Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 02 вересня 2013 року в розмірі 21\~745\~грн. 04\~коп. та судові витрати у розмірі 1\~600 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором станом на 14 грудня 2016 року він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника банку та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 02 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачу кредит у розмірі 1\~500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому договір відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг за відсутності заяви позичальника про припинення дії договору автоматично продовжується ще на один такий самий строк (12 місяців). Крім того, згідно п.\~2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлювався банком самостійно (а.с.\~7, 8-9, 10-33). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 02 вересня 2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, погодився з тим, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого він зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами платежами у розмірі та періоди, що встановлені договором (а.с.\~7, 8-9). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 14 грудня 2016 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 21\~745 грн. 04 коп. і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 1\~497,89\~грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 15\~735,48 грн., заборгованості за пенею та комісією \~3000,00 грн., штрафу (фіксованої частини) 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) 1\~011,67 грн. (а.с. 5-6). За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором б/н\~від 02\~вересня 2013 року\~[PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем 1\~600,00 гривень судового збору, в порядку ст.\~88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved