Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30.12.2010 року між сторонами був укладений договір №б/н,\~відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 49411,85 гривень, яка складається з наступного: 4730,64 грн. - заборгованість за кредитом, 38664,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3188,02 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2329,14 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, до його початку подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст.169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 30.12.2010 р. між сторонами був укладений договір №б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Згідно умов укладеного договору про надання банківських послуг, останній складається з заяви разом з Памяткою клієнта, «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифів банку». Згідно п. 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта / довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку сторони, згідно з п. 2.1.1.5.4. Умов, узгодили право клієнта звернутись в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам. З заявою про розірвання банківського договору відповідач до позивача не зверталася. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припиненні дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 49411,85 гривень, яка складається з наступного: 4730,64 грн. - заборгованість за кредитом, 38664,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3188,02 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2329,14 грн. - штраф (процентна складова). Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Враховуючи викладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству, дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 49411,85 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved