Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт, що він [PERSON], [INFO], проживав спільно із своєю матір'ю [PERSON], в с.Корчин, Радехівського району Львівської області, по вулиці Зелена, будинок №3, до дня її смерті, тобто до 14.11.2005 року, а також просить визнати за ним [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,3033 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9769 га та площею 0,3264 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Корчинської сільської ради, Радехівського району, Львівської області в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 14.11.2005 року. У судове засідання позивач не з»явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак подали на адресу суду письмові заяви, в яких просять розгляд справи здійснювати у їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав й дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2005 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серія I-СГ №026382 виданим Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області 15.11.2005 року, актовий запис №43 (а.с.3). Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця становить земельна ділянка загальною площею 1,3033 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9769 га та площею 0,3264 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Корчинської сільської ради, Радехівського району, Львівської області та належали спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №094855 виданого 23.01.2001 року Радехівською районною державною адміністрацією, Львівської області і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11227. Фактично прийнявши спадщину, оскільки позивач проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, і маючи намір оформити свої права на спадкове майно матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на момент смерті матері хоч він фактично проживав, проте не був зареєстрований разом із спадкодавцем в одному житловому будинку, також у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Факт спільного проживання [PERSON] із своєю матір»ю [PERSON] за адресою: с.Корчин,вул.Зелена,3, Радехівського району, Львівської області стверджується показами викликаних в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON], не довіряти якому суд немає підстав, які ствердили в судовому засіданні, що [PERSON] проживав разом із своєю матір»ю [PERSON], за адресою с.Корчин,вул.Зелена,3, Радехівського району, Львівської області аж до дня її смерті, тобто 14.11.2005 року. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки, однак зареєструвати на померлу людину державний акт не можливо, як і не можливо видати державний акт не його власнику. [PERSON] того, із прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого державні акти відмінені, тобто з 01.01.2013 року унеможливлюється видача їх дублікатів. Тому відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову про встановлення факту спільного проживання та визнання за позивачем одноосібного права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON]. Прийняття такого рішення судом, як фактичному володільцю на законних підставах земельних ділянок, забезпечить його право власності вільного володіння, користування та розпорядження такими.

Outcome: approved