Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 20 350 гривень 82 копійки; судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 серпня 2016 року [PERSON] о 19 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Привітна, буд. 16 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], не витримав безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER], чим порушив вимоги п. 13.1. ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року по справі № 760/14427/16-п [PERSON] визнано винним у ДТП. Транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/070582 в ПрАТ «ЮНІВЕС». За вказаною ДТП, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно страхового акту ГО-3203/КВ7 від 03 грудня 2016 року, було здійснено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] в сумі 20 350 гривень 82 копійки і цим самим відшкодувало завдану відповідачем шкоду. [PERSON], в порушення п. 33.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надав ПрАТ СК «ЮНІВЕС» протягом трьох днів з дня настання ДТП письмове повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Таким чином, у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в межах фактично виплаченого страхового відшкодування перейшло право вимоги до [PERSON], згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем була направлена претензія вих. № 16/12/15-04 від 15 грудня 2016 року, проте відповіді на претензію по даний час немає. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2016 року о 19 годині 30 хвилин по вул. Привітна, 16 в м. Києві між автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києві від 09 вересня 2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень (а.с. 23). На даний час постанова Солом'янського районного суду м. Києві від 09 вересня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Юнівес» на підставі полісу АК/0070582 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 червня 2016 року, з терміном дії до 24 червня 2017 року (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] являється [PERSON] (а.с. 14). Цивільно-правова відповідальність власника даного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) (а.с. 6-13). 08 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 41-42). Згідно ремонтної калькуляції від 17 серпня 2016 року та рахунку на технічне обслуговування № 123028153 від 17 серпня 2016 року, складених ТОВ «АВТОСОЮЗ», вартість відновлювального ремонту з ПДВ автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] становить 64 807,02 гривень (а.с. 36-40). В подальшому, на підставі розрахунку страхового відшкодування від 17 серпня 2016 року, страхового акту № СТОКА-3079 (а.с. 44, 45), на користь [PERSON] з боку Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 60 762,32 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 15147 від 18 серпня 2016 року (а.с. 46). 28 жовтня 2016 року до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу звернулося Приватне акціонерне товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 4-5). В подальшому, на підставі страхового акту № ГО-3203/КВ7 від 03 грудня 2016 року позивачем на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» було здійснено страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 20 350,82 гривень (а.с. 53, 54). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як учасник дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» із повідомленням про настання страхового випадку 15 серпня 2016 року, що є порушенням строку, встановленого ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 47-48). Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем письмових заперечень на позовну заяву подано не було, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, в даному випадку позивач, має право зворотної вимоги (регресу) до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] 15 грудня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, яка була залишена поза увагою відповідача та сума відшкодування погашена не була (а.с. 55). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], на користь позивача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», страхового відшкодування в порядку регресу сумі 20 350 гривень 82 копійки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved