Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд із позовною заявою, у якій з врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2357,78 євро, в тому числі, 1943,24 євро - пеня за прострочення сплати основної заборгованості, 258,11 євро - пеня за прострочення сплати процентів, 155,54 євро - 3% річних від суми прострочених платежів по кредиту, 89 центів - 3% річних від суми прострочених платежів по процентах, а також 859,02 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.10.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір №253, про надання кредиту в сумі 10500 євро з датою остаточного погашення 31.10.2012р.. В ході виконання кредитного договору [PERSON] не проводив сплату кредитних коштів та нарахованих по кредиту відсотків, про що останній повідомлявся вимогами банку, однак такі залишилися без реагування та відповіді. Станом на 03.10.2014р. виникла заборгованість на суму 4481,78 євро. 17.04.2015р. [PERSON] в процесі виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-404/11від 23.10.2013р. по зверненню стягнення на заставне майно - автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. [NUMBER] - погасив заборгованість за виконавчим документом, внаслідок чого зменшився розмір його заборгованості перед АТ «Ощадбанк» за спірним кредитним договором та на даний час становить 2357,78 євро. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві і просить їх задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог заперечив у повному обсязі та пояснив, що відповідач [PERSON] в повному обсязі оплатив борг по спірному кредиту, а тому жодної заборгованості перед банком не має. Також, заявив про застосування строків давності до заявлених вимог. Просить в позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, давши належну оцінку письмовим доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 31.10.2006 р. сторони уклали між собою кредитний договір № 253, згідно з яким позивач надав, а відповідач прийняв у борг грошові кошти у розмірі 10500 євро, зі сплатою 11 % річних, які зобов'язувався повернути до 31.10.2012 р. включно. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 3.3.3 та 3.3.4 кредитного договору, позичальник повинен погашати кредит у повному обсязі у встановлені кредитним договором терміни. В п. 1.5.1.1, 1.5.1.2 кредитного договору вказано, що проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичну заборгованість за кредитом починаючи з дати видачі кредиту до закінчення терміну повернення кредиту. Згідно п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов»язань по поверненню основної суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород позичальник має виплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 8.07.2013р. з відповідача [PERSON] стягнуто в користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Стрийське відділення № 6311 АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 253 від 31.10.2006р. в розмрі 3097,42 євро за рахунок звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 46). На підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження та стягнення проводилось в примусовому порядку. Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Стрийського МРУЮ від 20.04.2015р., стягнення по вищевказаному виконавчому провадженню закінчено, у зв»язку з повною сплатою заборгованості боржником [PERSON]. Наявність рішення суду не припиняє правовідносин, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно розрахунку позивача, сума пені за спірним кредитним договором станом 23.04.2015р. становить, 1943,24 євро - пеня за прострочення сплати основної заборгованості та 258,11 євро - пеня за прострочення сплати процентів. Однак враховуючи те, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 10.10.2014р., тому пеня повинна розраховуватись в межах річного строку позовної давності, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 268 ЦК України, тобто з 10.10.2013р., враховуючи, що представник відповідача під час розгляду справи просив застосувати строк позовної давності. Таким чином, сума пені за прострочення сплати заборгованості по кредиту за період з 10.10.2013р. по 10.10.2014р.(день звернення з позовом до суду) становить 352,63 євро. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Оскільки кредитним договором від 30.10.2006 р. передбачено настання таких правових наслідків, як сплата пені у розмірі одного відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення та нарахування відсотків, а відповідач порушив вказане вище зобов'язання, відтак така пеня підлягає сплаті, однак частково. Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.17) - 3% річних за весь час прострочення зобов'язання по кредиту становить 155,54 євро, та 89 центів - 3% річних від суми прострочених платежів по процентах, а тому такі також слід стягнути з відповідача на користь позивача та в цій частині позов задовольнити. Таким чином, з відповідача [PERSON] у користь позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає до стягнення заборгованість, а саме 352,63 євро - пеня за прострочення сплати заборгованості по кредиту та 156,43 євро - 3% річних за весь час прострочення зобов'язання по кредиту, а всього - 509,06 євро (що в еквіваленті на національну валюту гривню на день постановлення рішення становить 11672,75 грн.). Також, у зв'язку із задоволенням позовних вимог частково з відповідача у користь позивача підлягають стягненню і судові витрати у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 116,72 грн. судового збору. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що оскільки боржники неналежним чином не виконують умови кредитного договору, а тому вимоги позивача є підставними та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved