Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO]., який був визначений рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.05.2008р. у розмірі ј частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме зменшити розміру аліментів з ј частки доходу до 1/6 частки його доходу, мотивуючи тим, що після стягнення аліментів на дочку у нього народилась ще одна дитина - син [PERSON] , [INFO], і на утримання вказаної другої дитини з нього за рішенням суду стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частки доходу; просив зменшити розмір аліментів на дочку з моменту народження другої дитини- тобто з 12.05.2010р. Крім того просив враховувати, що у нього на утриманні є двоє батьків -пенсіонерів, які потребують його допомоги; крім того просив врахувати суттєву зміну його матеріального становища, а саме наявність великої заборгованості по аліментам, яка виникла не через його ухилення від сплати аліментів на дочку, а у зв`язку з тим, що виконавче провадження про стягнення аліментів було закрите державним виконавцем, що він розглядав як відмову відповідачки від аліментів, а натепер відповідачка вимагає сплати боргу за вказаний період, і він має зобов`язання сплачувати великий (понад 100000грн.) борг. Відповідач відзиву не подала, усно завила про невизнання позову, просила відмовити і залишити визначений судом розмір аліментів, послалась на те. що вона не працює, позивач тривалий час аліменти не сплачував, а наявність у нього другої дитини на думку відповідачки не є підставою для зменшення аліментів на утримання дочки. Також пояснила, що вона не подавала заяву про відмову від аліментів чи про закінчення виконавчого провадження, що виконавче провадження було закінчене з підстав досягнення дитиною повноліття (що було помилкою); на даний час за позивачем обліковується заборгованість по аліментам. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.05.2008р. з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З свідоцтва про народження встановлено, що позивач також має сина [PERSON] . [INFO] , мати [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21.10.2010р. з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Як видно з рішення, в ньому позов задоволено частково (позивач просив стягни аліменти в у розмірі ј частки доходу); судом було враховано наявність у [PERSON] дочки [PERSON] , [INFO]. Згідно наданим довідкам з місця роботи, позивач має постійну роботу, його зарплата в 2019році склала 137943грн. за рік. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СКУ - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СКУ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.182 СКУ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СКУ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У даному випадку позивач довів наявність підстав, які мають значення для визначення розміру аліментів, передбачених у пункті 3 та пункті 4 частини 1 статті 182 СК України (а саме народження у нього другої дитину після рішення суду про стягнення аліментів на першу дитину; а також стягнення з позивача аліментів на цю другу дитину). Таким чином, є підстави для зменшення розміру аліментів на першу дитину. Суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягують на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] до 1/6 частки доходу, що поставить обох дітей позивача у рівні між собою умови , та вирівняє грошові зобов`язання батька по відношенню до обох дітей; суд враховує, що таке зменшення аліментів не порушить вимог закону, зокрема, вимог ч.2 ст.182 СК щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В цій частині позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Також суд враховує, що визначений у рішенні суду мінімальний розмір аліментів (30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) має бути відкоригований у відповідності до вимог закону, чинного на даний час, згідно якого аліменти на одну дитину не можуть бути меншими від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом з тим суд не вбачає підстав для визначення вказаного позивачем зменшеного розміру аліментів з дня народження другої дитини, тобто з 12.05.2010р. При цьому суд виходить з того, що позивач на власний розсуд вирішує питання щодо здійснення та реалізації його права, в тому числі і права на зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною його сімейного та майнового становища (народження другої дитини та стягнення аліментів на утримання другої дитини), і таким правом позивач вчасно не скористався. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стаття 191 СКУ передбачає стягнення аліментів з дня подання позову до суду. Разом з тим, дана норма закону не поширюється на випадки перегляду розміру аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Тому аліменти у збільшеному розмірі повинні стягуватись з моменту набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене вище, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved