Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, який був укладений між позивачем та [PERSON], а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами 13 грудня 2006 року було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2568,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 %. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов»язався щомісячно здійснювати грошовий платіж для погашення заборгованності за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, відсотками, коміссією, а також інші витрати за кредитним договором. [PERSON] порушив свої зобов'язання, щодо виконання умов кредитного договору в зв»язку з чим, за умовами зазначеного договору повинен сплатити відсотки за користування кредитом нараховані від суми непогашеної в строк заборгованності за кредитом, пеню від суми простроченного платежу, фіксований штраф в розмірі 500 гривень, та процентну складову у вигляді штрафу. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованність за кредитним договором на загальну суму 33201,23 гривень, що становить: заборгованність за кредитом - 2568,50 гривень, заборгованність по процентам за користування кредитом - 12299,98 гривень, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 15859,51 гривень, заборгованність по комісії за користування кредитом - 146,04 гривень, фіксована частина штрафу - 500 гривень, процентна складова штрафу - 1557,20 гривень, також просив стягнути судові витрати по справі. Представник позивача Сафір В.О., діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення вимог щодо стягнення з нього заборгованності за кредитним договором яка виникла в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Судом були роз'яснені відповідачу наслідки, передбачені ст. 174 ЦПК України при визнанні позову відповідачем. Також судом встановлено, що відповідач не обмежен в повноваженнях щодо визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушає прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухав сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Дійсно, 13.12.2006 року сторони уклали кредитний договір № DOА0RX00900171 згідно якого [PERSON], отримав кредитні кошти у розмірі 2568,50 гривень зі сплатою 24% відсотків на рік на суму залишку заборгованності за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінанова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] порушив своє зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується відомістю повернення кредиту Таким чином на теперішній час відповідач не сплатив заборгованість за кредитом, чим порушив зобов'язання передбачені кредитним договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 33201,23 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до укладеного договору у разі прострочення позичальником [PERSON], строків сплати відсотків по кредиту, останній сплачує Кредиторові відсотки за користування кредитом нараховані від суми непогашеної в строк заборгованності за кредитом. Оскільки відповідач [PERSON] прострочив строки сплати відсотків за користування кредитом, тому до нього застосовується відповідальність згідно Договору - нарахування підвищеного відсотку за порушення термінів погашення кредиту. Банк неодноразово інформував відповідача про необхідність сплати заборгованності, в тім станом на теперішній час, з боку відповідача жодних дій, щодо погашення заборгованності не здійснено. Згідно ч. 1 ст. 160 ЦК України визнає порушенням зобов'язання як невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Проте зазначений порядок розрахунку за договором не звільняє відповідача від необхідності виконання кредитного зобов'язання, призначеного згідно графіку погашення кредиту, та не є відстрочкою у здійсненні обов'язку останнім у поверненні в термін, тіла кредиту ( основного боргу) та плати за його користування, що визначається у відсотковому вираженні, навіть у випадку відсутності грошових коштів у відповідача відповідно до ст.ст. 615,525 ЦК України, оскільки згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності ії вини (умислу чи необережності), яка доказана та полягає в порушенні умов вищенаведеного кредитного договору, але відповідач продовжує порушувати умови зазначеного правочину, незважаючи на законість та обгрунтованість підстав звернення до нього позивача з вимогою про належне виконання умов кредитного договору. На підставі наведеного, оскільки відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, то підлягає стягненню з нього заборгованість по кредиту у розмірі 33201,23 гривень, що становить: заборгованність за кредитом - 2568,50 гривень, заборгованність по процентам за користування кредитом - 12299,98 гривень, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 15859,51 гривень, заборгованність по комісії за користування кредитом - 146,04 гривень, фіксована частина штрафу - 500 гривень, процентна складова штрафу - 1557,20 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 332,01 гривень.

Outcome: approved