Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року в розмірі 11571,82 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 120 днів відповідач зобовязалася сплатити банку штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. ЗАТ Комерційний банк Приватбанк свої зобовязання за договором кредиту від 17 січня 2008 року виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі, визначеному цим договором, відповідач кредит отримала, але свої зобовязання щодо виплати коштів не виконала, в результаті чого, станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 23642,75 гривень. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року в розмірі 13098,16 гривень. Заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року у розмірі 11571,82 гривень відповідачем не сплачена, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 17 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та відповідачем укладено кредитний договір, який за письмовою згодою відповідача складається з заяви [PERSON] від 17 січня 2008 року разом з «Умовами та правила надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Відповідно до умов договору кредиту від 17 січня 2008 року ЗАТ Комерційний банк Приватбанк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 120 днів відповідач зобовязалася сплати банку штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. ЗАТ Комерційний банк Приватбанк кредит у розмірі визначеному договором надав, а відповідач кредит отримала, але свої зобовязання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконала, в результаті чого станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 23642,75 гривень з яких: -заборгованість за кредитом у розмірі 4741,28 гривень; -заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 17431,47 гривень; -заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1470,00 гривень; -штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 527,23 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 17 січня 2008 року. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року в розмірі 13098,16 гривень з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 5711,93 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1286,32 гривень; штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 599,91 гривень. Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 17 січня 2008 року не виконала, суд вважає що борг підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved