Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов цього договору. Таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Станом на 31.03.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 63801 грн. 47 коп., яка складається з наступного: 3927,37 грн. заборгованість за кредитом; 52409,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3950,41 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3014,36 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 63801 грн. 47 коп., яка складається з: 3927,37 грн. заборгованість за кредитом; 52409,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3950,41 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3014,36 грн. штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1600 грн. покласти на відповідача. Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився. До судового засідання звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду подала заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку позовної давності. Суд ухвалив: справу розглядати у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про день та час слухання справи. Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № № б/н від 27.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу видачі картки, термін її дії. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що останній платіж було здійснено 25.09.2013 року та не може покласти в основу судового рішення розрахунок заборгованості, поданий ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом, оскільки згідно розрахунку заборгованості були здійснені платежі в розмірі 50,00 грн. 23.11.2013 р.; 19,59, грн. 12.06.2014 р.; 20,00 грн. 05.08.2014 р.; 10,00 грн. 19.09.2014 р., які не відповідають сумам, які підлягали до сплати за користування кредитними коштами. Позивачем не надано допустимих та переконливих доказів того, що саме відповідач здійснювала вищевказані платежі. Окрім того, в розрахунку заборгованості не зазначено прізвище особи, що його підписала, а лише скріплено підписом та печаткою банку. 31 жовтня 2013 року банку стало відомо про порушення графіку погашення кредиту з боку позичальника, до суду з позовом банк звернувся лише 25.04.2017 року. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те, що позивач дізнався про порушення свого права в жовтні 2013 року, а звернувся до суду в квітні 2017\~року, та пропустив строк позовної давності в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] Вадимінви слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed