Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 29.08.2014р. по 18.12.2017 р. в розмірі 5454,42 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], на нього відкрито особовий рахунок №1471-62. Однак, оплату за надані послуги відповідач проводить не в повному обсязі, в результаті чого за період з 29.08.2014р. по 18.12.2017 р. утворилася заборгованість у сумі 5454,42 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимогст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до всиновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», надає послуги з постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS], відкритий особовий рахунок на імя [PERSON] №1471-62. У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію за період з 29.08.2014 року по 18.12.2017 року по особовому рахунку №1471-62 існує заборгованість в розмірі 5454,42 грн., яка не оплачена відповідачем. Згідно ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги», передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідноп.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергієюдля населення, споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергыэю для населення (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Таким чином, споживач зобов'язаний оплатити отримані ним послуги за користування електричною енергією споживачем, регламентоване Правилами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зважаючи на викладене, оскільки відповідач не здійснює оплату за послуги з постачання електроенергії, надані позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved