Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/81-1-0-00/5468 від 19.07.2013 року в розмірі 1 594 900,93 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 19.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/5468, та згідно п. 1.1.1 вказаного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 1 444 581,76 грн., строком до 19.03.2028 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,5 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. Згідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов договору Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу відповідача була направлена претензія-вимога щодо погашення заборгованості, яка була залишена позичальником без задовлення. Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти, а відповідач в свою чергу не виконує належним чином умови договору, тому позивач був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.07.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/81-1-0-00/5468, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 1 444 581,76 грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом, строком до 19.03.2028 року (а.с. 5-9). Згідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов договору Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Пунктом 1.1.4 кредитного договору датою сплати ануїтетних платежів є 19 число кожного календарного місяця згідно графіку погашення кредиту та сплати інших платежів. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 03.11.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 1 594 900,93 грн., яка складається з: 4430,24 грн. - пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та спати відсотків; 190 183,18 грн. - заборгованість за відсотками; 1 400 287,51 грн. - поточна заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню; 53 460,81 грн. - прострочена заборгованість за кредитом (а.с. 17-18). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 014/81-1-0-00/5468 від 19.07.2013 року в розмірі 1 594 900,93 грн. в межах пред'явлених позовних вимог підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved