Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 18052 грн. 43 коп. та судові витрати на судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28.12.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 600.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Згідно з договором ліміт та відсоткова ставка може бути змінено банком. У свою чергу [PERSON] зобов'язалася погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань, грошові кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року її заборгованість за кредитом складає 18052 грн. 43 коп. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд встановив, що 28.12.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 600 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з договором ліміт та відсоткова ставка може бути змінено банком. У свою чергу [PERSON] зобов'язалася погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Відповідно до п. 1.1.5.23 умов договору, у разі порушення клієнтом встановленого законом зобовязання з повернення неналежним чином зарахованих коштів Клієнт платить Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10% суми перерахування. Згідно п. 1.1.5.25 умов договору, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цих Договором, Умовами і Правилами, Клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення. Пунктом 1.1.7.12 умов договору, передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно з п. 1.1.7.31 умов договору, термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років. Згідно з п. 2.1.1.7.6 умов договору, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та +5 % від суми заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.4.2 умов договору у випадках порушення Держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та умов даного договору або уразі виникнення [PERSON] має право зупинити здійснення розрахунків за карткою та/або визнати Карту недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або в певній Банком частці у разі невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим Договором. Згідно з п 2.1.1.4.8 умов договору, з урахуванням особливостей програмного забезпечення Банку, при продовженні терміну договору або зміни тарифного плану за договором, [PERSON] має право змінити номера рахунку і договору без кладення додаткових угод до даного договору. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. У зв'язку з чим у [PERSON]. утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.11.2016 року складає 18052,43 коп., в тому числі сума заборгованості за кредитом 503 грн. 47 коп., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 12929 грн. 13 коп., заборгованість за пенею комісією 3284 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 835 грн. 83 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦКК України порушення зобовязання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобовязання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON]. належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 30.11.2016 року в сумі 18052 грн. 43 коп. Враховуючи викладене, відповідно до принципу змагальності та диспозитивності судочинства, оскільки відповідач не подав заперечень проти позову, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати із судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved