Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

позивач просить суд постановити рішення, згідно якого щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на її користь, на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до досягнення повноліття дітьми, від сплати судового збору її звільнити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», поклавши судові витрати на відповідача, посилаючись на те, що на протязі з 2007 року до лютого 2016 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, без офіційної реєстрації шлюбу, з відповідачем. Від фактичних шлюбних відносин має спільних неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], копії свідоцтв про народження яких додає. На даний час, на протязі з лютого 2016 року, проживаючи за однією адресою, вона з відповідачем будь-яких подружніх відносин не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету не веде, а діти проживають спільно з нею. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення нею (ними) повноліття. Про те, на даний час з часу розірвання шлюбних відносин, відповідач участі в вихованні та утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги як їм, так і їй не надає і їй приходиться їх утримувати самостійно, зважаючи на те, що на даний час вона не працює та доходів не отримує, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Спільні з відповідачем діти на даний час мають ряд хронічних захворювань, що підтверджується відповідними медичними висновками, які додаються, а тому потребують додаткових витрат. Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості з відповідачем що до порядку утримання дитини не досягнуто, в зв'язку з тим, що ним ставляться вимоги щодо скасування рішення суду про її утримання, а тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, за її інформацією працює та отримує доходи, аліментними зобов'язаннями не обтяжений, на своєму утриманні других дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб, не має. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування, про те ст. 110 ЦПК України надає позивачу у справах про стягнення аліментів, право вибору підсудності, так як позови у справах вказаної категорії можуть подаватися до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача. Пленум ВС України в п. 22 своєї постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що до батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що при розгляді справ про стягнення аліментів, суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, повинен роз'яснити сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Відповідач позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. На протязі періоду з 2007 року по лютий 2016 рік позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу. Від даних відносин сторони мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON], 17.07.2012 року та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У пункті 17 своєї Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дітей. В даному випадку діти не мають власних доходів, не здатні самі себе утримувати. На розмір аліментів на дітей має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Однак таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких вона зобовязана утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. Конкретного розміру аліментів на дітей законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дітей і можливостей батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреби дитини, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на лікування, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному об'ємі. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, відносно яких він батьківських прав не позбавлений, тому позовні вимоги позивача задовольнити та вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку на кожну дитину, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а у даному випадку з \~13.05.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі\~ст. 75 Сімейного кодексу України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у виді судового збору відповідно до ставок, передбачених Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved