Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач подала до суду позовну заяву, яку уточнила і в якій просить стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Фастів Київської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/ 4 частки від заробітку (доходу) у зв'язку з її навчанням починаючи з 01.12.2014 року і на період навчання, але не більше чим до досягнення [PERSON] 23 років; стягувати з [PERSON], [INFO] 20 333,70 грн. додаткових витрат, пов'язаних із оплатою навчання, обстеження стану здоров'я та придбаних ліків; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на такі обставини: Батьки позивача перебували у шлюбі з 16.09.1993 року по 28 травня 1998 року. Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 1998 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання позивача в розмірі 1/ 4 від усіх видів заробітку. У зв'язку із досягненням позивачем повноліття відповідач припинив спалу аліментів. У 2013 році позивача зарахували до неапольського університету (Італія) де вона навчається на курсі «Політичні науки та міжнародні відносини» на платній основі. Тривалість курсу - 3 роки. У зв'язку із перебуванням позивача на навчанні її спілкування з батьком було утруднене. Разом з тим, перебуваючи у Львові у вересні 2014 року вона спілкувалася із батьком та повідомила його про своє навчання у ВУЗі в Неаполі. Просила допомоги, оскільки весь оплати за навчання та її утримання забезпечується лише коштами матері і ставить матір у складене матеріальне становище. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечив, покликаючись на те, що після розлучення з дружиною він часто бачився що донькою та забезпечував її. У березні 1999 року відповідач дізнався, що його колишня дружина без його дозволу вивезла доньку за межі країни. Таким чином вона фактично позбавила відповідача можливості бачитися і спілкуватися з дочкою. Останній раз позивач бачився з дочкою у липні 2011 року. Тоді його колишня дружина повідомила відповідача про те, що було б непогано, якби позивач продовжила навчання в Академії податкової поліції, однак навчання коштує 50 000 євро. Однак відповідач відповів, що у нього немає часу сплатити таку суму. Після цього вони більше не бачилися. Відповідач не має можливості надавати допомогу, які просить відповідач, оскільки єдиним джерелом його доходів є пенсія у розмірі 2142,51 грн. Зважаючи на збільшення тарифів на оплату комунальних послуг та збільшенням цін на ліки стягнення з відповідача аліментів поставить його у вкрай складне становище. На підставі наведеного, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи встановив, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2005 року(а.с. 2), актовий запис № 3622 [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] записана на 2013/2014 навчальний рік на академічний курс (тривалість курсу 3 роки) Політичні науки та міжнародні відносини Факультету гуманітарних та соціальних наук; навчальний план: Африка та Азія, що стверджується Довідкою (а.с.9-10) ч.1 ст. 181 СК. України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 вст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. ч. 1 ст. 198 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати грошову допомогу. ч. 1 ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що сума пенсії [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року складає - 12697,53 грн., що стверджується Довідкою про доходи пенсіонера № 244 від 25.02.2015 року (а.с. 29). Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частини від його заробітку (доходу) на навчання дочки, враховуючи матеріальне становище відповідача, той факт, що на його утриманні більше нікого немає, враховуючи інтереси позивача, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на навчання дочки у розмірі1/ 4 частини від його заробітку (доходу) на кожну дитину. ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що позивач досягнула повноліття, не має встановлено у передбаченим законом порядку інвалідності та не є обмеженою судом у дієздатності, суд приходить до переконання, що у задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання позивача слід відмовити. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст., 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial