Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між АТ «СК «АХА Страхування», яке в подальшому змінило найменування на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №сс131048а9ж від 08.05.2019 року, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] . 15.02.2019 року по вул. М. Тимошенка у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi80», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 296743,63 грн. На момент ДПТ цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО». Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 128 700,00 грн. було відшкодовано позивачу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу №ЕР/123005943, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2547854 від 11.03.2020 року. Таким чином, на теперішній час сума невідшкодованих збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, складає 168043,63 грн., які позивач в порядку суброгації просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2520,65 грн. Ухвалою від 04.01.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 08.05.2019 року між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №сс131048а9ж, відповідно до умов якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника, за належним [PERSON] транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] . Позивачем здійснено зміну найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року по справі №756/7935/20 (провадження № 3/756/4152/20), яка набрала законної сили 01.08.2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з указаної постанови, [PERSON] 15.02.2020 року о 17 год. 59 хв., керуючи автомобілем марки «AUDI 80» д.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав дорогу автомобілю марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим спричинив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля марки AUDI 80», д.н.з. [NUMBER] , травмований. 17.02.2020 року [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , повідомив про настання події 15.02.2020 р., що має ознаки страхового випадку та заявив про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 057/20 про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , складає 309312,43 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2547854 від 11.03.2020 року, страхового акту №АRX2547848 від 11.03.2020 року, страхового акту № ARX2551756 від 24.03.2020 року, страхового акту № ARX2553956 від 02.04.2020 року, страхового акту №ARX2566892 від 25.05.2020 року та умов Договору страхування № сс131048а9ж від 08.05.2019, розмір страхового відшкодування склав 296 743,63 грн., які позивачем було сплачено для проведення відновлювального ремонту на СТО згідно платіжних доручень № 651082 від 12.03.2020 (128700,00 грн.), № 651134 від 12.03.2020 (126152,88 грн.), № 655421 від 25.03.2020 (7828,98 грн.), № 659007 від 03.04.2020 (31109,57 грн.), № 671937 від 26.05.2020 (2952,20 грн.). Згідно відповіді НПУ № 3020048530068621,на момент ДПТ цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ, з якої вбачається, що ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» встановлений в розмірі 130 000,00 грн., (поліс № ЕР №123005943). Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 128 700,00 грн. (було відшкодовано позивачу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу №ЕР/123005943, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2547854 від 11.03.2020 року. Сума невідшкодованих збитків складає 168043,63 грн. (296743,63-128700). Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору про добровільне страхування, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» набуло право вимоги до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою потерпілому, які залишилися невідшкодованими після процедури прямого врегулювання збитків, у розмірі 168043,63 грн. 12.10.2020 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до [PERSON] з Претензією № СУ/008289/4-1 про регресні вимоги в сумі 168043,43 гривень, проте відповіді на дану претензію отримано не було, кошти на рахунок позивача від [PERSON] не надійшли, збитки відповідачем до теперішнього часу не відшкодовані. Правовідносини між сторонами врегульовані положеннями глави 67 ЦК України та Законом України «Про страхування». Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Із роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні (кредитора), тому, з урахуванням статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування. Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зважаючи на ту обставину, що позивач (страхова компанія), виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, то спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються саме положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (Постанова ВС у справі № 752/9026/16-ц від 06.02.2019 року). Оскільки у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved