Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2018 року; -після укладення шлюбу їхня сім`я проживала у її батьків в с.Іза Хустського району Закарпатської області; -з вересня 2020 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідач переїхав на постійне проживання до своїх батьків в с.Монастирець Хустського району, де й проживає; -оскільки взаєморозуміння між ними відсутнє, то їхній шлюб є лише формальністю та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає; -вони припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача; -звертатись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу відповідач не бажає,\~\~\~ звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 908грн.00коп.. Позивач в судове засідання не з`явилася, у своєму позові /а.с.6/ просила розглянути справу без її участі та просила строку на примирення не призначати. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином особисто /а.с.17/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 25 вересня 2018 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вважає, що причиною розірвання шлюбу є відсутність між ними взаєморозуміння. Крім того, у своєму позові позивач посилається на те, що: -з вересня 2020 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідач переїхав на постійне проживання до своїх батьків в с.Монастирець Хустського району, де й проживає; -їхній шлюб є лише формальністю та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає; -вони припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачем спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, позивач на примирення категорично не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам і позивача, і відповідача. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved