Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнила та остаточно просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, 11, а саме: житловий будинок літ. «А1» загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., веранда літ. «а» площею 20,5 кв.м., веранда літ. «а1» площею 6,4 кв.м., сарай літ. «Б» площею 34,5 кв.м., вбиральня літ. «В» площею 1 кв.м., огорожа літ. «м-и», вигрібна яма літ. «К», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 14 липня 1948 року між виконкомом Високоселищної ради депутатів трудящих та дідом позивача [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] (Багалія)[ADDRESS], укладено договір № 2098 на право забудови земельної ділянки, відповідно до умов якого виконком віддає забудовнику для безкоштовного користування під забудову земельну ділянку в селищі «Науковий Робітник» Харківського району під № 81, загальною площею 1906 кв.м. [PERSON] виконав умови договору та побудував на вищевказаній земельній ділянці будинок; здійснив забудову без істотних порушень та з дотриманням будівельних норм та правил, проте документи прийняття в експлуатацію будівель останній не оформив та продовжував забудівлю. На час звернення до суду з заявою на вищевказаній ділянці за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, 11, розташовані житловий будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., веранда літ. «а» площею 20,5 кв.м., веранда літ. «а1» площею 6,4 кв.м., сарай літ. «Б» площею 34,5 кв.м., вбиральня літ. «В» площею 1 кв.м., огорожа літ. «м-и», вигрібна яма літ. «К». 30 травня 1966 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті залишилася баба позивача - [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про спадкування грошових вкладів померлого. Проте право власності на житловий будинок, який збудований померлим, в порядку спадкування за законом [PERSON] не отримала, оскільки правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок відсутні. [PERSON] продовжувала користуватися вищевказаними земельною ділянкою, будинком та присадибними будівлями, тримала їх у належному порядку, але також не ввела будинок в експлуатацію та не оформила правовстановлюючі документи на нього, оскільки здійснювала подальшу забудівлю. [PERSON] померла 15 липня 1985 року. Єдиним спадкоємцем після її смерті залишився син померлої батько позивача [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав. [PERSON] помер 17 грудня 1988 року. За життя останній також користувався спадковим житловим будинком та підтримував його належний стан, але за браком коштів та довготривалою хворобою не ввів будинок в експлуатацію та не оформив правовстановлюючі документи на нього. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка позивач по справі, оскільки у встановлений законом строк та порядок звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте позивач лише частково успадкувала спадкову масу після смерті батька, а саме отримала свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на грошові вклади, які належали [PERSON] У включенні до вказаного свідоцтва житлового будинку №11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього, про що нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Київського району міста Харкова винесено відповідну постанову. Позивач фактично вступила в управління спадковим майном, опікується ним, виготовила технічний паспорт на будинок. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом, оскільки не має інших способів захисту свого права на спадщину. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року відкрито провадження по справі. 21 вересня 2017 року представником позивача [PERSON] до позову долучені додаткові письмові докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року задоволено клопотання представника позивача - [PERSON] про забезпечення доказів та зобовязано Харківський обласний нотаріальний архів надати відомості про те, чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, чи видавалося кому-небудь свідоцтво про спадщину в порядку спадкування за законом або за заповітом після смерті [PERSON], померлого 30 травня 1966 року, який проживав за адресою: [INFO], а також про наявність заповіту після смерті останнього. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, заявлені уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Представник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 липня 1948 року між виконкомом Високоселищної ради депутатів трудящих та [PERSON] укладено договір на право забудови участка землі, посвідчений 09 вересня 1948 року державним нотаріусом Другої міської Харківської Державної нотаріальної контори міста Харкова, реєстр № 21601/2. Відповідно до умов вказаного договору виконком Високоселищної ради депутатів трудящих віддає забудовнику [PERSON] для безкоштовного користування під забудову участок № 81 в селищі «Науковий Робітник» Харківського району, загальною площею 1906 кв.м. на строк з 15 липня 1948 року до 15 липня 2003 року, а [PERSON] зобовязується виконати всі роботи по будівництву у погорілих будівель протягом трьох років з дня початку забудови, що визначається не пізніше 20 жовтня 1948 року. За архівними матеріалами КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що право власності на житловий будинок №11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова (колишня адреса вис. «Науковий робітник» № 81) в БТІ не зареєстровано; в матеріалах інвентаризаційної справи на вказаний обєкт знаходиться копія договору на право забудови ділянки землі, посвідченого Другою міською Харківською Державною нотаріальною конторою міста Харкова 09 вересня 1948 року, реєстр № 21601/2, який був підставою для будівництва [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Згідно матеріалів поточної інвентаризації станом на 07 червня 2013 року обєкт складається з житлового будинку літ. «А1» загальною площею 84,90 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м. (1960 року побудови), сараю літ. «Б» вбиральні літ. «В» огорожа № 1-4, вигрібної ями літ. «К»; самочинне будівництво чи переобладнання відсутні, про що свідчать лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 139 від 31 жовтня 2016 року та № Е-3041 від 20 вересня 2017 року. Технічний паспорт на житловий будинок № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 07 червня 2013 року на імя [PERSON], де вказано, що у 1960 році за вказаною адресою збудовано: житловий будинок літ. «А1», веранда літ. «а», веранда літ. «а1», сарай літ. «Б»; у 1980 році збудована вбиральня літ. «В»; огорожа літ. «м-и», вигрібна яма літ. «К» - без вказівки року будівництва. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником житлового будинку № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, оскільки самостійно збудував будинок на підставі договору на право забудови участка землі від 14 липня 1948 року. 30 травня 1966 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії VI-ЯР № 303693, видане 30 травня 1966 року Київським районним ЗАГС міста Харкова, запис № 590 від 30 травня 1966 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишилася його дружина [PERSON]. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб № 2993, що видано 21 червня 1947 року Бюро ЗАГС, де вказано, що 21 червня 1947 року вступили в шлюб [PERSON] та [PERSON], дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Корольова». 10 листопада 1966 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (рос. мовою [PERSON]); її заяву прийнято та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 10 листопада 1966 року, порядковий номер 215. На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори дружині померлого [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що в цілому складається з грошових вкладів з відсотками та авторське право померлого, а саме 19 грудня 1966 року, реєстр № 2-2690; 23 січня 1967 року, реєстр № 2-201 та 26 червня 1967 року, реєстр № 2-1218, про що свідчить лист Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2744/01-20 від 06 жовтня 2016 року та № 3072/01-21 від 07 листопада 2017 року. Відповідно до даних довідки № 66-61/204, наданої 03 жовтня 2016 року житлово-експлуатаційним відділом Національного технічного університету Харківського політехнічного інституту, [PERSON], померлий 30 травня 1966 року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (Багалія) [ADDRESS] та разом з ним були прописані та постійно проживали: дружина - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON] [INFO], онука [PERSON], [INFO]. 15 липня 1985 року [PERSON] померла про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІІ-ВЛ № 306616, видане 15 липня 1985 року міським ЗАГС міста Харкова, запис № 5964 від 15 липня 1985 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишився її син [PERSON]. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується записом про народження від 16 лютого 1927 року, реєстраційний номер №287/301, відповідно до якого 31 січня 1927 року народився [PERSON], його батьками записано: батько [PERSON], 26 років; [PERSON], 24 роки, про що також свідчить архівна довідка державного архіву Харківської області № 01-29/3-2129 від 08 листопада 2016 року. 28 грудня 1985 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (рос. мовою [PERSON]); його заяву прийнято та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 28 грудня 1985 року, порядковий номер 1222, про що свідчить лист Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2745/01-20 від 06 жовтня 2016 року. Відповідно до даних довідки № 66-61/296, наданої 03 жовтня 2016 року житлово-експлуатаційним відділом Національного технічного університету Харківського політехнічного інституту, [PERSON], померла 15 липня 1985 року, на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (Багалія) [ADDRESS] та разом з нею були прописані та постійно проживали: син [PERSON] [INFO], онука [PERSON], [INFO]; зять - [PERSON], [INFO]; правнук - [PERSON], [INFO]. 17 грудня 1988 року [PERSON] помер про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІІ-ВЛ № 446784, видане 20 грудня 1988 року міським ЗАГС міста Харкова, запис № 13936 від 20 грудня 1988 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишилася його дочка [PERSON]. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії ЯИ № 593643, що видано 12 лютого 1954 року Кагановічським районним ЗАГС міста Харкова, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON], запис № 185 від 12 лютого 1954 року; даними свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-ЛЕ № 348564, що видане 24 грудня 1977 року Палацом одруження міста Белгород, де вказано, що 24 грудня 1977 року укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Лукяненко», запис № 1732 від 24 грудня 1977 року. Відповідно до даних довідки № 66-61/203, наданої 03 жовтня 2016 року житлово-експлуатаційним відділом Національного технічного університету Харківського політехнічного інституту, [PERSON], помер 17 грудня 1988 року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (Багалія) [ADDRESS] та разом з нею були прописані та постійно проживали: дочка [PERSON], [INFO]; зять - [PERSON], [INFO]; онук - [PERSON], [INFO]; внучка - [PERSON], [INFO]. 11 лютого 1989 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (рос. мовою [PERSON]); її заяву прийнято та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 11 лютого 1989 року, порядковий номер 14 та заведено спадкову справу № 94/1989, про що свідчить лист Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2745/01-20 від 06 жовтня 2016 року. Постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 22 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, після смерті батька, який помер 17 грудня 1988 року, який фактично прийняв вищевказаний житловий будинок після свого батька - [PERSON], який помер 30 травня 1966 року та своєї матері [PERSON], яка померла 15 липня 1985 року, але не встиг оформити свої спадкові права. Також суду надано: рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 липня 2013 року по цивільній справі № 640/5204/13-ц за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яким задоволено вимоги заявника та встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер 20 травня 1966 року; копія свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22 серпня 1990 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, реєстр № 94.89; лист Височанської селищної ради Харківського району Харківської області №696/0226 від 14 липня 2016 року; довідка № 697/02-26, надана 14 липня 2016 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області; лист виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 837/0214; лист Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2946/01-21 від 24 жовтня 2017 року; інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 49758119 та № 49758179, видані 07 листопада 2017 року Харківським обласним державним нотаріальним архівом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька - [PERSON], який помер 30 травня 1966 року та своєї матері [PERSON], яка померла 15 липня 1985 року, але не оформив свої спадкові права, [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, відповідач не заперечував проти задоволення вимог позивача, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнає за останньою право власності на житловий будинок № 11 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Чехова, а саме: житловий будинок літ. «А1» загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., веранда літ. «а» площею 20,5 кв.м., веранда літ. «а1» площею 6,4 кв.м., сарай літ. «Б» площею 34,5 кв.м., вбиральня літ. «В» площею 1 кв.м., огорожа літ. «м-и», вигрібна яма літ. «К», в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17 грудня 1988 року. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved