Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

позивач ПАТ КБ «Приватбанк» (з 21.05.2018 - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № б/н від 13.10.2010 в розмірі 117 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору від 13.10.2010 відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про заміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив. В зв'язку порушенням боргових зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Ухвалою від 11.04.2018 даний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду клопотання за змістом якого позов підтримує та просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати у відсутності представника банківської установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого представником позивача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 13.10.2010 між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» (з 21.05.2018 - АТ КБ «Приватбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідачу згідно кредитного договору від 13.10.2010 відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про заміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується заявою позичальника складеною в день оформлення даного кредитного договору. Відповідач ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг. Позивач, як кредитор, прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредитну платіжну картку з визначеним лімітом кредитних коштів. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із положеннями Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Також, згідно вказаних умов встановлено, що у разі порушення клієнтом строків платежів по грошовому зобов'язанню більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. За змістом положень ст.ст. 599 та 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно наявних в матеріалах справи відомостей встановлено, що відповідач умов кредитного договору належним чином не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами надання банківських послуг. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості загальна сума боргу за кредитним договором станом на 31.12.2017 становить 117 000 грн., з яких: 10 827, 01 грн. - заборгованість за кредитом; 106 172, 99 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних/боргових платежів кредиту та нарахованих відсотків, вчасно не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі, що становить 117 000 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved