Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що він з 7 листопада 2011 року по 14 березня 2012 року працював у відповідача на посаді продавця непродовольчих товарів, а при звільненні 14 березня 2012 року відповідач не виплатив належну йому заробітну плату, звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача 5520 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та 5520 грн. моральної шкоди та зобовязати відповідача видати йому довідку про середню заробітну плату. Представник відповідача позов визнав в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 3256 грн.и50 коп. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно з трудовою книжкою позивача, з 7 листопада 2011 року по 14 березня 2012 року він працював у відповідача продавцем непродовольчих товарів. Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.116 КЗпП України, відповідачу належало провести повний розрахунок з працівником в день звільнення 14 березня 2012 року, чого зроблено не було, що вбачається з виписки по рахунку клієнта, відповідно якої, позивачу 9 квітня 2012 року була нарахована заробітну плату в сумі 1663 грн. 92 коп., та 26 квітня 2012 року була нарахована заробітна плата в сумі 360 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з довідки про середню заробітну плату (дохід) від 1 червня 2012 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 172 грн. 50 коп., (відповідно постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5520 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 14 березня 2012 року по 26 квітня 2012 року ( 172 грн. 50 коп . х 32 кількість днів). Суд вважає, що у відповідності до ст. 2371КЗпП України, вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, оскільки у звязку з невиплатою заробітної плати та затримкою розрахунку позивача, який має на утриманні неповнолітню дитину, терпів моральні страждання, повязані з відсутністю засобів до існування. Враховуючи характер і тривалість порушень прав працівника на оплату праці, глибину моральних страждань, з урахуванням вимог розумності і справедливості з відповідача на користь позивача належить стягнути 1000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ст. 49 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Враховуючи те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням видати довідку про середню заробітну плату (листи від 24 квітня 2012 року, 2 червня 2012 року,6 липня 2012 року) але отримував відмову, в звязку з чим порушене його право на отримання тимчасової допомоги по безробіттю, суд вважає за необхідне зобовязати ТОВ «ДІЕСА» надати позивачу довідку про його роботу на даному підприємстві із зазначенням посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь держави 214 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 49,116, 117, 2371 КЗпП ЦК України

Outcome: partial