Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -після смерті її бабусі - [PERSON], що настала 12 грудня 1998 року, залишилося спадкове майно у виглядi житлового будинку та надвірних споруд за адресою: с.Велятино Хустського району Закарпатської області, вулиця Дружби, №34; -при житті її бабуся - [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала їй все своє майно; -вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], оскільки на момент смерті бабусі постійно проживала разом з нею та зі своєю сімєю в спадковому будинку, продовжує проживати в цьому будинку і до теперішнього часу /близько 19 років/, сплачує усі комунальні платежі, здійснює поточні ремонти будинку, ніяких спорів щодо цього будинку немає; -при зверненні до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки у неї відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будинок, та рекомендовано звернутись з позовом до суду; -документами, які підтверджують належність спадкового будинку померлій [PERSON], є довідка Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, облікова картка погосподарського обліку за 1996-2000 роки, звернулася до суду з позовом та просила: визнати за нею право власності на житловий будинок №34 по вулиці Дружби в с.Велятино Хустського району Закарпатської області, надвірні споруди та все майно, що належало [PERSON], яка померла 12грудня 1998 року. Під час розгляду справи в суді позивач, посилаючись на те, що: -її мати [PERSON], [INFO], 27листопада 1995 року вийшла на пенсію і, яка є непрацездатною донькою спадкодавця за заповітом /її бабусі [PERSON]В./ після смерті [PERSON] 10 липня 2001 року звернулась до Хустської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно за законом, одночасно її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадкове майно, яке складалося з сертифікату на право на земельну частку /пай/, серії ЗК №0094795, виданого Хустською райдержадміністрацією 15 липня 1996 року за №281 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікату на право на земельну частку /пай/ 28 липня 1998 року за №1859; -16 листопада 2017 року її мати [PERSON] звернулася до Хустського районного суду з нотаріально посвідченою заявою, згідно якої повідомила, що відмовилася від виділу обовязкової частки у спадщині на все інше майно, яке залишилося після смерті [PERSON], та дала свою згоду на визнання права власності в порядку спадкування на цілий житловий будинок та прилеглу до нього земельну ділянку, що розташована за адресою: с.Велятино, вулиця Дружби, 34 Хустського району Закарпатської області за нею, [PERSON] /дівоче прізвище [PERSON]/ [PERSON], звернулася до суду з заявою про зменшення та уточнення позовних вимог /а.с.39-40/ та просила: визнати за нею право власності на житловий будинок №34 по вулиці Дружби в с.Велятино Хустського району Закарпатської області, надвірні споруди та все майно, що належало [PERSON], яка померла 12 грудня 1998 року, за виключенням майна, яке складалося з сертифікату на право на земельну частку /пай/, серії ЗК №0094795, виданого Хустською райдержадміністрацією 15 липня 1996 року №281, зареєстрованого у Книзі реєстрацій сертифікату на право на земельну частку /пай/ 28 липня 1998 року №1859, прийнятого її матірю [PERSON] як обовязкову частку у спадковому майні. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Представник позивача [PERSON] [PERSON] надав до суду заяву /а.с.49/, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача Велятинської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.48/, згідно якої зменшені та уточнені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував та просив розглянути справу в суді у відсутність представника Велятинської сільської ради. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Хустського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.36-38/, згідно якої проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи без самостійних вимог, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову та відсутність заперечень проти позову зі сторони третьої особи без самостійних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved