Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що на протязі двох останніх років сімейне життя погіршувалось, конфлікти у сім,ї призвели до фактичного припинення сімейних і шлюбних стосунків; що вони з дружиною мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім,ю, з ініціативи дружини часто виникали сварки, в тому числі , у присутності дитини, що травмує її психічний стан. У судовому засіданні позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснив, що остаточно сімейні стосунки припинені з липня 2016р., коли він в останнє пішов від дружини, винайняв квартиру і став проживати окремо; з початку 2016року в сім'ї тривали постійні сварки, дружина і її мати висловлювали своє невдоволення, виганяли з дому, йому доводилось ночувати в гаражі, у сестри. Дружина його не поважає, постійно ображає. Після надання судом строку для примирення між ними не відбулось примирення, стосунки не покращились, фактично заходів до примирення ні він ні дружина не вживали, лише були дзвінки по ночам з погрозами та образами. Він прийняв непохитне рішення, не має наміру миритись з дружиною і поновлювати з нею сімейні та шлюбні стосунки, категорично наполягає на розірванні шлюбу, заперечує проти продовження строку для примирення. Відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу, любить чоловіка і хоче зберегти сім'ю та повернути чоловіка у сім'ю заради дитини. З приводу обставин, що стосуються сімейного життя, відповідачка пояснила, що до шлюбу з нею чоловік був ніким, голим та босим, вона з нього зробила людину, а тепер він знайшов іншу жінку. Протягом 10 років сімейного життя він тріпав їй нерви, гуляв, не ночував вдома, не поважав її, пив, ображав, вона його неодноразово виганяла, а потім він повертався; до інших жінок ставився краще, ніж до своєї дружини. Вона неодноразово платила за нього штрафи, кредити, які у разі розірвання шлюбу відповідач повинен їй повернути; не приділяв уваги дитині, вибив дитині зуба. У листопаді 2015 року після дня народження чоловік був відсутній три ночі, після чого прийшов, і вона його ви гнала з дому, він жив два тижні в гаражу, потім у сестри, потім вона просила повернутись, він повернувся, попросив пробачення у неї та її матері, вони помирились, після чого на початку 2016 року знову посварились, коли вона його приревнувала і вигнала. В липні 2016 року чоловік пішов з сім'ї. Під час наданого судом строку для примирення, вона намагалась помиритись, поздоровила його з днем народження у листопаді 2016р., і привозила йому на роботу дитину у грудні, але примирення не відбулось. З боку чоловіка намагань помиритись не було, він лише один раз провідав дитину. Вислухавши доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу сторони зареєстрували шлюб 18.02.2006р. Згідно свідоцтв про народження сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки сторони неодноразово через сварки припиняли, стосунки припинені з липня 2016року остаточно. На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає з відповідачкою. На утримання дитини з позивача за рішенням суду стягнуто аліменти. Сторонам за клопотанням відповідачки двічі судом надавався строк для примирення. У період такого строку - з вересня 2016року - примирення між сторонами і поновлення шлюбних та сімейних стосунків не відбулось; сторони не живуть разом, не ведуть спільного господарства, фактично не спілкуються. Між сторонами дійсно існують вкрай конфлікті стосунки і непримиримість, сторони явно демонструють неповагу один до одного і нетерпимість. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд дійшов висновку, що сім,я сторін розпалась остаточно, примирення сторін на даний час не можливе, подальше збереження шлюбу було б суто формальним, є таким, що суперечить дійсним інтересам подружжя і їх дитини, і тому є недоцільним. Суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу. Незгода відповідачки не дає підстав для відмови у позові і не є підставою для продовження (втретє) строку для примирення. Згідно ст.. 114, ст.. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved