Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Куп'янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 31.03.2011 року був укладений договір кредиту б/н на суму 8000,00 грн., яку відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. При цьому, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 31.07.2017 року склала 91318,68 грн., яка складається з наступного : заборгованість за кредитом - 7874,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 75169,38 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3450 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 4324,70 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1600,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Представник позивача ПАТ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог ПАТ «Приватбанк», просить суд застосувати до вимог позивача позовну давність. Суд, дослідивши докази та з'ясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Згідно договору б/н від 31.03.2011 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг-позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. (а.с.8-31). Таким чином знайшло своє підтвердження, що між учасниками справи склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, а саме те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 31.07.2017 року склала 91318,68 грн., у зв'язку з чим порушив права, свободи та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (а.с.4-5). Оскільки [PERSON] у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з нього на користь позивача. Крім того, з розрахунку заборгованості за договором кредиту та виписки по особовому рахунку вбачається, що 07 жовтня 2014 р. від імені [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» здійснювався платіж, тобто часткове погашення заборгованості (а.с.5), а отже заява про застосування до вимог позивача строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки з позов ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду 31.08.2017 р., тобто в межах позовної давності, визначеної статтями 257-258 ЦК України. Суд не приймає до уваги посилання представників відповідача, що даний платіж від імені [PERSON] здійснений іншою особою, оскільки він не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, у відповідності до вимог ст.ст.78-81 ЦПК України. Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Правління НБУ за № 280 від 17.06.2004 р., який діяв на час вчинення банківських операцій, до рахунків за № 2208 відносяться нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам. Відповідно до правил надання банківських послуг, дійсних на час вчинення банківських операцій, приймання платежів в іноземній валюті не можливе без здійснення ідентифікації клієнта. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600 грн. стягується з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved