Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року відповідач 11.02.2007 року отримав кредит в розмірі 1666,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Вказував на те, що відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, у зв'язку з чим судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30.05.2008 року з відповідача було стягнуто заборгованість по вище вказаному кредитному договору. Остання проплата по вказаному кредитному договору відповідачем була здійснена 05.08.2010 року в розмірі 3677, 66 грн. з яких 1528 грн. пішло на тіло кредиту та 2149,66 грн. на погашення відсотків. Станом на 14.02.2014 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 17386,52 грн. (від якої віднімається сума яка була задоволена судовим наказом), яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 3980,20 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 247,50 грн., 13158,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина), 685, 44 грн. - процентна складова. У зв'язку з наведеним просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року в розмірі 14894,30 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, а також додатково пояснила, що на момент укладення договору №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року діяли Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), що підтверджується наказом від 22.12.2006 року №1897 та відповідач, уклавши вказаний кредитний договір приєднався до даних Умов, відповідно до яких сторонами погоджено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди та неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. Окрім того, надала довідку відповідно до якої відповідачу було нараховано пеню за період з 11.02.2008 року по 11.02.2011 року в розмірі 6189, 45 грн. Просила позов задовольнити відповідно до заявлених позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що після винесення Першотравневим районним судом м. Чернівці судового наказу про стягнення з нього заборгованості за даним кредитним договором, його мати погасила зазначену в судовому наказі заборгованість. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачем не надано суду достатніх доказів тих обставин на які він посилається як на підставу задоволення своїх вимог, зокрема щодо умов кредитного договору з якими було ознайомлено відповідача, окрім того, просила застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову в цілому. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника № CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 1666,50 грн. на строк 12 місяців з 11.02.2007 року по 11.02.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 5 число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) (а/с 6). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, враховуючи зміст вище вказаних норм законодавства вище вказана заява позичальника та Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» становить між позивачем та відповідачем кредитно-договірні правовідносини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року строк його виконання закінчується 11.02.2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, в судовому засіданні представник позивача просила застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності, посилаючись на вимоги ст. 257 ЦК України (загальна позовна давність) та ст. 258 ЦК України (спеціальна позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки), проте з такими висновками представника відповідача погодитись неможна, виходячи з наступного. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а/с 10). Відповідно до наказу позивача №1897 від 22.12.2006 року при укладення даного кредитного договору діяли вище вказані Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка Стнадарт») та позивач, підписавши заяву № №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року приєднався до вказаних умов надання кредиту фізичним особам, які становлять разом з вказаною заявою позивальника договір. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судом встановлено, що 30.05.2008 року Першотравневим районним судом м. Чернівці було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року в розмірі 3677,66 грн. в тому числі боргу за кредитом - 1528 грн., боргу по відсотках за користування кредитом - 1537,80 грн., заборгованість по комісії - 247,50 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 364 грн. 36 коп. (а/с 4). Як вбачається з розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, та дана обставина визнана сторонами та їх представниками в судовому засіданні, на виконання вище вказаного судового наказу відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором в розмірі 3677,66 грн. 05.08.2010 року, з яких було погашено в повному обсязі тіло кредиту та 2149,66 грн. - погашено відсотки за користування кредитом (а/с 5). Таким чином, в даному випадку має місце переривання строку позовної давності. Так, як вбачається з розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, з моменту винесення судового наказу та до моменту погашення заборгованості по тілу кредиту позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору та станом на 31.08.2009 року за відповідачем рахувалась заборгованість по відсотках в розмірі 4229,12 грн. та до часу погашення тіла кредиту було нараховано 1900,74 грн., в подальшому 05.08.2010 року відповідач здійснив погашення заборгованості по тілу кредиту та частково погасив заборгованість по відсотках в розмірі 2149,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, таким чином з 05.08.2010 року до моменту звернення позивача з позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом в розмірі 3980,20 грн. (4229,12+1900,74-2149,66), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а/с 5). Окрім того, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачем суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань повинен нести в повному об'ємі відповідач. Так, судом встановлено, що відповідно до положень п.п. 5.1, 5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3.даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадках, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивачем здійснювалось нарахування неустойки (пені) до 14.02.2014 року, проте в судовому засіданні представником позивача долучено довідку, відповідно до якої сума нарахованої пені по кредитному договору №CVXRRX03310188 від 11.02.2007 року з 11.02.2008 року по 11.02.2011 року складає 6189,45 грн. Як вбачається з копії судового наказу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30.05.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, яка станом на момент звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу становила 364 грн., таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 5825,45 грн. (6189,45 - 364). Окрім того, відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Так, відповідно до положень ст. 549, ст. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства). Як вбачається зі змісту п. 5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Таким чином, нарахування штрафів відповідно до п. 5.3 Умов повинне здійснюватись на протязі 3 років з дня коли зобов'язання за договором повинне бути виконане, тобто за період з 11.02.2008 року по 11.02.2011 року, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути штраф у сумі 500 грн. (фіксована ставка) та 5% від суми заборгованості, яка існувала станом на 11.02.2011 рік в сумі 451,02 грн. (1528+1055,61+247,50+6189,45/100*5) та як вбачається зі змісту судового наказу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30.05.2008 року, штрафи відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», Стандарт) з відповідача не стягувались. Окрім того, як вбачається з розрахунку заборгованості та судового наказу від 30.05.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по комісії в розмірі 247,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідно ст. до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial