Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 01.10.2007року у розмірі 5 931,44грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 999,10грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 343,70грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 830,00грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500, 00грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 258,64грн., а також просив суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243, 60грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою - [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 01.10.2007року, відповідно до умов якого, відповідачка - [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 300, 00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порушення відповідачкою зобов'язань по укладеному кредитному договору №б/н від 01.10.2007року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом. У судове засідання 16.12.2014 року представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання 16.12.2014 року відповідачка не з'явилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, надавши при цьому заперечення на позовну заяву. Крім того, у судовому засіданні 05.11.2014року відповідачка надала суду заяву про застосування строків позовної давності. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 01.10.2007року відповідачка - [PERSON] звернулася до позивача із заявою, відповідно до якої, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 538, 90грн. на строк 6 місяців, з 01.10.2007року по 01.04.2008року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 20,78грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 139,9грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 5 по 9 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 295,77грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви та умов. Згідно п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті. Відповідно до п.п. 5.5., 5.5.1., 8.6. умов та правил надання банківських послуг, за використання кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами, із розрахунку 360 календарних днів у році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки по збільшеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання кредиту складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом. З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що 25 листопада 2011року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Лашкевич» (а.с. 52). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 31.07.2014року (а.с. 5-8), у відповідачки наявна заборгованість за кредитним договором б/н від 01.10.2007року, яка дорівнює 5 931,44грн., та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 999,10грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 343,70грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 830,00грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500, 00грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 258,64грн. Положення Глави 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Приймаючи до уваги, що позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд зазначає, що до вимог про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки. В матеріалах справи наявна заява відповідачки про застосування строків позовної давності (а.с. 54-58). Про застосування строків позовної давності було заявлено відповідачкою і в судовому засіданні 05.11.2014року. Згідно п. 5.4. умов та правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті. Відповідно до п. 3.1., 3.1.3. умов та правил надання банківських послуг строк дії картки зазначений на лицевій стороні картки (місяць, рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. При цьому суд зазначає, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), якщо установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст..257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 361 ЦК України). Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Так, відповідно до умов укладеного кредитного договору, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 538, 90грн. на строк 6 місяців, з 01.10.2007року по 01.04.2008року включно, тобто кінцевим строком повного погашення кредиту є 01.04.2008року. Крім того, відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. З позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси 03.09.2014року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №33406814) (а.с. 1). Таким чином, суд зазначає, строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 999,10грн. позивачем пропущено. Щодо вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. З розрахунку заборгованості станом на 31.07.2014року (а.с. 5-8) вбачається, що проценти з 28.01.2008року відповідачкою взагалі не погашались, у зв'язку з чим, перебіг позовної давності починається з кінцевої дати, коли наступний платіж по погашенню кредиту повинен був бути здійснений [PERSON] Таким чином, суд зазначає, що про порушення своїх прав по сплаті процентів позивач дізнався 28.01.2008року, а з позовом до суду звернувся лише 03.09.2014року, отже строк позовної давності за вимогами про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 2 343,70грн. також пропущено. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафів (фіксована частина та процентна складова), оскільки відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову, а також пропущено строк звернення до суду за вимогами про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 830,00грн. Представником позивача не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, заборгованості по процентам за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» хоча і є обґрунтованими, однак не підлягають задоволенню у зв'язку із пропуском строку звернення до суду. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 999,10грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 343,70грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 830,00грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500, 00грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 258,64грн., слід відмовити. Згідно до ст. 88 ЦПК України підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору відсутні.

Outcome: dismissed