Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 131 829,41 грн., судовий збір у розмірі 1 977,44 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12 листопада 2013 року [PERSON] уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» Кредитний договір № 004АІ20131112001. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 92 450,00 грн. зі сплатою 15,60 процентів річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених Додатку 1 до цього Договору, та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 12 листопада 2016 року, на умовах визначеним цим Договором, а Позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені Договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, однак станом на 10.12.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Укрсоцбанк» згідно кредитного договору № 004АІ20131112001 від 12.11.2013 року складає 131 829,41 грн. В забезпечення виконання зобов'язання був укладений договір застави транспортного засобу № 004АІ20131112001 - ЗАСТ від 12.11.2013 року. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати з відповідача заборгованості по кредиту, процентів, нараховані Кредитором за користування кредитом, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом (а.с. 2-4). Представник позивача в судовому засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 30, 31, 39, 45). Від представника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 48). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 25, 29,32, 38). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що 12.11.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №004АІ20131112001, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 92 450,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1211 від 12.11.2013 р. (а.с.10). Умовами договору №004АІ20131112001 визначено, що банк надає клієнту кредит у сумі 92 450,00 грн., зі сплатою 15,60 процентів річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених Додатку 1 до цього Договору, та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 12 листопада 2016 року, на умовах визначеним цим Договором, а Позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені Договором (а.с. 5-7). [PERSON] був ознайомлений з умовами даного Договору, та отримав пам'ятку позичальника чим підтвердив своїм підписом про згоду на умови Договору (а.с. 9). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у Відповідача виникла заборгованість по відсоткам за договором №004АІ20131112001 від 12.11.2013 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 131 829,41 гривень, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 15-16). Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачем. Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1977,44 гривень судового збору.

Outcome: approved