010 року і з цієї дати протягом трьох років, у зв'язку із припиненням виконання зобов'язання по страхуванню, переданого в іпотеку нерухомого майна з 18.10.2010 року і протягом трьох років від цієї дати. ПАТ КБ «Правекс-Банк» дізнався про порушення свого права у звязку із простроченням погашення заборгованості за кредитом та частково за сплатою відсотків 11.04.2012 року, проте позов подав до суду лише 04.07.2016 року. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що Банк пропустив визначений законом строк для пред'явлення вимог до позичальника і поручителів про стягнення як основної суми заборгованості, так і відповідно штрафних санкцій. Будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності суду з боку позивача не надано. Враховуючи викладене, в зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України і в зв'язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed