Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.09.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого вона отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 30.09.2015 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2015 року. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 608,1218,1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника та зобовязання у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування , обовязки померлої особи (боржника) за загальними правилами переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом зміна боржників за зобовязанням. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач вважає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 30.09.2015 року по 30.03.2016 року. У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON], який згідно паспорту зареєстрований в [INFO]. Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону банком 23.01.2016 року була направлена претензія кредитора до Воловецької державної нотаріальної контори, а 19.02.2016 року позивачем отримано відповідь Воловецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини. 12.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором б/н від 30.09.2009 року становить 7585,83 грн., з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 8598,23 грн. тіло кредиту, 1334,14 грн. нараховано процентів за користування кредитом. З них 2346,54 грн. внесено коштів на погашення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 7585,83 грн. за кредитним договором № б/н від 30.09.2009 року та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Судом встановлено, що 30.09.2015 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 195308 виданим 01.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції у Закарпатській області. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2009 року, [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на дату смерті заборгованість її перед банком за кредитним договором становить 7585,83 грн., яка складається з наступного: 8598,23 грн. тіло кредиту, 1334,14 грн. процентів за користування кредитом. З них 2346,54 грн. внесено коштів на погашення заборгованості. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи із вищенаведеного спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 30.09.2015 року по 30.03.2016 року. Судом встановлено, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника [PERSON], серії ВО 769398 та відповідача [PERSON], серії ВР 265933, де в якості адреси реєстрації зазначена Закарпатська область, смт. Воловець, вул. Шевченка, буд.17. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Судом встановлено, що виконання вимог вищезазначеної норми закону банком 23.01.2016 року була направлена претензія кредитора [PERSON] державної нотаріальної контори. 19.02.2016 року позивачем отримано відповідь Воловецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Судом також встановлено, що 12.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких не було виконано. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків( договірне списання). У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк розмірі 7585,83 грн. за кредитним договором № б/н від 30.09.2009 року та судові витрати, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved