Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «УСГ» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 10.02.2020 року позивач та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля марки Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] . 12.03.2020 року у м. Києві по вул.. Євгена Коновальця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю цього транспортного засобу та автомобіля марки Toyota, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП. 12.03.2020 року до позивача звернувся Страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та на підставі рахунку офіційного дилера Mazda в Україні ТОВ «Віді - скай» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування. 24.03.2020 року позивач здійснив виплату страховго відшкодування у розмірі 95298,00 грн. 27.03.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «Просто страхування», яка застрахувала відповідальність відповідача та 29.04.2020 року та здійснила виплату у розмірі 58835,00 грн. Таким чином, залишок, який підлягає стягненню з відповідача складає 36463,00 грн. Даний залишок відшкодовується безпосередньо відповідачем. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути цей залишок з відповідача в якості відшкодування шкоди. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2021 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року, яка занесена до протоколу судового засіданні, залучено ПрАТ «Просто страхування» - третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Представник позивача на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували, вказавши, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фармер.УА», а автомобіль, яким він керував був технічно несправним. Вислухавши вступне слово відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 10.02.2020 року ПрАТ «СК «УСГ» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0107-20-00124, предметом якого є страхування автомобіля марки Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] . 12.03.2020 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля марки Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Toyota, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року [PERSON] визнано винним в скоєнні вказаної ДТП. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Просто страхування». 27.03.2020 року ПрАТ «СК «УСГ» подало до ПрАТ «Просто страхування» заяву про настання страхового випадку. Згідно із розрахунком суми страхового відшкодування від 17 серпня 2018 року, що належить до виплати страховику, сума страхового відшкодування становить 95298,00 грн., яку позивач виплатив відповідно до платіжного доручення №8364. ПрАТ «Просто страхування» виплатило ПрАТ «СК «УСГ» вартість відновлювального ремонту в сумі 58835,00 грн. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України). Згідно з пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки`при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, з огляду на що, позов про стягнення з відповідача шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 36463,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача та представника відповідача про те, що позивач звернувся із позовом до неналежного відповідача, суд до уваги не приймає. Оскільки, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач та його представник не надали суду доказів перебування відповідача на момент ДТП у трудових відносинах із ТОВ «Фармер.УА», письмові матеріали справи вказаних доказів не містять. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved