Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач Прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради про накладення заборону на відчуження майна, зазначивши, що 18.12.2014 р. рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідачу [PERSON], [PERSON], та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Питання про накладення заборони на відчуження майна та житла дитини на час вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішено не було. Виходячи з наведеного позивач, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просить суд накласти заборону на відчуження нерухомого майна 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд накласти заборону на відчуження нерухомого майна 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином причин не явки до суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Служби у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволені позовних вимог. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2014 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що вбачається з рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2014 р. Судом також встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 09.12.2002 р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1343. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до ст.248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] може скористатись правом власника та реалізувати частку квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], тому виникла необхідність накласти заборону на відчуження нерухомого майна 1/3 частини квартири [ADDRESS], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved