Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач просить визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] тривалістю у три місяці, оскільки строк пропущений через те, що з січня 2017 року по теперішній час працює в ТОВ «Юждор Лтд», яке фактично здійснює свою господарську діяльність на тимчасово окупованій території Автономній Республіки Крим та мав напружений трудовий графік та сувору трудову дисципліну на підприємстві. У зв`язку з чим, він був обмежений у праві виїзду з вищевказаної території. Крім того позивач довготривалий час лікувався та за станом здоров`я не міг перенести довготривалі переїзди до м. Миколаєва. Лікування проходило не офіційно, оскільки для повноцінного лікування йому було запропоновано оформити громадянство Російської Федерації, про що він відмовився. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 41/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 14.07.1970 року, посвідченого державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Земцевою В.М. Відповідно до рішення Ленінського районного народного суду м. Миколаєва від 30.03.1982 року, затверджено ідеальні частки в домоволодінні [ADDRESS] за померлим [PERSON] 11/20 частки та за [PERSON] 9/20 частки. 11/20 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 13.07.1982 року, посвідченого державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ореховою Л.П. та зареєстрованого в ММБТІ 10.07.1989 року за реєстровим № 7010. [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , свідченням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] 13.09.2016 року склала заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно своєму синові [PERSON] .. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори Рибачук О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2-678. 14 жовтня 2017 року [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. від 30.10.2018 року за вих. № 290/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася, у зв`язку з чим спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії від 06.06.2018 року. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. від 06.06.2018 року за вих. № 146/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/20 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини. Згідно листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. від 30.10.2018 року за вих. № 290/01-16, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.10.2018 року. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності з ч. 1 ст. 1220 цього Кодексу, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З пояснень позивача вбачається, що у встановлений законом строк він не прийняв спадщину через те, що з січня 2017 року по теперішній час працює в ТОВ «Юждор Лтд», яке фактично здійснює свою господарську діяльність на тимчасово окупованій території Автономній Республіки Крим та мав напружений трудовий графік та сувору трудову дисципліну на підприємстві. У зв`язку з чим, він був обмежений у праві виїзду з вищевказаної території. Крім того позивач довготривалий час лікувався та за станом здоров`я не міг перенести довготривалі переїзди до м. Миколаєва. Відповідно до наказу № 516-П від 12.01.2017 року [PERSON] прийнятий основним механізатором технічних машин та механізмів в автобазу ТОВ «Юждор ЛТД». Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 22.12.2015 року, юридична адреса ТОВ «Юждор ЛТД»: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Зовнішня, 22-а. Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця вчинення цих дій. Верховний суд\~України в\~постанові від\~14\~вересня 2016\~року у\~справі 6-1215цс16\~дійшов висновку,\~що відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~\~цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Позивач зазначає, що на час смерті матері він не проживав разом із нею та йому фактично не було відомо про місце знаходження оригіналу заповіту та правовстановлюючих документів на будинок. В судовому засіданні об`єктивно встановлено, що виклик позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved