Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по піклуванню та вихованню дітей, не надає їм належну матеріальну допомогу, не цікавиться їхнім життям та не займається їхнім вихованням. Ухвалою судді від 04.02.2021 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. Відповідач, який відбуває покарання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 50), надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, проти розгляду справи без його участі не заперечує (а.с. 50-52). Представник третьої особи до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи його неявку без поважних причин, розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9-10). Також судом встановлено, що відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не займається вихованням дітей, їхнім життям не цікавиться. Дані факти підтверджуються рішенням Радомишльського районного суду від 15.08.2016 року, ухваленого по справі №289/175/16-ц, згідно якого розірвано шлюб між сторонами, а дітей [PERSON] та [PERSON] залишено для подальшого проживання разом з матір`ю (а.с. 11) та письмовими характеристиками на дітей, наданих виконуючим обов`язків директора Радомишльського ліцею №1 ім. Т.Г. Шевченка, згідно яких батько школу не відвідує, з вчителями не спілкується, шкільним життям та вихованням дітей не цікавиться (а.с. 12, 13). З наданого до суду письмового висновку органу опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації від 28.12.2020 року №02-18/2687 про доцільність позбавлення батьківських прав, встановлено, що вказаний орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Таким чином, виходячи винятково з інтересів дітей та враховуючи наявність того факту, що відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку виховувати своїх малолітніх дітей, суд вважає, що даний позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved