Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 3 000 грн. на утримання кожної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що має з відповідачем спільних дітей, які після розірвання шлюбу залишилися з нею. Рішенням апеляційного суду Сумської області у справі № 592/2310/14-ц з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей по 1500 грн. на кожного. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 по справі № 592/78/15-ц змінено розмір аліментів до 643 грн. на кожну дитину. На теперішній час матеріальне становище позивача поліпшилося. Його дружина працює. Відповідач також працює, відкрив «салон-магазин «100+Медікал». Він має можливість відпочивати за кордоном. Відповідач мав заборгованість по аліментах і лише після обмежень, застосованих державним виконавцем, сплатив борг у сумі 37\~329,20 грн. та 11\~198,76 грн. штрафу у продовж нетривалого часу. Відповідач надав відзив у якому зазначив, що немає можливості сплачувати заявлену суму аліментів. На даний час не працює, має з новою дружиною малолітню дитину, яку повинен також утримувати. Відповідач вважав, що не підлягають доказуванню факти які встановлені попереднім рішенням у справі №592/78/15-ц. Так суд встановив, що з 01.01.2014 по 30.06.2014 відповідач мав дохід 11\~790 грн. Дохід відповідача має тенденцію до зменшення. Він, його дружина та дитина є переселенцями та вимушені орендувати житло. Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також відповідач вважав, що позивач не надав доказів зміни майнового стану відповідача, а саме доказів виїзду за кордон та відкриття салону магазину. Позивач не надала доказів заявленого розміру аліментів. До відзиву відповідач надав витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження того, що позивач є фізичною особою підприємцем, сам не є засновником чи керівником ТОВ «СТО ПЛЮС МЕДІКАЛ» та дані про те, що як фізична особа-підприємець знятий з обліку 30.10.2017. Позивач надав заперечення на відзив та зазначив наступне. Підтримує позовні вимоги та вважає заперечення необґрунтованими. Вважає, що посилання відповідача на відсутність доходів є сумнівним адже він купив будинок у м.Донецьк у 2014 році. У 2016, 2017 та 2019 роках придбав квартири у м [ADDRESS] . У мережі Інтернет відповідач виставляє фото відпочинку на морях у YouTube рекламні ролики з салонів в м.Белгород де представляється співробітником «СТО ПЛЮС МЕДІКАЛ». Третя особа [PERSON] надала пояснення та вказала, що в цілому позивач не надав доказів у обґрунтування позову, розміру аліментів тощо. Відповідач не працює та немає засобів для сплати вже присуджених аліментів. Вона як дружина надала відповідні кошти відповідачу для сплати заборгованості. Відповідач має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , яким також повинний опікуватися. Таке суд також повинен ураховувати для визначення розміру стягнення аліментів. Вважає, що позивач вводить суд в оману оскільки квартири придбав не відповідач, а вона, третя особа по справі. Просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування пояснень надала копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, згідно якого вона була учасником ТОВ «СТО ПЛЮС МЕДИКАЛ» у м.Бєлгород, РФ, яке припинене 27.12.2018. Також надані договори купівлі-продажу квартир: 31.10.2015 за 58 500 грн. - однокімнатної у [ADDRESS] , площею 29,5 кв.м. 30.11.2016 за 95 804 грн. - однокімнатної у [ADDRESS] , площею 34,4 кв.м. 09.11.2017 за 49 800 грн. - двокімнатної у [ADDRESS] площею 46,7 кв.м. 14.03.2019 за 174\~817 грн. - трикімнатної у [ADDRESS] , площею 59,3 кв.м. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Окремо зазначив, що придбані квартири дружиною відповідача є спільною сумісною власністю та належіть і відповідачу. Вважає, що відповідач навмисно оформляє квартири на дружину, щоб уникнути відповідальності перед позивачем та банком, який є кредитором у іншій справі. Третя особа, теперішня дружина, відповідача була найманим працівником у них коли вони відповідачем були разом. Його дружина взагалі нічого не мала. Представник відповідача підтримала заперечення. Зокрема зазначила, що позивачем не надано доказів у обґрунтування позову про збільшення розміру аліментів. Просив відмовити у задоволенні позову. Інші особи до суду не з`явилися, не повідомили про причини неявки та клопотань щодо розгляду справи не подали. