Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», між яким та Відповідачем [PERSON] 25.08.2005 було укладено кредитний договір № DNH4KP30680335, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1540,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір. [PERSON] до умов Договору погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, які складалися із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам (пені, штрафу). [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим, станом на 30.03.2018 має заборгованість - 20873 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 19403,52 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, а також штрафи 500,00 грн. фіксована частина, 970,18 грн. процентна складова. Цю суму, а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 25.09.2018 назву позивача змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за відсутності представника банку, не заперечує проти заочного розгляду справи /зворот а.с. 4/. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі його представника. Проти задоволення позову заперечують, просять застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем пропущений спеціальний строк позовної давності для таких складових заборгованості, як пеня та штраф. [PERSON] до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне. [PERSON] до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що 25.08.2005 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого згідно зі Статутом /а.с.19/ є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір № DNH4KP30680335, який складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) /а.с. 7-11/. Заявою відповідач просив надати йому кредит у сумі 1540,50 грн. строком на 12 місяців під 2,09 % на місяць для купівлі товарів народного споживання через торгівельне підприємство. Відповідач особисто підписав договір, тобто з його умовами погодився, та зобовязався належним чином їх виконувати /а.с. 7/. Згідно з рахунком-фактурою № 00032 від 25.08.2005 Відповідач отримав кредит у розмірі 1320 грн. на придбання холодильника /а.с.12/. [PERSON] до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. [PERSON] до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Встановлено, що Відповідач свої зобовязання за договором повністю не виконав, оплату за кредитом своєчасно не здійснював, внаслідок чого станом на 30.03.2018 йому нарахована заборгованість у розмірі 20873,70 грн., яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобовязань у розмірі 19403,52 грн. та штрафів 500,00 грн. фіксована частина, 970,18 грн. процентна складова /а.с. 6/. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобовязань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Судом встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання. При цьому судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено відповідне клопотання щодо його застосування. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. [PERSON] до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як зазначено в п.5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Водночас, суд враховує, що доказів того, що відповідач належним чином був ознайомлений з умовами надання кредиту, позивачем не надано. Так, в заяві позичальника (відповідача) на отримання кредиту зазначено, що він ознайомився та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, та виразив свою згоду на те, що Заява разом з запропонованими Банком Умовами, Тарифами, складає між ним та Банком договір. Однак, долучені Позивачем до позовної заяви Умови надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не містять підпису відповідача. Будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме із цими Умовами ознайомлений відповідач, підписуючи заяву позичальника, в матеріалах справи немає. Навпаки, в Заяві позичальника зазначено наступне: «Згідно п.4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом». Водночас, пунктом 4.2 Долучених до позову Умов передбачено інше, а саме, що згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру, зазначеному у Тарифах та Заяві. Оскільки в Заяві зазначено, що за користування кредитом сплачуються відсотки у розмірі 2,09 % на місяць, то подвійний розмір відсотків, визначених в заяві, не буде дорівнювати 6,00 %, зазначеним в пункті 4.2 Умов. Такі розбіжності між Заявою та Умовами, які долучені до позовної заяви, зокрема щодо сплати відсотків, не дозволяють суду вважати долучені до позову документи, зокрема Умови надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), належними доказами того, що саме з ними був ознайомлений Відповідач, підписуючи заяву позичальника, тому застосуванню підлягає положення статті ст.258 ЦК України, якою передбачена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). [PERSON] правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-16сц15. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Письмову заяву про застосування строку позовної давності відповідач та його представник надали до початку судового засідання /а.с.35, 44/. [PERSON] до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, моментом виникнення у позивача права на позов щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) є 26.04.2017 року, оскільки дата останньої сплати пені по договору 25.04.2016 /зворот а.с.6/, а позовна заява ПАТ КБ ПРИВАТБАНК надіслана до суду згідно з відміткою на поштовому конверті тільки 28.05.2018, тобто з порушення строку спеціальної позовної давності. Приймаючи до уваги, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. [PERSON] до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, тому оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed