Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за дорученням Сафіри Ф.О., 16.12.2014 року звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 22.07.2013 року у розмірі 13 563 грн. 03 коп., а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.07.2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідачем [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким позивач випустив та надав відповідачу платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним вище договором не виконав, проценти за користування кредитом не сплатив, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом. Належним чином уповноважений представник позивача Струк І.О. у судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання подав до суду клопотання вх. № ЕП-42 від 03.02.2015 року (а. с. 45), в якому просить дану справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи кожного разу належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи (а. с. 43-44, 48-49), у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З огляду на вказане, суд визначив причини неявки відповідача не поважними і у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким позивач випустив та надав відповідачу платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Одним із безпосередніх обов'язків відповідача [PERSON] за вказаним договором є відповідно до укладеного графіку, щомісячними платежами повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, а також сплатити пеню (штрафи) в разі прострочення виконання зобов'язання. Проте, кредит відповідачем [PERSON] не повертався згідно графіку та не сплачувалися відсотки за користування ним. У зв'язку з цим, позивач наділений правом вимагати повернення невиплаченої суми кредиту із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти та пеню (штраф). Кредитний договір від 22.07.2013 року (а. с. 7-32) укладений із дотриманням вимог про форму і зміст договору, передбачених ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 624 вказаного Кодексу, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Заборгованість відповідача [PERSON] становить 13 563 грн. 03 коп., що стверджується розрахунком суми заборгованості станом на 31.10.2014 року (а. с. 6). На підставі вказаного вище, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] у користь позивача 13 563 грн. 03 коп. боргу, на підставі договору від 22.07.2013 року (а. с. 7-32). У зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне також стягнути з [PERSON] у користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням № IHM95B0О0L від 25.11.2014 року (а. с. 2).

Outcome: approved