Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник Толюпа О.В. і просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.04.2008 року в розмірі 23085,66 грн. та судові витрати в розмірі 230,86 грн. мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.04.2008 року відповідач [PERSON] 29.04.2008 року отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, станом на 14.10.2013 року відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 23085,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2792 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11893,15 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 6825 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1075,51 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що дійсно він порушив договірні зобов'язання і не здійснював погашення кредиту у встановлені договором строки, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Він визнає позов частково, тому що сума заборгованості є занадто великою. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.04.2008 року відповідач [PERSON] 29.04.2008 року отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача [PERSON] у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, станом на 14.10.2013 року відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 23085,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2792 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11893,15 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 6825 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1075,51 грн. - штраф (процентна складова). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Як вбачається із змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Поскільки відповідач [PERSON] підписав заяву разом з Умовами надання банківських послуг, тому згідно ст. 634 ЦК України, він приєднався до умов запропонованого банком договору. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що відповідач не виконував договірні зобов'язання належним чином та у встановлений законом і договором строк, в результаті порушення відповідачем [PERSON] договірних зобов'язань утворилася заборгованість за договором №б/н від 29.04.2008 року, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.04.2008 року в розмірі 23085,66 грн., з яких: 2792 грн. заборгованість за кредитом, 11893,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6825 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1075,51 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати в розмірі 230,86 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved