Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 18.12.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.12.2011 відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду шляхом підписання заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 31.07.2017 виникла заборгованість у сумі 76 649, 99 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 1 973,86 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 65 681,03 грн; заборгованість за пенею та комісією 4 868,91 штраф (фіксована частина) 500,00 грн; штраф (процентна складова) 3 626,19 грн. Цю суму заборгованості прохає стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с.3, 38/. Крім того, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.91-92/, 11.04.2018 надав письмове пояснення, в якому вказав, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою /здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання /ч. 2 п.1 ст. 30 ЦК України/, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання /ст. 634 ЦК України/. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці при приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, зміст кредитного договору зафіксовано у декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, який не суперечить діючому законодавству України. Між сторонами здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обовязків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого є заява, Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Тому стверджує, що між банком та відповідачем укладений кредитний договір, що підтверджує копія анкети заяви, що міститься в матеріалах справи. На підтвердження видачі кредитної картки Банк надає довідку, з якої вбачається номер, дата її видачі та строк дії. На підтвердження її вручення надається фото відповідача з продуктом банку кредитною карткою. Згідно з умовами договору користуватися кредитною карткою можливо тільки у випадку введення ПІН-коду, який відповідно умов договору відомий лише клієнту. Згідно виписки, доданої до відповіді, є операція по зняттю коштів, що є підтвердженням отримання кредитних коштів саме відповідачем /а.с.82-83/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила, що кредит не отримувала, на той час нею був втрачений паспорт, вона навчалася і ні який би банк їй кредиту не надав. Проте вказала, що на її адресу неодноразово надходили листи та попередження від Приватбанку про заборгованість за кредитом. Вона на них ніяк не реагувала, оскільки кредиту не отримувала. Ні до Великописарівського відділення Приватбанку, ні до інших відділень Приватбанку та правоохоронних органів щодо заборгованості за кредитом не зверталася. В останнє судове засідання 10.05.2018 відповідач не прибула, будучи належним чином повідомленою /а.с.100/. Суд, враховуючи думку відповідача, вважає за можливо розглянути справу без участі представника позивача та закінчити її розгляд без участі відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до договору б/н від 31.12.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.6-31/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 31.12.2011 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.07.2017 остання має заборгованість у розмірі 76 649,99 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом 1 973,86 грн; заборгованість за процентами 65 681,03 грн, в т. ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 18,12 грн; несплачені проценти на прострочену заборгованість 65 662,91 грн; комісія в т.ч. нарахована комісія 4 868,91 грн; заборгованість по судовим штрафам 4 126,19. Остання дата внесення суми погашення за наданим кредитом 01.01.2015 в сумі 75,22 грн /а.с.4-5/. Заперечення проти позову відповідачем та її пояснення спростовуються наданими позивачем документами, зокрема, довідкою по те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано наступні картки: № 5577212304376331, дата відкриття 31.12.2011, термін дії 09/15 та № 5457082200370836, дата відкриття 28.05.2012, термін дії 10/15 /а.с.84/; виписка про операції за карткою № 5577212304376331, кредитний ліміт 2 000 грн., за період з 31.12.2011 по 31.03.2018; фото відповідача з карткою /а.с.85-90/. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачу неодноразово розяснювався цей обовязок судом, крім того, суд сприяв їй у збиранні доказів, неодноразово надавав час для збирання документів та укладення договору з адвокатом. Проте, відповідач суду не надала ніяких доказів у підтвердження своєї позиції. Тому суд розцінює її дії як зловживання процесуальними правами. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, у відповідності до ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. Відповідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої обовязки за кредитним договором, що є підставою для стягнення з неї заборгованості у судовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1 600,00 грн /а.с.1/.

Outcome: approved