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 06.05.2014 Апеляційним судом Сумської області ухвалено рішення у справі №592/2310/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням суду позов задоволено частково та стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину по 1500 грн., до досягнення ними повноліття, на корить [PERSON] , починаючи стягнення з 06.03.2014 року. Рішення набрало законної сили. При ухваленні рішення судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2000 року по 24.06.2011 року. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на повному утриманні матері, проживають з нею у м [ADDRESS] , відповідач мешкає у м. Донецьку. Суд вважав, що відповідач має достатній дохід та в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі 3000 грн., по 1500 грн. на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів судом враховані всі обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, в тому числі і знаходження на утриманні у відповідача малолітнього сина від іншого шлюбу та дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] народився [INFO] , але не зважаючи на це, відповідач протягом 2013 року регулярно та щомісячно продовжував сплачувати добровільно аліменти на утримання двох дітей у розмірі в основному по 2000 грн.. 11.02.2015 Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення у справі №592/78/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Рішенням суду позов задоволено частково та зменшено розмір аліментів, з дня набрання рішенням законної сили, встановлений рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.05.2014 року по справі № 592/2310/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1286 грн. 00 коп. щомісячно на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину по 643 грн. 00 коп., до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили. При ухваленні рішенням судом встановлено, що 11.11.2011 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис 951. У шлюбі вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно Довідки про первинну реєстрацію особи переселенця № 6150 від 01.08.2014 року [PERSON] є переселенцем. Відповідно до Довідки про первинну реєстрацію особи переселенця № 6143 від 01.08.2014 року [PERSON] є переселенцем. Згідно Довідки №6328000716 від 04.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, видана [PERSON] про те, що остання з сином [PERSON] , [INFO] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] і перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Харків вул. Самарканська, 12. Зазначений будинок перебуває у тимчасовому користуванні Відповідно до Договору найму житлового приміщення з [PERSON] .. Майновий стан [PERSON] змінився за період з 01.01.2014 по час ухвалення рішення що підтверджує: податкова декларація ФОП [PERSON] про отримання за перше півріччя 2014 року доходу у розмірі 11790,00 грн., довідка ДПІ в м. Сумах від 23.12.2014 №67610/Ч/18-19-17.06.38 про те, що за період з 01.01.2013 по 30.06.2014 ФОП [PERSON] перебував на спрощеній системі оподаткування. З 01.07.2014 він знаходиться на загальній системі оподаткування., довідка ДПІ в м. Сумах від 23.12.2014 №67612/Ч/18-19-17.06.38 про те, що за період з 01.01.2014 по 30.06.2014 ФОП [PERSON] отримав дохід в сумі 11 790,00 грн., податкова декларація від 12.01.2015 ФОП [PERSON] про отримання за друге півріччя 2014 року доходу у розмірі 00,00 грн.. Суд при ухвалені рішення на підставі зазначених фактів вважав, що [PERSON] та його дружина [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] , є переселенцями, повинні орендувати житло в іншому місті, зменшився дохід [PERSON] , що підтверджено деклараціями про дохід станом на 12.01.2015 року. Дружина [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. При розгляді цієї справи судом встановлено, що відповідач не виконував рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2015 по справі №592/78/15-ц та не сплачував аліменти належним чином. У зв`язку з цим постановами державного виконавця застосовувалися обмеження. 22.01.2019 постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області у виконавчому провадженні ВР 50291147, накладено арешт на кошти боржника [PERSON] У постанові зазначено, що заборгованість понад шість місяців складає на 01.01.2009 33\~224,20 грн.. 30.01.2019 постановою державного виконавця у зазначеному провадженні встановлено тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон, а саме [PERSON] .. У постанові зазначено, що заборгованість становить з 17.03.2015 по 30.01.2019 у сумі 37\~329,20 грн.. У цьому виконавчому провадженні державний виконавець виніс постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами. Борг по аліментам станом на 01.03.2018 становив 42\~469,26 грн.. 21.02.2019 за №8 державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області видав довідку [PERSON] про отримання заборгованості по аліментах від [PERSON] у сумі 37\~329,20 грн. та штрафу у розмірі 11\~198,76 грн.. Зазначена сума значно перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи у 2019 році, який становить 19 210 грн. (1921х10). На час судового розгляду відповідач немає місця роботи і доходів, а як фізична особа-підприємець знятий з обліку 30.10.2017, що підтверджено витягом з реєстру. Разом цим відповідач не надав доказів свого стану здоров`я, не зазначав про свій стан у відзиві на позов. Доказів стану здоров`я сторін і дітей сторін також суду не надано, а тому суд виходить з того, що стан здоров`я відповідача та спільних дітей сторін є задовільним. Судом також встановлено, що дружина відповідача, третя особа по справі [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу придбала цілий ряд квартир: 31.10.2015 за 58 500 грн. - однокімнатну у [ADDRESS] , площею 29,5 кв.м. 30.11.2016 за 95 804 грн. однокімнатну у [ADDRESS] , площею 34,4 кв.м. 09.11.2017 за 49 800 грн. - двокімнатну у [ADDRESS] площею 46,7 кв.м. 14.03.2019 за 174\~817 грн. - трикімнатну у [ADDRESS] , площею 59,3 кв.м.. Всього придбано квартир на загальну суму 378 921 грн., що значно перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи у 2019 році, який становить 19 210 грн. (1921х10). Наведені обставини визнаються сторонами та підтверджуються копіями наданих рішень та договорів купівлі-продажу. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 61, 180184, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Поряд з цим слід зазначити, що на час ухвалення зазначеного попереднього рішення суду, положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначався мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, тобто після набрання попереднім рішенням законної сили, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно нової редакції визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Наведені висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 581/638/17-ц. Згідно ст. 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). З наведених положень закону у даній справі у сукупності слід дійти висновку про те, що куплені дружиною відповідача квартири є і власністю відповідача на праві спільної сумісної власності. Придбання цінного нерухомого майна відбулося у продовж нетривалого періоду після ухвалення попереднього рішення суду. Таким чином майнове становище відповідача істотним чином змінилося, а саме поліпшилося. Зазначене також вказує на те, що відповідач може надавати позивачу на утримання дітей аліменти у більшому розмірі ніж визначено у попередньому рішенні суду. Відповідач та третя особа всупереч положенням ст.ст. 81, 83 ЦПК України не надали належних і допустимих доказів того, що зазначені квартири є особистою власністю [PERSON] .. Не надано доказів того, що зазначені квартири куплені виключно за рахунок доходів останньої. Суду взагалі не надано доказів доходів [PERSON] .. Таким чином з встановлених обставин вбачається, що після попереднього відповідач здатен надавати допомогу позивачу на утримання дітей у більшому розмірі ніж визначною попереднім рішенням суду. При визначенні розміру аліментів які слід стягнути з відповідача, суд враховує наведені обставини, майновий стан відповідача, наявність на утримання дитини, стан здоров`я відповідача і дитини. При оцінці встановлених обставин та положень ст.ст. 180184, 191 СК України суд дійшов висновку, що розмір стягнення аліментів слід збільшити до 1500 грн. на місяць на кожну дитину, що найбільш відповідатиме інтересам сторін і дітей. Відтак позов підлягає частковому задоволенню. Більший розмір аліментів слід застосовувати дня набрання рішенням законної сили, оскільки іншого не передбачено у законі. Інші доводи учасників розгляду не спростовують встановлені обставини та наведені висновки суду. Також з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за ставкою на час подачі позову. На підставі викладеного і

Outcome: partial