Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу у 2012 році відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дітей, стягнуті з нього за рішенням суду аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася значна заборгованість. Відповідач взагалі не цікавиться своїми дітьми, їх станом здоров?я, навчанням, фізичним та духовним розвитком; не спілкується з дітьми взагалі. Діти проживають з нею та знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Відповідач подав заяву про визнання позову, просив розглянути справу без нього. Третя особа Орган опіки та піклування направив до суду заяву, в якій вказано, що позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2012р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2012р. збільшено розмір аліментів, що стягувались з [PERSON] та стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 475,00грн. та на утримання дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 475,00грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки-розрахунку від від 11.10.2019р. заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.10.2019р. становить 90376,99грн. Згідно свідоцтв про народження встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно характеристик з навчального закладу мати дівчат, [PERSON] , приділяє значну увагу їх навчанню та вихованню, регулярно відвідує школу. Батько дітей [PERSON] , жодного разу не відвідував школу та батьківські збори. Згідно довідки від 23.10.2019р. та акту обстеження умов проживання від 25.10.2019р., що [PERSON] та [PERSON] проживають зі своєю мамою та бабусею, батько дітей, [PERSON] з ними не проживає, не спілкується та не займається вихованням дітей більше трьох років. Згідно із висновком Броварської міської ради Київської області від 19.11.2019р. р. є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] проживають з матір?ю [PERSON] та знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Батько дітей, [PERSON] , відповідач у справі самоусунувся від своєї участі як батька у вихованні, розвитку, утриманні дітей і в їх догляді. Жодних доказів на спростування вказаних позивачем фактів і обставин відповідач суду не подав, більш того позов визнав. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Дані обов`язки відповідач не виконував протягом значного часу і без поважних причин. У відповідності до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст.164 СКУ батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування БМР Київської області - є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочок [PERSON] та [PERSON] , і що це буде відповідати інтересам дітей. За умовами ст. 165СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 11 липня 2017 році Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі М .С. проти України, у якому йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей, та вбачає, що мають місце виняткові обставини в розумінні положень Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства», які дають підстави дійти безумовного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача і що це буде відповідати саме інтересам дитини. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд робить висновок, що відповідач протягом тривалого часу, постійно і без поважних причин, свідомо ухилялась від виконання обов`язків по вихованню дітей та її утриманню. Даний факт відповідач не заперечує, позов про позбавлення його батьківських прав визнав. Таким чином, доведено наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що рішенням суду від 03.04.2012р. з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей. Питання про зміну розміру аліментів позивачем не заявлено в даному позовному провадженні, а тому судом не розглядається. За приписами закону позбавлення батьківських прав не звільняє батька від обв`язку сплачувати аліменти на утримання дітей.

Outcome: approved