Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору № LVXRRX05930046 від 29.09.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 1272,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 25.09.2015 року утворилась заборгованість в сумі 46399 грн. 42 коп. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору позивач звернувся до третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», який рішенням від 18.01.2013 року стягнув з відповідача [PERSON] на користь банку суму боргу у розмірі 23560 грн. 91 коп. Однак відповідач і надалі не виконує умови кредитного договору, кошти за рішенням третейського суду та кредитним договором не сплачує, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 24480 грн. 44 коп., що становить різницю заборгованості за кредитом та сумою задоволеної рішенням третейського суду. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила та пояснила, що вказаний позивачем кредит вона не брала. Паспорт, який використаний для підписання кредитного договору та в якому вказано її прізвище [PERSON], вона загубила, на даний час її прізвище [PERSON], а тому вона не знає, як був оформлений спірний кредитний договір. В правоохоронні органи з приводу незаконного укладення кредитного договору від її імені вона не зверталася. Просить в позові відмовити. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 18.01.2013 року, яке набрало законної сили встановлено, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVXRRX05930046, у відповідності до якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] у строк до 30.03.2009 року кредит в сумі 1272,00 грн. на умовах виплати позичальником 12.00% річних за час фактичного користування кредитом. Даним рішенням встановлено, що кредит було отримано відповідачем вчасно. Вказаним рішенням з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 23560 грн. 91 коп. (а.с.6). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № LVXRRX05930046 від 29.09.2008 року вбачається, що станом на 23.09.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить 24480 грн. 44 коп., яка складається з: 1272,00 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 54,10 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 155,80 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44917,52 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1141,93 грн. штраф (процентна складова); 23560,91 грн. сума боргу за кредитним договором задоволена відповідно до рішення третейського суду від 18.01.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не надала суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у неї виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 24480 грн. 44 коп. Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved