Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору без номеру від 16.02.2012 року у сумі 27599,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 17000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7809 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1000 грн.; штрафів - 500 грн. фіксована частина та 1290,45 грн. процентна складова; покласти на відповідача обов'язок відшкодувати сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 275,99 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 16.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 16900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредит у встановленому розмірі, проте [PERSON] своєчасно банку кошти для погашення заборгованості не повернула та допустила заборгованість за кредитом, загальна сума якої становить 27599,45 грн. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача Бордюг С. Д. не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надіслала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 лютого 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 16900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Строк дії картки 2 роки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписана відповідачкою [PERSON] заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає договір про надання банківських послуг. Зміст та умови договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п.2.1.1.12.11. «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов'язання за договором, відповідачка [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернула та допустила заборгованість за кредитом в сумі 27599,45 гривень, яка складалася із: заборгованості за кредитом у сумі 17000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7809 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом у усім 1000 грн., та заборгованості зі сплати штрафів: 500 грн. - фіксованої частини та 1290,45 грн. процентної складової. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved