Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 08 травня 2008 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №77, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на суму 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень зі сплатою 19 відсотків за користування кредитом з терміном остаточного погашення не пізніше 08 травня 2018. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору 08 травня 2008 року укладено договори поруки № 77-1 від 08 травня 2008 року з [PERSON] та № 77-2 з [PERSON], а також Іпотечний договір з майновим поручителем - іпотекодавцем [PERSON]. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак позичальник [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по сплаті основного боргу та відсотків починаючи з серпня 2010 року не виконує, у зв'язку з чим, виникла прострочена заборгованість. 30.04.2013 року Калуським міськрайонним судом прийнято рішення про стягнення з позичальника [PERSON] та фінансових поручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 77 від 08 травня 2008 року, яка обліковувалася станом на 07 лютого 2013 року, а саме: 260 507,98 грн. (двісті шістдесят тисяч п'ятсот сім гривень 98 коп.) з них: 157 700,00 грн. основного боргу та 100 807,98 грн. нарахованих відсотків. Оскільки станом на 05 серпня 2013 року заборгованість по даному рішенню суду про стягнення заборгованості по договору відновлювальної кредитної лінії не погашалася, просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 69,5 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні заявлені нею позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково, просять накласти стягнення на предмет іпотеки лише в межах суми заборгованості за основним зобов'язанням. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 08 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 77. Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.3. даного договору банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень зі строком повернення до 08 травня 2018 року та зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 19% річних, комісійних винагород та інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с. 5-7). Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником між Відкритим Акціонерним Товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 08 травня 2008 року (а.с.8-12). Відповідно до положень п.п.1.1., 1.2. іпотекодавець, як майновий поручитель боржника з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених договором, нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру[ADDRESS] загальною площею 69,5 м.кв., житловою площею 42,2 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування квартири від 22 грудня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрований Івано-Франківським обласним б'юро технічної інвентаризації 14 квітня 2008р. номер запису 3165/88 в книзі 82, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 12684678 (а.с.14-16). Заставна вартість предмета іпотеки на час укладення іпотечного договору становила 273 300 (двісті сімдесят три тисячі триста) гривень 00 коп. (а.с.17), загальна вартість нерухомого майна згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно становила 10 904 (десять тисяч дев'ятсот чотири) гривні 00 коп. (а.с. 15). Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак позичальник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до п.6.1. договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу Зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцями будь-якого з своїх обов'язків за договором іпотеки. Відповідно до умов договору іпотеки банком було направлено [PERSON] вимогу від 06.10.2010 р. №1268, а 03.09.2012 року повідомлення №1328 про стан заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії від 8 травня 2008 року №77, в яких вимагав повернути всю суму кредиту та платежів по нарахованим процентам за користування кредитом та інших платежів у зв'язку з недотриманням позичальником умов кредитного договору (а.с.18,19). 30.04.2013 року Калуським міськрайонним судом прийнято рішення про стягнення з Позичальника [PERSON] та фінансових поручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 77 від 08 травня 2008 року, яка обліковувалася станом на 07 лютого 2013 року, а саме: 260 507,98 грн. (двісті шістдесят тисяч п'ятсот сім гривень 98 коп.) з них: 157 700,00 грн. основного боргу та 100 807,98 грн. нарахованих відсотків (а.с.20-23). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.9 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи Іпотекодавця (майновий поручитель), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Публічне Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України», відповідно до ст.15 ЦК України, мав право на захист свого цивільного права в строк, в межах якого особа може звернутися до суду з такою вимогою. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає до задоволення, та вважає, що реалізацію предмета іпотеки слід провести шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Як вбачається з платіжних доручень (а.с.1), позивачем при зверненні до суду було сплачено 114,70 грн. судового збору. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» сплачений при поданні позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved