Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго», звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 25.09.2018 року за адресою відповідача було виявлено порушення ПКЕЕН, про що складено акт порушень №51620. У відповідності до вимог ПКЕЕН, відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, де було проведено розрахунок вартості не облікованої електроенергії, відповідно п. 3.3.,3.5 Методики, за формулою (2.7). Нарахована сума склала 27 317.58 грн. Станом на 01.06.2020 року вартість електричної енергії з урахуванням 3% річних та інфляційної складової, не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем правил становить 37 853.02 грн. Заборгованість відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до матеріалів позовної заяви додав письмове клопотання про розгляд справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) забов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) забов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго». Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, якими врегульовано відносини між громадянами та енергопостачальниками та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Таким чином, відповідач - є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що здійснює ПАТ «ДТЕК Київські електромережі». Між позивачем та відповідачем діють зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, розрахунки, надані позивачем не оспорила, не подала доказів на їх спростування повне або часткове. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, визначити величину необлікованої електричної енергії. Розмір необлікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Як встановлено судом, 25.09.2018 року за адресою відповідача було виявлено порушення ПКЕЕН, про що складено акт порушень №03609. У відповідності до вимог ПКЕЕН, відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, де було проведено розрахунок вартості не облікованої електроенергії, відповідно п. 3.3.,3.5 Методики, за формулою (2.7). Нарахована сума склала 27 317.58 грн. Крім того, за результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, які надаються позивачем по справі, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Так, станом на 01.06.2020 року у відповідача утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8 078.99 грн.; сума індексу інфляції та 3% річних складає 2 456.45 грн. Відповідачем заборгованість не сплачена. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за не обліковану електричну енергію в загальному розмірі 27 317.58 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved