Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень до досягнення ним [PERSON] 23 років або до закінчення навчання; у випадку заборгованості стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% за кожен прострочений день з суми несплачених аліментів; також призначити аліменти за період липень-серпень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що його батьки: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 серпня 2019 року. Після розірвання шлюбу відповідач за власним бажанням втратив зв`язок з позивачем. Позивач залишився проживати разом зі своєю матір`ю та сестрою. За рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року відповідача сплачував аліменти на користь повнолітнього сина - позивача, який продовжував навчання у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно до закінчення останнім навчання, а саме до 30 червня 2020 року, але не більше ніж до 23 років. В зв`язку із закінченням навчання відповідач припинив виплачувати позивачу аліменти. Однак на даний час позивач продовжує навчання на денній формі у Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця. Крім того, позивач навчається на військовій кафедрі інституту танкових військ ХПУ, де навчання коштує 825,00 гривень за місяць. У зв`язку із продовження навчання позивач потребує матеріальної допомоги. Мати позивача працює вчителем, додаткових заробітків не має, на її утриманні перебуває сестра позивача, яка навчається на 2 курсі магістратури ХНУ ім. Каразіна на денній формі навчання та на заочному відділенні КПУ. Також позивач має потребу в їжі, одязі, в предметах побуту, канцелярських предметах, поповненні рахунків за інтернет, який необхідний позивачу для навчання, має необхідність у медичному огляду, а саме лікуванні зубів та відпочинку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, при цьому має таку змогу, оскільки працевлаштований, аліменти нікому не сплачує. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. 22 вересня 2020 року та 11 листопада 2020 року позивач подав до суду заяви про долучення до справи додаткових доказів. 26 листопада 2020 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні всіх позовних вимог [PERSON] в зв`язку із незаконністю та необґрунтованістю належними та допустимими доказами. Так, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він продовжує навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеці за освітнім ступенем «магістр» за спеціальність 122 «комп`ютерні науки». До позовної заяви позивач надав ксерокопію списку рекомендованих до зарахування на навчання, коли був складений даний список невідомо та невідомо коли розпочинається навчання. Позивач не долучив до позовної заяви довідку про те, що він дійсно навчається у навчальному закладі. Однак позивач стверджує, що наддасть вказану довідку із навчального закладу пізніше, однак це не передбачено законом. Таким чином, позивачем не надано до позовної заяви належного та допустимого доказу, який б підтверджував би ті обставини на які він посилається, а саме факт продовження навчання. Також позивачу добре відомо, що відповідач працює на посаді електромонтажника силових мереж та електроустаткування 4 розряду, та заробітна плата останнього у 2019 році та 2020 році складала трохи більше 4000,00 гривень на місяць. Заробітна плата за січень, лютий, березень, квітень 2020 року склала 5365,00 гривень, а із врахуванням утриманого податку відповідач отримав 4265,17 гривень. На даний час, у зв`язку із пандемією COVID-19 з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року він перебуває у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку із чим взагалі не отримував доходу. Крім того, в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 635/6492/20 за позовом доньки відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 2000,00гривень на період навчання. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] достовірно знаючи, що заробіток відповідача становить 4265,00 гривень намагаються разом стягнути 4500,00 гривень на місяця. Позивача не цікавить той факт, що відповідач не має можливості сплачувати щомісяця аліменти в розмірі більше 2000,00гривень. Позовні вимоги про нарахування пені в розмірі 1% за кожен прострочений день з суми невиплачених аліментів та призначення аліментів за період коли позивач був абітурієнтом, а саме з липня по серпень, тобто не навчався у навчальному закладі є незаконними та необґрунтованими, а через це не підлягають задоволенню. Застосування пені, яка, нібито, теоретично може утворитися в майбутньому, не стосується порушеного права позивача, а саме тому не може бути задоволена судом, оскільки відповідач не має заборгованості. Крім того, аліменти для абітурієнтів не передбачені чинним законознавством, а саме тому вказана позовна вимога є незаконною. 01 грудня 2020 року [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій вказав, що доводи які відповідач виклав у відзиві спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати аліментів, зменшити їх суму. Так, позивачем було додано до позовної заяви довідку про рекомендацію на зарахування до навчання, а потім довідку про те що позивач є студентом Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця за освітнім ступенем «магістр», оскільки зарахування у цьому році відбулося із запізненням. У довідці вказано період навчання, однак це не має різниці, так як аліменти призначаються на термін до досягнення 23 років, які позивач досягне 04 червня 2021 року. Таким чином, факт навчання позивача у вищому навчальному закладі підтверджено. Що стосується не можливістю відповідача сплачувати аліменти, слід зазначити, що інших дітей, крім позивача та його сестри у відповідача не має, та слід зазначити, що відповідач отримує «чорну плату», що підтверджується наявністю у останнього подвійних карток. Посилання відповідача на те, що він перебуває у відпустці без збереження заробітної плати та має скрутне матеріальне становище, не відповідає дійсності, так останній має можливість в будь-який час найти іншу роботу. Однак відповідач не має бажання працювати та сплачувати аліменти. Крім того, розмір аліментів, який позивач вимагає є цілком обґрунтований, так рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року з відповідача стягнуто аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 2000,00 гривень щомісячно з 09 липня 2019 року до 30 червня 2020 року. Оскільки в матеріальному становищу позивача нічого не змінилося та він знову став студентом та продовжує навчання, таким чином потребує матеріальної допомоги та наполягає на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 2500,00 гривень. Що стосується встановлення пені у випадку заборгованості, то все законно та обґрунтовано, так як Міністерство юстиції України неодноразово розглядало звернення позивача щодо заборгованості по аліментам. Державним виконавцем виносилися постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортирними засобами, про арешт майна боржника. Також позивачу відомо про існування позову своєї сестри [PERSON] про стягнення за відповідача аліментів. Кожен з них має право звертатися за захистом своїх прав до судових установ. Позивач разом із сестрою подає одинакові позовні заяви, бо вони одного року народження та у двох продовжують навчання. \~ \~ \~ \~07 грудня 2020 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив та вказав, що твердження позивача про те, що він отримує «чорну заробітну плату», та про те, що в нашому місці дуже легко найти іншу роботу не відповідає дійсності. Крім того, позивач в позовній заяву та відповіді на відзиві не вказує відомості про дохід матері [PERSON] яка має дохід значно більший за відповідача. Позивач не надає суду жодного доказу, яким би міг офіційно підтвердити дохід своєї матері. Що стосується призначення аліментів для абітурієнта, то необхідно зазначити, що такі аліменти не передбаченні чинним законодавством, а саме тому вказана позовна вимога є незаконною. Так позивач не надав суду докази того, що відповідача в теперішній час має можливість сплачувати аліменти на його користь, не надав доказів про термін навчання, та свідомо не повідомив суду відомості про дохід своєї матері [PERSON] , матеріальний стан якої значно кращий чим у відповідача. \~ \~ \~ \~07 грудня 2020 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та врахувати доводи, що викладені у відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні заявлених вимог з підстав викладених у відзиві. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року. За даними довідки № 43/2021, наданої 04 лютого 2021 року деканом Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, [PERSON] навчається на 1 курсі, другого (магістерського) рівня вищої освіти, група 8.04.122.010.20.01 факультету інформаційних технологій, денної форми здобуття вищої освіти, спеціальність 122 «Комп`ютерні науки» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, зарахований 01 вересня 2020 року за наказом № 863/13-с від 11 лютого 2020 року, строк навчання в навчальному закладі до 31 грудня 2021 року. Відповідно до контракту № 56/19 від 10 липня 2019 року, [PERSON] проходить військову підготовку у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», загальна вартість підготовки становить 13200,00 гривень. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», де обіймає посаду електромонтажника силових мереж та електроустаткування 4р.; загальна сума доходу за період з січень 2020 року по квітень 2020 року за виключенням податків та аліментів становить 9636,10 гривень, про що свідчить довідка про доходи, видана 26 листопада 2020 року ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна». За даними довідки № У0000000037 від 03 грудня 2020 року, виданої ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» [PERSON] в період з 01 квітня 2020 року по 30 листопада 2020 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати, у зв`язку із чим доходу не отримував. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 2000 гривень, щомісячно, до закінчення навчання 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Також суду надані: лист Управління забезпечення примусового виконання рішення у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків); лист № 11-01/32/2020 від 06 лютого 2020 року Харківського районного суду Харківської області; рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2019 року; медична документація на ім`я [PERSON] ; копія трудової книжки на ім`я [PERSON] ; довідка № У0000000034, видана 17 листопада 2020 року ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна»; копія ухвали від 29 жовтня 2020 року про відкриття провадження; копія позовної зави [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку, яка продовжує навчання; копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 23 серпня 2018 року, орган, що видав: 6351; копія паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 24 червня 2014 року Харківським РВ ГУДМСУ в Харківській області; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] ; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць в період з 1 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 гривень. Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який навчається на 1 курсі, денної форми здобуття вищої освіти Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1100,00 гривень, щомісячно на період навчання починаючи з 15 вересня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, при цьому суд розцінює критично і не приймає до уваги посилання відповідача, що він не має можливості надавати допомогу сину, який продовжує навчання, при цьому виходить з тих обставин, що відповідач працює і отримує заробітну плату, даних, що він має інші зобов`язання щодо утримання, суду на день ухвалення рішення не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не довів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 гривень на місяць, не надав доказів, що мати з якою проживає позивач не має можливості його утримувати, а оскільки батьки мають рівні обов`язки щодо своїх дітей, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1100,00 гривень, щомісячно, що складає близько Ѕ частини прожиткового мінімуму для працездатних осіб на один місяць в період з 1 січня 2021 року, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270:2= 113,5). При вирішенні питання про стягнення аліментів, судом також враховано, що у рішенні Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року, яким з [PERSON] \~на користь [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти на період його навчання вказана кінцева дата стягнення аліментів - 30 червня 2020 року, вказане рішення не оскаржено і набрало законної сили. Після 30 червня 2020 року і до зарахування до ВИШУ 01 вересня 2020 року позивач не навчався, а відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За викладених обставин, суд, вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання задовольняє частково, в іншій частині вимог про стягнення аліментів суд відмовляє за їх недоведеністю. Також суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення пені у розмірі 1% у разі прострочення сплати аліментів як таких, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення на майбутнє за дії чи бездіяльність, які ще не здійснені. Крім того, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення аліментів на період його вступу до навчального закладу, оскільки нормами діючого законодавства передбачено стягнення аліментів тільки на особу яка вже навчається, а період складання іспитів для вступу на навчання не є навчанням в розумінні положень законодавства про освіту. Враховуючи викладені обставини, суд частково задовольняє вимоги позивача в межах їх доведеності, в іншій частині відмовляє за безпідставністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial