Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Шевченківській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. З 04 лютого 2017 року між сторонами фактично припинилися шлюбно-сімейні відносини, внаслідок чого виникають постійні сварки, які негативно впливають на психологічний та фізичний стан дитини. Спільного господарства не ведуть. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Примирення неможливе. Зазначив, що не заперечує щоб спільна малолітня дитина залишилася проживати з відповідачкою та в позові просить судові витрати залишити за ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, на примирення не згідний. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову, на примирення не згідна, в своїй заяві просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Соколовська. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини: Сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року у Шевченківській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 6(а.с.6). Сторони фактично припинили спільне проживання з 04 лютого 2017 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в звязку з тим, шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою сторін, лишається проживати разом з відповідачем(а.с.7). Сторони на примирення не згідні. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд не вбачає можливості зберегти сімю. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці дошлюбне прізвище - Соколовська. Враховуючи вимоги п.2 прохальної частини позову, судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі ст.110-112 СК України.

Outcome: approved