Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 15.07.2008 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов Договору, станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 21969,42 грн., з яких: 8430,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11004,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250 грн. - заборгованість з комісії, штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 1034,26 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 21969,42 грн. за Кредитним договором № б/н від 15.07.2008 року та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Сауляк Є.В. у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своєму клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № б/н від 15.07.2008 року, відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі змісту Заяви Позичальника від 15.07.2008 року вбачається, що Позичальник [PERSON] ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку; вона згодна з тим, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір вважається укладеним. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов Договору, станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 21969,42 грн., з яких: 8430,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11004,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250 грн. - заборгованість з комісії, штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 1034,26 грн. Разом з тим, визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідно до п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо), а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з комісії за користування кредитом в розмірі 1250 грн. задоволенню не підлягають. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії - за вчинення дій, відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року №168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за №541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». При цьому, сума - 1250 грн. вказана у графі розрахунку заборгованості за кредитним договором - «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)», а тому розмежувати та визначити правову природу даної складової заборгованості за кредитним договором неможливо. Відповідно до умов Кредитного договору, у разі порушення Позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Враховуючи те, що розмір задоволених позовних вимог становить 19435,16 грн. (8430,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту + 11004,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом), то процентна складова штрафу (5% ) становить 971,76 грн. Крім того, позовна вимога в частині стягнення штрафу у фіксованому розмірі 250 грн. не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердому вибірковому розмірі та відповідно не підлягає стягненню. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial