Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11303 гривень 52 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2005 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір №б/н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачці кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків від користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до судового наказу Тарутинського районного суду Одеської області від 18 грудня 2008 року з відповідачки було стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 7266 гривень 82 копійки. У зв'язку з тим, що відповідачка не виконує умови кредитного договору виникла заборгованість по договору, що станом на 30 листопада 2013 року становить 11303 гривні 52 копійки. Таким чином, дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, відповідно до якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка надала заперечення до суду, з яких вбачається, що дійсно 26 вересня 2005 року вона отримала кредит у сумі 1500 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. З 15 лютого 2008 року вона карткою не користується, так як картка була заблокована, тому вона вважала, що кредитний договір в односторонньому порядку розірвано. Суму кредиту яку було з неї стягнуто за судовим наказом, вона сплатила, шляхом утримання з заробітної плати. Таким чином, вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, в судове засідання відповідачка повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином та від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом достовірно встановлено, що згідно статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» затвердженого рішенням Загальних Зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року, ЗАТ КБ «Приватбанк» змінив найменування на ПАТ КБ «Приватбанк, який є правонаступником за всіма правами та обов'язками ЗАТ КБ «Приватбанк». Також, встановлено, що 26 вересня 2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачці кредит в розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до кредитного договору № б/н від 26 вересня 2005 року відповідачка отримала кошти в розмірі 1500 гривень. Відповідно до судового наказу Тарутинського районного суду Одеської області від 18 грудня 2008 року з відповідачки було стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 7266 гривень 82 копійки. Однак відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 30 листопада 2013 року складає 11303 гривні 52 копійки, в тому числі: · заборгованість за кредитом 10289 гривень 07 копійок; · штраф (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок; · штраф (процентна складова) - 514 гривень 45 копійок. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11303 гривні 52 копійки. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved