Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтаві звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтаві заборгованість за кредитним договором №0152008791БН/2014-04 від 02.04.2014 року в розмірі 2595,12 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 0152008791БН/2014-04 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Відповідно до п. 1.6 ст. 1 [PERSON] договору банк відкриває відповідачу поточний рахунок № [NUMBER]. Згідно п. 2.1 сторони домовилися про відкриття банком відповідачу кредитної лінії, у межах якої позивач надає відповідачеві кредит з лімітом не більше 1450,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобовязується повернути кредит позивачу та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених Договором. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що дія кредитної лінії припиняється 31.03.2016 року, до цього часу відповідач зобовязаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування ним. Станом на 01.12.2016 року непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 2595,12 грн., в тому числі: 787,78 грн. прострочена основна заборгованість; 619,00 грн. пеня на основну суму заборгованості; 579,24 грн. прострочені відсотки; 176,68 грн. пеня на суму прострочених відсотків; 432,42 грн. інфляційні витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязанні добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема в позовній заяві), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача згідно з нормами ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача відповідно до поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 квітня 2014 року між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0152008791БН/2014-04. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1 Договору сторони домовилися про відкриття банком відповідачу [PERSON] лінії, у межах якої банк надає відповідачу кредит з лімітом не більше 1450,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених Договором. Згідно п. 2.2 Договору дія [PERSON] лінії припиняється 31.03.2016 року. У цей же термін відповідач зобовязаний погасити позивачу усю існуючу заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що за користування кредитом відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за процентною ставкою 40 % річних. Згідно п.4.1 Договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами цього Договору, на суму фактичної заборгованості за [PERSON] за кожний день користування кредитом. Відповідно до п.7.2.7 Договору при порушення строків повернення Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також невиконанні інших своїх зобовязань за цим Договором, [PERSON] зобовязалась сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього Договору. Згідно п.9.1 Договору у разі неповернення Кредиту (частин Кредиту) у терміни, передбачені цим договором, позичальник сплачує Кредитору за кожен день прострочення, включаючи день сплати пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період , а який сплачується пеня. Як встановлено судом, свій обовязок згідно кредитного договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобовязання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 01.12.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 2 162 грн. 70 коп. в тому числі: 787 грн. 78 коп. сума простроченої основної заборгованості, 619 грн. 00 коп. пеня на суму основної заборгованості, 579 грн. 24 коп. сума прострочених відсотків, 176 грн. 68 коп. пеня на суму прострочених відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості та 432 грн. 42 коп. інфляційні втрати, всього у сумі 2\~595 грн. 12 коп. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 01.12.2016 рік виникла заборгованість у сумі 2595 грн. 12 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved