Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути на його утримання аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідачів, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача, представник третьої особи Служби у справах дітей Сквирської РДА Київської області не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені, підтримали позовні вимоги, посилаючись на письмові докази додані до позовної заяви, про що подали до суду відповідні письмові заяви. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявами в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 398, який з 02.04.2013 року був влаштований за згодою батьків до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». 02.04.2013 року батьки надали згоду на усиновлення малолітнього сина [PERSON], яка засвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрована в реєстрі № 1500,1501. Малолітній [PERSON], [INFO], має діагноз ВОВ Q21.1 синдром Дауна Q90, затримка психомоторного і мовного розвитку G93,9, згідно із медичним висновком комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 01.04.2014 року. Згідно акту, складеного комунальним закладом Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 29.05.2014 року за № 189 за час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться у будинку дитини з 02.04.2013 року батьки його не відвідували, участі у вихованні дитини не приймали. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст.164 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідачі не виконують жодних з батьківських обов'язків, покладених на них законом та моральними засадами суспільства, не відвідують сина, не беруть участі у його вихованні, не допомагають матеріально, не цікавляться розвитком і здоров'ям дитини, тобто вони самоусунулися від будь-якого спілкування з дитиною її виховання та утримання. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідачі не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини та враховуючи тай факт, що відповідачі дали згоду на усиновлення хворої синдромом Дауна дитини, суд вважає відповідно до вимог ст.164 СК України позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини і враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачів до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити обов'язкове негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved