Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 17 травня 2009 року на 1\\2 частину земельної ділянки, що знаходиться на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області площею 6,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, відповідачі та представники третьої особи нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надано. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлені, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином та своєчасно, про що у справі є розписка про отримання судової повістки. Заперечень проти позову суду не надано. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він повністю підтверджуються наявними у справі доказами з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ст.373 ч.2, абз. 2 ЦК України вказує, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до Закону. Ст.1225 ч.1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.81 ч.1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.152 ч.3 п. «а» ЗК України передбачає, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Як встановлено в судовому засіданні, та як видно з матеріалів справи, позивач є громадянином України, народився 06 жовтня 1967 року у с.Балки Василівського району Запорізької області, що підтверджено його паспортом, копія якого є у справі (а.с.6). Його матірю була [PERSON], яка померла 17 травня 2009 року у с.Переможне Василівського району Запорізької області , що підтверджено копією свідоцтва про її смерть (а.с.9), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.11), копією свідоцтва про укладення шлюбу 09 грудня 1994 року його матірю зі зміною прізвища з «Соляник» на «Мартиненко» (а.с.12). Таким чином, відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1225, 1258, 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка мала на праві власності земельну ділянку площею 6,48 га, розташовану на території Широківської сільської ради Василівського району запорізької області, що підтверджено копією державного акта на право приватної власності на землю П-ЗП № 013274 від 01 березня 2001 року (а.с.13) Відповідно до постанови державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 22 січня 2016 року у спадковій справі №310 за 2009 рік позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері у звязку з тим, що позивач не надав оригінал Державного акту на вказану земельну ділянку (а.а.15) . З матеріалів вказаної спадкової справи, копія якої надана суду вбачається. Що відповідач [PERSON] також зверталася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у заяві вказувала зазначену вище земельну ділянку. 07 червня 2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.16) на 1\\2 частину земельної ділянки, належної спадкодавцю [PERSON]; оригінал державного акту з відміткою про перехід права власності на 1\\2 частину земельної ділянки було повернуто спадкоємцю [PERSON] Право власності [PERSON] на отриману у спадщину частину земельної ділянки зареєстровано 19 листопада 2013 року , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17). Станом на 2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6, 48 га ріллі (за межами населеного пункту) складає 237502 грн. 16 коп., відповідно вартість 1\\2 частини цієї ділянки становить 1187 грн. 51 коп., що підтверджено відомостями, наданими Управлінням Держгеокадастру у Василівському районі запорізької області (а.с.18). Таким чином, позивач не має оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю серії П-ЗП №013274, необхідного для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частину спадкового майна, тому його позов підлягає задоволенню, оскільки він не може оформити спадщину в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене, ст.ст.328, 334, 373, 386, 392, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст.81, 152, 131 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved