Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1990 року, від якого вони мають двох дітей, які на момент розірвання шлюбу досягли повнолітнього віку; -тривалий час між ними з відповідачем тривають неприязні стосунки, а їх шлюб носить суто формальний характер; -вона вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем люди різних характерів, поглядів на життя та сім`ю; -між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, у зв`язку з чим вони втратили повагу один до одного; -прохання змінити свою поведінку та спроби зберегти сім`ю не дали ніяких результатів; -вважає, що за таких обставин їх спільне життя недоцільне та неможливе, примирятися вона не бажає; -в добровільному порядку відповідач не згідний на розлучення, звернулася з позовом до суду та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у своєму позові зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її\~ відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с. 23/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 9 серпня 1990 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що вони з відповідачем люди різних характерів, поглядів на життя та сім`ю, через що між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, у зв`язку з чим вони втратили повагу один до одного. Прохання до відповідача змінити свою поведінку та спроби зберегти сім`ю не дали ніяких результатів. В добровільному порядку відповідач не згідний на розлучення, примирятися позивач не бажає, за таких обставин їх спільне життя недоцільне та неможливе. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач на примирення не згідна, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved