Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач ПАТ «ІМЕКСБАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації [PERSON], звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №BLAaЖГА00046403 про надання кредиту в розмірі 8\~000,00 грн. на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення кредиту 23.06.2014 року. Відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки, у звязку з чим згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 25.08.2015 року прострочена заборгованість по кредиту, та відсоткам становить 8022,08 гривень, з яких прострочена сума кредиту 1854,28 грн., прострочені проценти за користування кредитом 280,36 грн., а також комісія 125,39 грн. та штраф 5762,05 грн. Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не сплачує, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість в сумі 8022,08 гривень. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала частково, та зазначила, що вона не ухилялась від сплати кредиту, однак у грудні 2014 року у відділенні банку їй повідомили, що банк не працює і платежі не приймає. Після цього жодної вимоги банк не висував, не повідомляв її про заборгованість, вказана заборгованість виникла не з її вини, тому просила суму штрафних санкцій не стягувати. Справу відповідачка просила слухати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення відповідачки, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №BLAaЖГА00046403 про надання кредиту в розмірі 8\~000,00 грн. на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення кредиту 23.06.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки, у звязку з чим згідно з наданим позивачем розрахунку станом на 25.08.2015 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам та пені становить 8022,08 гривень, з яких прострочена сума кредиту 1854,28 грн., прострочені проценти за користування кредитом 280,36 грн. та комісія 125,39 грн.. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). В силу ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки згідно з наданим розрахунком сума штрафу складає 5762,05 гривень, що перевищує суму основного боргу, до того ж судом встановлено, що заборгованість виникла не з вини відповідачки, тому суд в частині стягнення суми штрафу вважає відмовити. Враховуючи, що до теперішнього часу відповідачка заборгованість у повному обсязі не погасила, однак позивачем не надано доказів ухилення відповідачки від виконання умов договору по сплаті кредиту, та посилання [PERSON] на неможливість оплати коштів через зміну місцезнаходження банку та неповідомлення їй нових реквізитів, позивачем не спростовано, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість в сумі 2260,03 гривень, з яких прострочена сума кредиту 1854,28 грн., прострочені проценти за користування кредитом 280,36 грн. комісія 125,39 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial