Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким договір купівлі-продажу № 97-555 від 23.08.1997 року нерухомого майна, а саме: квартира [ADDRESS] посвідчений на Одеській універсальній біржі «Вітязь», укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнати дійсним. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином - оголошення у пресі «Одеські вісті» від 11.02.2017 року та рекомендованими повідомленнями. Жодних клопотань, доказів чи заперечень до суду не надавали, про причини нез'явлення в судове засідання не повідомляли. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № 97-555 від 23.08.1997 року нерухомого майна, а саме: квартира [ADDRESS] посвідчений на Одеській універсальній біржі «Вітязь». У відповідності з умовами договору у власність [PERSON] переходила вищевказані квартири. При цьому сторони досягли домовленості за всіх істотних умов цього договору. Відповідачам передано сума у розмірі 16800 грн., в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири. Даний договір 05.12.1997 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування [PERSON], однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст. 227 ЦК України в редакції 1963р., і відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення угоди. У відповідність з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем.

Outcome: approved