Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано; -від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], 6січня [INFO]; -за рішенням Хустського районного суду від 13 листопада 2012 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки по 1/4 частині всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, тобто щомісячно він сплачує їй по 500грн.; -вона працює, але грошей, які вона отримує, та аліментів у розмірі 500грн. щомісячно, їй не вистачає в порівняні з фактичними витратами, які потрібні для утримання їх дитини; -відповідач не приймає участі у вихованні та додатковому утриманні їх доньки, а всі обовязки щодо утримання та виховання здійснює вона самостійно; -відповідач працює за кордоном, має постійний дохід та має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, однак приховує дійсний розмір своїх доходів і належної матеріальної допомоги дитині не надає; -у нього відсутні інші аліментні платежі, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків немає, звернулася до суду з позовом та просить: змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача та стягувати з нього на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти на утримання у розмірі 2000грн. щомісячно, до досягнення нею повнолітнього віку, та не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.17/, згідно якої свій позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.25/, згідно якої позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність відповідача. В обґрунтування причин невизнання позову представник відповідача надала до суду заперечення, в яких посилається на те, що: -[PERSON] постійно сплачує кошти на утримання дитини; -він ніде не працює у звязку з хворобою, йому самому не вистачає коштів на здійснення особистого утримання та систематичне лікування, а збільшення розміру аліментів приведе до складного матеріального становища; -позивач не надала суду ніяких доказів по своєму позову; -він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, однак сума, яку просить позивач, є великою для нього на даний час. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується: рішенням Хустського районного суду про розірвання шлюбу /а.с.4/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/. Як вбачається з рішення Хустського районного суду від 13 листопада 2012 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 8 жовтня 2012 року /а.с.5/. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин. На думку суду, ці вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті позивача чи отримувача аліментів та неповнолітньої дитини при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тобто, ЦПК України покладає на позивача обовязок довести наявність обставин, передбачених у ст.192 СК України, які є підставою для задоволення позову та збільшення розміру аліментів. Аналізуючи докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач не надала суду жодних доказів: зміни свого матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення свого здоровя чи здоровя дитини, зміни матеріального, сімейного стану чи стану здоровя платника аліментів в період часу з 13 листопада 2012 року /день прийняття Хустським районним судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно / до 8 листопада 2016 року /день звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів/. Навпаки представником відповідача суду надані докази про погіршення здоровя платника аліментів - відповідача [PERSON], якими є: -довідка, видана Хустським центром первинної медико-санітарної допомоги /а.с28/; -виписка №12368/959 із медичної картки амбулаторного /стаціонарного/ хворого, згідно якої відповідач [PERSON] з 11 жовтня 2016 року по 21 жовтня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом компресійний перелом тіла L1 /ІІ ст/ без ушкодження спинного мозку /а.с.29/. При таких встановлених обставинах суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed