Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 14.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в звязку з чим станом на 28.02.2018 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 69726 грн. 86 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 7644 грн. 96 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 56051 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2233 грн. 49 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 3296 грн. 52 коп. Просить стягнути з відповідача [PERSON] несплачену заборгованість за кредитним договором в сумі 69726 грн. 86 коп., а також судові витрати в сумі 1762 грн. Від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Всі обставини викладені в позові підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час і дату розгляду справи в суді, тому, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що згідно ст. 281 ч. 1 ЦПК України належить постановити ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що згідно договору №б/н від 14.06.2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в звязку з чим станом на 28.02.2018 року згідно розрахунку банку, утворилась прострочена заборгованість в сумі 69726 грн. 86 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 7644 грн. 96 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 56051 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2233 грн. 49 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 3296 грн. 52 коп., яку відповідач на момент розгляду справи не погасив, доказів в погашення цієї заборгованості суду не надано. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов'язання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положенням ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте, відповідач в судове засідання не з»явився, будь-яких посилань на вищезазначені обставини не надав. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] як позичальника за кредитним договором, згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 69726 грн. 86 коп., задовольнивши позовні вимоги, а також згідно ст.141 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а позовні вимоги задоволені повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved