Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на побудований [PERSON], який помер [INFO], житловий будинок з господарськими спорудами. Позов мотивує тим, що після його смерті відкрилась спадщина на цей житловий будинок. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, оскільки за життя спадкодавець заповіт не складав. Прийнявши спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] не оформила документів на будинок спадкодавця. За життя [PERSON] заповіт не складала. Внаслідок її смерті ([INFO]) відкрилась спадщина, яку прийняв її син [PERSON] Оскільки [PERSON] помер [INFO], позивач як дружина є його єдиним спадкоємцем за законом, а також - єдиним спадкоємцем вказаного вище майна. Представник позивача у судове засідання подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Секунська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] /а.с.9/. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963 року). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що до складу спадщини входить житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою Секунської сільської ради у вказаному будинку були зареєстровані та постійно проживали [PERSON], який помер [INFO], його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину та не оформила її і померла [INFO] /а.с. 8/. Згідно з представленою позивачем копією технічного паспорту на житловий будинок, є підстави вважати, що вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію, не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 10-14/. Після його смерті спадщину прийняла [PERSON], на ім'я якої правостановлюючі документи на будинок не видавались, і спадкоємцем якої за законом є [PERSON] (помер [INFO]). Позивач [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відмову від прийняття якої не заявляла. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцям нерухомого майна - будинку /а.с. 30/. Враховуючи, що за життя спадкодавці правовстановлюючих документів на житловий будинок не мали, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що вони за життя набули право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved