Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», у липні 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає виселити відповідача з житлового будинку, який є предметом іпотеки, та покласти на відповідача судові витрати у сумі 365 гривень 40 копійок (платіжні доручення, а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного договору №DNZ0GK00000100 від 21 вересня 2007 року [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 54810 доларів США строком до 21.09.2027 року. Відповідач зобовязувалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором сторони 21.09.2007 року уклали договір іпотеки №DNZ0GK00000100, відповідно до якого позивач надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді будинку №9 по вул. Юних Ленінців в м. Дніпропетровську. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак відповідач своїх обовязків за угодою не виконала, так як кредитні кошти не повернула, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням суду було звернуто стягнення на будинок №9 по вул. Юних Ленінців в м. Дніпропетровську, однак на письмову вимогу позивача, відповідач будинок не залишила. Внаслідок вищевикладеного, позивач прохає виселити відповідача з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців, буд.9. Крім того, прохає стягнути з відповідача сплачені судові витрати у сумі 365 гривень 40 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином. Надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 38-39). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року банк та [PERSON] уклали договір №DNZ0GK00000100, згідно з яким позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 54810 доларів США строком до 21.09.2027 року (а.с.6-8). В забезпечення виконання зобовязань сторони 21.09.2007 року уклали договір іпотеки №DNZ0GK00000100 (а.с.9-11), відповідно до якого позивач надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді будинку №9 по вул. Юних Ленінців в м. Дніпропетровську. Внаслідок несплати відповідачем коштів за кредитним договором, банк змушений був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2014 року (а.с.12-13) було звернено стягнення на будинок 9 по вул. Юних Ленінців в м. Дніпропетровську шляхом продажу даного предмета іпотеки. Вимога позивача про добровільне виселення з будинку, що є предметом іпотеки (а.с.14), відповідачем не виконана у встановлений законом строк, у звязку з чим позивач прохає суд задовольнити його вимогу щодо виселення відповідача [PERSON] з будинку № 9 по вул. Юних Ленінців в м. Дніпропетровську, який є предметом іпотеки. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави\~може бути\~будь-яке\~майно (зокрема\~річ,\~цінні папери,\~майнові права),\~що може\~бути відчужене\~заставодавцем і\~на яке\~може бути\~звернене стягнення. Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.\~Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір, з забезпечення зобовязань між сторонами також було укладено договір іпотеки. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконала, у звязку з чим судом було звернено стягнення на предмет іпотеки. Однак відповідач добровільно не залишає будинок, внаслідок чого право банка на повернення його власності кредитних коштів шляхом продажу іпотечного майна, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати виселення відповідача, реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про виселення [PERSON] підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 365 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved