Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VO01RМ69650609 про надання кредиту в сумі 3954,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.09.2014 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 20.07.2016 року загальна сума заборгованості становить 11945,86 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3954,07 грн.; заборгованість за відсотками 2,37 грн.; заборгованість по комісії 790,80 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором 6153,58 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 545,04 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 11945,86 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VO01RМ69650609 про надання кредиту в сумі 3954,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 261 грн. 51 коп. з кінцевим терміном повернення 08.09.2014 року (а.с. 5-15). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі, зазначеному в заяві позичальника (а.с.5-15). Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк (термін), тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит і відсотки за користування кредитом не погашені. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Право позивача на нарахування та стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, а також несвоєчасну сплату процентів на умовах, визначених кредитним договором, передбачене також п. 1.5.25. кредитного договору, відповідно до якого за порушення зобов'язання нараховується пеня в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки. Крім того, п. 1.5.20 Умов надання споживчого кредиту за порушення зобов'язання передбачено стягнення штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. (а.с.10.) З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 20.07.2016 року становить 11945,86 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3954,07 грн.; заборгованість за відсотками 2,37 грн.; заборгованість по комісії 790,80 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором 6153,58 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 545,04 грн. (а.с.4). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 11945,86 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved