Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 21 лютого 2006 року, право власності на земельну ділянку площею 2,9270 га за кадастровим номером 3221281600:08:001:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населеного пункту на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, що була передана [PERSON] у власність на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 05 липня 2002 року №296. Позовні вимоги вмотивовано тим, що вона є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON], що вказана земельна ділянка була передана у власність [PERSON], і на дану земельну ділянку йому було видано державний акт, але державний акт був втрачений, замість нього був виданий дублікат, але вже після смерті [PERSON], і з даних підстав нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно. Відповідач і третя особа просили розглянути справу у їх відсутності, не заперечували проти позову і не оспорювали наявності у спадкодавця права власності на вказане майно і спадкових прав позивачки. Розглядаючи даний позов, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: Згідно свідоцтва про смерть І-ОК №042049 від 21.02.2006р., [PERSON] помер 21 лютого 2006 року у селі Гоголів Броварського району. Згідно заповіту, складеного [PERSON] 11.01.2006р., він все своє майно заповів дочці позивачці. З свідоцтв про народження і про шлюб видно, що позивачка є дочкою [PERSON] З спадкової справи , відкритої щодо майна [PERSON] у Броварській районній державній нотаріальній конторі, встановлено, що позивачка вчасно подала заяву про прийняття спадщини після батька за заповітом; на день смерті [PERSON] позивачка проживала разом з ним у селі Гоголів по вул. Ватутіна,96; позиваці нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у селі Гоголів Броварського району Київської області по вул. Ватутіна,96 (свідоцтво від 04 квітня 2008 року за реєстровим номером 2-1061) та на земельну ділянку площею 0,523га, яка знаходиться у с.Гоголів Броварського району Київської області по вул. Ватутіна, і складається з земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (свідоцтво від 04 квітня 2008 року за реєстровим номером 2-1064); також з документів, наявних у спадковій справі, видно, що інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини, і які б спадщину прийняли, не встановлено, в тому числі і тих, які б згідно ст.1241 Цивільного кодексу України мали право на обовязкову частку у спадщині. Листом від 30.09.2016р. №4939/02 -14 Броварська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку у звязку з тим, що відповідно до п.п.4.15, 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку необхідно надати державний акт на право власності на земельну ділянку та витяги з Державного земельного кадастру, в той час як такі документи нотаріусу не надані. Відповідно до ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції, що була чинною на час отримання батьком державного акта серії ІV -КВ №013188, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Документом, який посвідчує право на землю, як визначалося ст.126 Земельного кодексу України в редакції, що була чинною на той же час, є державний акт. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На вказану позивачем земельну ділянку було замовлено і підготовлено дублікат державного акту, виданого на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 05 липня 2002 року №296, на ім'я власника [PERSON], на земельну ділянку площею 2,9270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гоголівської сільської ради Броварського району, кадастровий номер земельної ділянки 3221281600:08:001:0007. Вказаний дублікат був виготовлений замість втраченого державного акта серії ІV -КВ №013188, який був отриманий [PERSON] при житті. Цей дублікат виготовлено на бланку державного акта встановленого зразка, що мав серію та номер ЯД № 790259, на титульній сторінці дубліката у правому верхньому кутку згідно вимог Інструкції розміщено напис такого змісту «ДУБЛІКАТ виготовлений замість серія ІV -КВ №013188». Дублікат державного акту підписаний головою Броварської районної державної адміністрації та начальником Управління земельних ресурсів Броварського району. Але [PERSON] даний дублікат при житті не отримав. Таким чином, встановлено, що вказана земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9270га, розташована на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області була набута [PERSON] у власність, перебувала у його власності на день його смерті і тому увійшла до складу спадкового майна. Сам факт втрати правовстановлюючого документу власником не є підставою для припинення права власності. Позивачка, як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину після [PERSON]Ф, успадкувала все належне спадкодавцю майно, в тому числі і вказану земельну ділянку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.328, ч.1 ст.1223, ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 118, 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved