Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] і просить: 1) стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 3509-009/08 Р від 1 жовтня 2008 року у розмірі 55556,71 грн. в тому числі - 33695,71 грн. заборгованості за кредитом та 21861 грн. заборгованості з процентів; 2) стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 1218 грн. В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що 1 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3509-009/08Р, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 44\~250 грн. зі сплатою 19,49 відсотків річних для придбання автомобіля та сплати страхових внесків за договором страхування автомобіля. П.4.4. договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 527 грн. щомісячно до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом, відповідно п 4.5 кредитного договору, підлягають сплаті позичальником щомісяця у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (п.1.2.). Проте, станом на 27 травня 2015 року [PERSON] неналежним чином виконуються зобовязання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 98235,74 грн., з яких 33695,71 грн. заборгованість за кредитом, 21861 заборгованість за процентами, 28635,6 грн. неустойка (пеня) за кредитом і 14043,43 грн. неустойка (пеня) за процентами. П.10.1. кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки, зазначеної в п. 1.2. кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання зобовязання [PERSON], 1 жовтня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 3509-009/08Р. П.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань позичальником за кредитним договором. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, в письмових запереченнях вказав, що за період з 11 лютого 2012 року по 11 серпня 2015 року до нього не надходило жодного повідомлення від банку про необхідність сплати кредиту, натомість більш ніж три роки банком не вчинялося жодних дій для стягнення заборгованості, крім нарахування пені за несвоєчасне виконання зобовязання. Враховуючи, що умовами договору передбачено погашення кредиту частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів кожного місяця 10 числа, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежі необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Позивач звернувся до суду 25 січня 2016 року, а тому трирічний строк позовної давності по вимогам за період з 1 вересня 2010 року по 25 січня 2013 року минув, в звязку з чим позовна заява в цій частині не підлягає задоволенню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просив його задоволити. Суду пояснив, що розрахунки суми заборгованості виконувалися не ним, тому він докладно не може пояснити як виникли розбіжності у визначенні заборгованості. Період протягом якого виникла заборгованість і за який вона стягується з 1 жовтня 2008 року по 1 жовтня 2015 року. При цьому, банк підтримує позовні вимоги викладені в первинній позовній заяві, а саме на загальну суму 55556,71 грн. Те що в останньому розрахунку борг по відсоткам збільшився, не слід брати до уваги і позов банк підтримує в межах заявленої суми. Стосовно інших розбіжностей в сумі розрахунку заборгованості, вони не мають суттєвого значення, оскільки банк заявив вимоги лише по тілу кредиту і відсоткам. Строк позовної давності не пропущений, оскільки строк дії договору закінчився лише в 2015 році, а банк не звертався до відповідачів з позовом сподіваючись на добровільне виконання умов договору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, на суму 14756 грн. боргу по кредиту та 15329,68 грн. боргу по процентам, в межах строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала частково в межах строку позовної давності, в іншій частині в задоволенні позову просила відмовити. Суду пояснила, що в даному випадку має бути застосований строк позовної давності, оскільки тривалий час, після 11 січня 2012 року відповідач [PERSON] не сплачував кошти на виконання умов кредитного договору і банк не звертався до нього з позовом. Розрахунок заборгованості їм з відповідачем не зрозумілий, так як в усіх трьох варіантах різняться суми. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не клопотав. Судом встановлено, що 1 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 3509-009/08Р, за умовами якого: п.1.1. … банк надає позичальнику кредит в національній валюті на загальну суму 44250 грн.; п.1.2. Кредит надається позичальнику у строк з 01.10.2008 до 01.10.2015 зі сплатою 19,49 відсотків річних; п.4.4. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 527 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця; п.4.5. відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця… 6.1.10. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та пеню у валюті кредиту; п. 10.1. за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки, зазначеної в п.1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення; п.11.5. Даний договір діє від дня його підписання і до повного виконання зобовязань за цим договором… З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3509-009/08Р від 01.10.2008 вбачається, що загальна заборгованість станом на 27.05.2015 становить 98235,74 грн., з яких 33695,71 грн. заборгованість за кредитом, 21861 грн. заборгованість за процентами, 28635,6 грн. пеня за кредитом і 14043,43 грн. пеня за процентами. 1 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-банк» і [PERSON] укладено договір поруки № 3509-009/08Р, за умовами якого: п.1.1. Поручитель у порядку та на умовах, передбачених даним договором зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 3509-009/08Р від 1 жовтня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 01.10.2015 у розмірі 44250 грн. та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Згідно заяви про видачу готівки, № 1 від 1 жовтня 2008 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 44250 грн. по договору від 1 жовтня 2008 року № 3509-009/08Р. З п.1.2. Статуту ПАТ КБ «Правекс-банк» вбачається, що ПАТ КБ «Правекс-банк» створено шляхом перейменування АКБ «Правекс-банк» згідно рішення позачергових загальних зборів акціонерів банку і є правонаступником його прав і обовязків. З інших розрахунків заборгованості за кредитним договором № 3509-009/08Р від 01.10.2008, які надані позивачем, вбачається, що загальна заборгованість станом на 27.05.2015 становить 90565,11 грн., з яких 33695,71 грн. заборгованість за кредитом, 22328,81 заборгованість за процентами, 21586,96 грн. пеня за кредитом і 12953,63 грн. пеня за процентами. При цьому в розрахунок враховані платежі строк сплати по яких не настав, з 1 травня по 1 жовтня 2015 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3509-009/08Р від 01.10.2008 року, який виконано аудиторською фірмою «Фінанси-Консалтинг-Аудит», заборгованість позичальника в межах строку позовної давності склала 30085,68 грн., в тому числі по кредиту 14756 грн., по відсотках 15329,68 грн. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобовязання, які регулюються ст. ст. 526, 530, 536, 543, 554, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 1 статті 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 КК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Такий висновок суду склався з тих підстав, що вимоги позивача в частині заборгованості за період з 25 січня 2013 року підтверджені належними і допустимими доказами і не заперечуються сторонами. Вимоги позивача про стягнення заборгованості за період до 25 січня 2013 року суд теж вважає обґрунтованими з тих підстав, що вони підтверджені належними та допустимими доказами і по суті не заперечуються сторонами. При цьому суд вважає виконаний позивачем розрахунок суми заборгованості вірним, що в межах строку позовної давності не спростовано і відповідачами. Твердження відповідача [PERSON] та його представника про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог за період до 25 січня 2013 року, через пропущений строк позовної давності, суд вважає необґрунтованими і не бере до уваги при вирішенні спору. При цьому суд вважає, що строк позовної давності (загальної, встановленої для вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами) позивачем не пропущений, оскільки строк дії кредитного договору визначений сторонами до 1 жовтня 2015 року, а відповідно і строк позовної давності слід рахувати з моменту спливу строку виконання зобовязання, тобто з 1 жовтня 2015 року. З огляду на висновок суду про задоволення позову з відповідача [PERSON], відповідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 1378 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 526, 530, 536,610, 612, 625, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 14, 88, 208, 209, 213-215, 292, 294, 296 ЦПК України, -

Outcome: approved