Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач - ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.07.2011 року по вул. Литвищенко в м. Дніпропетровську, водій [PERSON], керуючи, автомобілем марки «КАМАЗ», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Так, цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «TAC» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ВЕ/7791731 від 17.11.2010 року і страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №23599 від 15.03.2012 року у розмірі 34 963,72 грн. Після чого, відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь страхової компанії відповідачем не сплачено, тому вони звертаються до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача ПАТ «Страхова Група «ТАС» не з'явився, надавши письмову заяву у якій позов підтримує повністю та просить справу розглядати за їх відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, оскільки він не був за кермом транспортного засобу в момент ДТП, тому вимоги позивача повинні пред'являтися саме до [PERSON], з вини якого і трапилася пригода. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 29.07.2011 року по вул. Литвищенко в м.Дніпропетровську, водій [PERSON], керуючи, автомобілем марки «КАМАЗ», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Зокрема, цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «TAC» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ВЕ/7791731 від 17.11.2010 року і страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила [PERSON] страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №23599 від 15.03.2012 року у розмірі 34 963,72 грн. Крім того, представник позивача на обґрунтування позову посилається на вимоги ст. 38-1.2 даного Закону, якою визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, водієм забезпеченого транспортного засобу обов'язку надати для огляду належний їй транспортний засіб протягом семи робочих днів, страховик має право вимагати від такої особи компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування і відповідно саме до цієї норми закону, Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «TAC» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування, оскільки відповідачем була порушена норма 38-1.2 Закону та пошкоджений автомобіль не був наданий для огляду у встановлені Законом строки. Так, актом цивільного законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - полісу №ВЕ/7791731 від 17.11.2010 року є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаний Закон містить виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Згідно підпункту 38.1.1. «ґ» ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування, страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Зазначена стаття передбачає наявність права у страховика на пред'явлення регресного позову, внаслідок порушення особою обов'язку, визначеного у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону. Вказані норми не містять підстав для задоволення вимог страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно договору обов'язкового страхування та не передбачає права страховика подати регресний позов до особи, яка не повідомила страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, а лише зобов'язує осіб, причетних до неї, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Сам факт неповідомлення страховика про ДТП за відсутності зазначених умов не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Оскільки підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону не містить посилання на строки та умови повідомлення водієм страховика про страховий випадок, а містить лише його обов'язок вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, то підстави для задоволення позову відсутні, з урахуванням зокрема, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.ст. 212-213 ЦПК України. Окрім того, приймає до уваги той факт, що страхова компанія звертається з позовом саме до власника транспортного засобу, а не особи, яка була за кермом безпосередньо в момент ДТП, суд приходить до висновку про невірно обраний спосіб захисту своїх прав, оскільки виходячи з положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому відсутні підстави для задоволення пред'явлених вимог, оскільки вони заявлені не до належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed