Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 19.08.2016 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 14 426,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця, шляхом надання відповідачем грошових коштів банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами, складають між нею та Банком Кредитний договір, який підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим позивач вважає, во вона порушила зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з цим, відповідачка станом на 21.09.2017р. має заборгованість за кредитним договором на суму 16 943,77 грн. яка складається з наступного: -12488,85 грн. - заборгованість за кредитом; -1957,17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2497,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -999,77 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач росить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду. У судове засідання позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, від представника Савіхіної А.М., яка діє на підставі довіреності (а.с.32), до суду надійшло письмове клопотання, в якому представник просить суд розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.38). У судове засідання відповідачка - [PERSON] повторно не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи у спрощеному порядку, суду не надала. Крім того, від відповідачки не надходило заяв або клопотань про відкладання слухання справи. Згідно Довідки з Сектора реєстрації (а.с.45), відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Судові виклики направлялися відповідачу на адресу місця реєстрації вказану у Довідці, проте до суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.49,53). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Крім того, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, тому фіксування судового процесу по даній цивільній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: розрахунком заборгованості за договором (а.с.4), Анкетою-заявою відповідачки (а.с.5), Генеральною угодою (а.с.6), витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30), та підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідачка своїх зобов'язань вчасно не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 21.09.2017 рік за кредитним договором без номеру від 19.08.2016 року, виникла заборгованість у розмірі 16943 грн. 77 коп., яка у добровільному порядку відповідачкою сплачена не була до теперішнього часу. Крім того, згідно з платіжним дорученням від 13.10.2017 року, Банком було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн.. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved