Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 листопада 2010 року Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №237, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною віку повноліття та стягнути кошти на її утримання, як утримання одному з подружжя на утриманні якого знаходиться дитина-інвалід . Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося з причини подружньої невірності відповідача, застосування відповідачем відносно неї фізичної сили в присутності дитини та безвідповідальності, що негативно вплинуло на їх взаємовідносини та призвело до припинення спільного проживання. Дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільної допомоги на утримання сина та на її утримання, як одного з подружжя на утриманні якого перебуває дитина-інвалід, не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, проживає в м. Горлівка, яке відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085 відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження. Про час та місце розгляду справи повідомлений в телефонному режимі. За згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №237 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до медичної довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Горлівка Донецької області №104/877 від 19.06.2014 року, дитина сторін - [PERSON] з 17.12.2013 року перебуває на диспансерному обліку як дитина-інвалід у зв'язку з захворюванням F28 Х та з 13.07.2014 року потребує домашнього догляду (а.с.9). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося, спільне проживання припинено, дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.9), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, на утриманні якої знаходиться дитина-інвалід, не надає. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дитини сторін. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Враховуючи те, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи стягнення з 17 листопада 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки, так як на утриманні останньої знаходиться дитина-інвалід, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду. Аліменти повинні стягуватися з відповідача у твердій грошовій сумі по 300 гривен щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом до закінчення терміну чинності довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, а саме: до 13.07.2015 року, про що не заперечувала в судовому засіданні і позивачка, з урахуванням обставини місця проживання відповідача та того, що він відповідно до пояснень позивачки є пенсіонером по інвалідності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved