Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 47,90кв.м., загальною площею 70,60кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 6325155600:00:024:0039, загальною площею 0,1237га., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, посвідченого 30.09.2011р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2011, 2012, 2013. 2014, шляхом застосування процедури продажу, встановленою ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем Повним товариством «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» будь-якій особі-покупцеві. Загальний розмір вимог, що підлягають сплаті Іпотекодержателю з вартості предмет іпотеки 1462650,00грн., у тому числі заборгованість по фінансовому кредит 1260000,00грн.; заборгованість по сплаті відсотків за період з 03.05.2015р. по 11.11.2015р. у розмірі 202650,00грн. Початкова ціна продажу предмета іпотеки - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127, для її подальшої реалізації Повним товариством «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» складає 146265,00грн.; виселити та зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] та інших осіб з житлового будинку, що знаходиться за адресок Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127; стягнути з [PERSON], на користь Повного товариства «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 21939,75грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 30 вересня 2011 року [PERSON] звернулася до Повного товариства «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» з письмовою заявою про надання фінансового кредиту під заставу належного їй на праві приватної власності майна. 30 вересня 2011 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] був укладений договір фінансового кредиту № 30-09-1 К, відповідно до умов якого останньою був отриманий фінансовий кредит у розмірі 145800,00грн. строком на шість місяців. [PERSON] зобов'язалася сплачувати за перший місяць користування грошовими коштами 3,5 відсотка, а в подальшому 3 відсотка щомісячно від суми отриманого кредиту, та повернути фінансовий кредит 28 березня 2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором фінансового кредиту 30 вересня 2011 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 2011, 2012, 2013, 2014), відповідно до якого [PERSON] передала ПТ «Ломбард «[PERSON]» в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 47,90кв.м., загальною площею 70,60кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 6325155600:00:024:0039, загальною площею 0,1237га., що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127. 30 вересня 2011 року, 28 березня 2012 року, 26 квітня 2012 року, 29 червня 2012 року,06 жовтня 2012 року, 04 січня 2013 року, 03 січня 2014 року, 16 травня 2014 року, 14 серпня 2014 року, 03 грудня 2014 року, 03 березня 2015 року були укладені додаткові договори № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11 між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] до договору іпотеки та договору фінансового кредиту, якими Відповідачу надавалися додаткові грошові кошти (фінансовий кредит) та продовжувалися терміни дії фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. на певні строки. Таким чином сума отриманого [PERSON] фінансового кредиту станом на 03 березня 2015 року склала 1260000,00грн. Відповідач останній раз сплатила відсотки за користування грошовими коштами 03 березня 2015 року, після чого відсотки не сплачувались і отриманий фінансовий кредит своєчасно не повернула. Таким чином станом на 11 листопада 2015 року заборгованість [PERSON] перед ПТ «Ломбард «[PERSON]» за договором фінансового кредиту склала - 1606416,00грн., у тому числі заборгованість по фінансовому кредиту - 1260000,00грн.; заборгованість по сплаті відсотків за період з 03.05.2015 р. по 11.11.2015 р. у розмірі -202650,00грн.; пеня за прострочення по сплаті відсотків у розмірі - 143766,00грн. Однак враховуючи довгострокові відносини між Позивачем та Відповідачем та розуміючи важке економічне становище у державі ПТ «Ломбард «[PERSON]» відмовилося від штрафних санкцій у вигляді пені та збільшення відсоткової ставки згідно п. 3.3.4. договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. Таким чином, загальна сума боргу [PERSON] перед ПТ «Ломбард «[PERSON]» за договором фінансового кредиту складає 1462650,00грн. У зв'язку з порушенням строку виконання зобов'язань, Відповідачу 30.09.2015р. вручено вимогу вих. № 329 від 29.09.2015р. про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (отримано особисто [PERSON]М.). У відповідності п. 5.2 договору іпотеки Відповідачу пропонувалось у тридцяти денний строк, а саме до 29.10.2015р. повністю погасити заборгованість по кредиту, а у випадку не виконання зобов'язань, було попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки. ПТ «Ломбард «[PERSON]», як Кредитор, взяті за договором фінансового кредиту зобов'язання виконав своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу з боку Відповідача не прийнято жодних заходів щодо виконання зобовязань за договором фінансового кредиту, що свідчить про одностороннє ухилення [PERSON] від виконання умов договору фінансового кредиту та іпотеки. Вищевикладені обставини спонукали Позивача звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги позивача підтримав повністю та просив справу розглянути за відсутністю представника Позивача (а.с.127). Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.129). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року [PERSON] звернулася до Повного товариства «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» з письмовою заявою про надання фінансового кредиту під заставу належного їй на праві приватної власності майна (а.с.31). 30 вересня 2011 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] був укладений договір фінансового кредиту № 30-09-1 К, відповідно до умов якого останньою був отриманий фінансовий кредит у розмірі 145800,00грн. строком на шість місяців. [PERSON] зобов'язалася сплачувати за перший місяць користування грошовими коштами 3,5 відсотка, а в подальшому 3 відсотка щомісячно від суми отриманого кредиту, та повернути фінансовий кредит 28 березня 2012 року (а.с.4). В забезпечення виконання зобов'язань за договором фінансового кредиту 30 вересня 2011 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 2011, 2012, 2013, 2014), відповідно до якого [PERSON] передала ПТ «Ломбард «[PERSON]» в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 47,90кв.м., загальною площею 70,60кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 6325155600:00:024:0039, загальною площею 0,1237га. що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127 (а.с.16-17). 30 вересня 2011 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору фінансового кредиту та нотаріально посвідчений додатковий договір № 1 до договору іпотеки, згідно якого [PERSON] отримала додатковий фінансовий кредит у розмірі 56700,00грн. (а.с.5, 18). 28 березня 2012 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 28 червня 2012 року (а.с.6). 26 квітня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додатковий договір № 3 до договору фінансового кредиту та нотаріально посвідчений додатковий договір № 2 до договору іпотеки, згідно яких відповідачем було отримано додатковий фінансовий кредит у розмірі 40500,00грн. (а.с.7, 19). 29 червня 2012 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] JLM. було укладено додатковий договір № 4 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 06 жовтня 2012 року (а.с.8). 06 жовтня 2012 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 5 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 04 січня 2013 року (а.с.9). 04 січня 2013 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 6 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 03 січня 2014 року (а.с.10). 03 січня 2014 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 7 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 16 травня 2014 року (а.с.11). 16 травня 2014 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 8 до договору фінансового кредиту згідно якого [PERSON] отримала додатковий фінансовий кредит у розмірі 117000,00 грн., та термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 14 серпня 2014 року (а.с.12). 14 серпня 2014 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 9 до договору фінансового кредиту, згідно якого термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 03 березня 2015 року (а.с.13). 03 грудня 2014 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] JI.M. було укладено додатковий договір № 10 до договору фінансового кредиту та нотаріально посвідчений додатковий договір № 3 до договору іпотеки згідно якого [PERSON] отримала додатковий фінансовий кредит у розмірі 168000,00 грн., та було змінено відсоткову ставку за користування грошовими коштами на 2,5 відсотка за кожні тридцять календарних днів від суми отриманого фінансового кредиту (а.с.14, 20). 03 березня 2015 року між ПТ «Ломбард «[PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 11 до договору фінансового кредиту та нотаріально посвідчений додатковий договір № 4 до договору іпотеки згідно якого [PERSON] отримала додатковий фінансовий кредит у розмірі 732000,00грн., та термін дії договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. продовжено до 01 червня 2015 року (а.с.15, 21). Таким чином сума отриманого [PERSON] фінансового кредиту станом на 03 березня 2015 року склала 1260000,00грн., що підтверджується копіями видаткових касових ордерів (а.с.22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30). Відповідач останній раз сплатила відсотки за користування грошовими коштами 03 березня 2015 року, після чого відсотки не сплачувались і отриманий фінансовий кредит своєчасно не повернула. Таким чином станом на 11 листопада 2015 року заборгованість [PERSON] перед ПТ «Ломбард «[PERSON]» за договором фінансового кредиту склала - 1606416,00грн., у тому числі заборгованість по фінансовому кредиту - 1260000,00грн.; заборгованість по сплаті відсотків за період з 03.05.2015 р. по 11.11.2015 р. у розмірі -202650,00грн.; пеня за прострочення по сплаті відсотків у розмірі - 143766,00грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.33). ПТ «Ломбард «[PERSON]» відмовилося від штрафних санкцій у вигляді пені та збільшення відсоткової ставки згідно п. 3.3.4. договору фінансового кредиту № 30-09-1 К від 30.09.2011р. Таким чином, загальна сума боргу [PERSON] перед ПТ «Ломбард «[PERSON]» за договором фінансового кредиту станом на 11.11.2015р. складає 1462650,00грн. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. (ст. 7 Закону України «Про іпотеку»). У відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З матеріалів справи вбачається, що Позивач висунув Відповідачу письмову вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за вих. № 329 від 29 березня 2015 року, у разі невиконання [PERSON] боргових зобов'язань у тридцятиденний термін, з зазначенням суми боргу, яку Відповідач особисто отримала 30 вересня 2015 року (а.с.32). Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, які містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У зв'язку із чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню та ПТ «Ломбард «[PERSON]» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 47,90кв.м., загальною площею 70,60кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 6325155600:00:024:0039, загальною площею 0,1237га., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, посвідченого 30.09.2011р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2011, 2012, 2013, 2014, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем Повним товариством «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» будь-якій особі-покупцеві, з загальним розміром вимог, що підлягають сплаті Іпотекодержателю з вартості предмет іпотеки 1462650,00грн. (один мільйон чотириста шістдесят дві тисячі шістсот пятдесят гривень нуль копійок), яка складається у тому числі з заборгованості по фінансовому кредиту у розмірі 1260000,00грн., заборгованості по сплаті відсотків за період з 03.05.2015р. по 11.11.2015р. у розмірі 202650,00грн., встановивши початкова ціну продажу предмета іпотеки - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127, для її подальшої реалізації Повним товариством «Ломбард «[PERSON]» [PERSON] і компанія» в розмірі 146265,00грн. (сто сорок шість тисяч двісті шістдесят пять гривень нуль копійок). Позовні вимоги в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] та інших осіб з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, провулок Зміївський, буд. 40/вул. Зміївська, буд. 127, не підлягають задоволенню, оскільки частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відтак, на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. В даному випадку в іпотеку передано житловий будинок, який був придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому відсутні підстави для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що вимоги про стягнення з Відповідача судового збору в розмірі 21939,75грн. підлягають частковому задоволенню, а тому необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачений при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 1218,00грн., в звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог в частині виселення та зняття з реєстрації у житловому будинку в розмірі 1218,00грн. залишити за рахунок Позивача, а зайво сплачену суму судового збору в розмірі 19503,75грн. підлягає поверненню Позивачу, як зайво сплачена, оскільки заявлені позовні вимоги немайнового характеру. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial