Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в загальному розмірі 1321708,23 гривень, з яких: сума боргу в розмірі 288000,00 гривень; проценти за користування позикою в розмірі 532680,12 гривень; сума інфляційного збільшення в розмірі 142262,19 гривень та 3% річних в розмірі 70765,92 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 12 січня 2006 року між сторонами укладено договори позики, відповідно до умов яких позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 288000,00 гривень. На підтвердження позики грошей відповідач\~ власноруч написав розписку від 12 січня 2006 року. 06 грудня 2017 року позивач направив відповідачу поштою вимогу про повернення позики в повному обсязі з урахуванням процентів від суми позики, розрахованих станом на дату пред`явлення вимоги та зазначив про те, що грошові кошти повинні бути повернуті протягом 30 днів. Проте, відповідач не\~виконав взяті\~на себе\~зобов`язання за\~договором позики\~та не\~повернув суму\~боргу і\~не сплатив\~проценти за\~користування позиченими\~коштами ані\~протягом часу,\~вказаного у\~вимозі (до\~06\~січня 2018\~року),\~ані станом\~на день\~пред`явлення позову\~до суду. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2021 року відкрито провадження по справі. Представник позивача Ситнік О.О., який діє на підставі ордеру серії ДН № 057984 від 12 лютого 2021 року в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу без його участі та участі позивача та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 12 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 288000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути вказану грошову суму. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав розписку про отримання позики від 12 січня 2006 року, в якій підтвердив, що отримав від позивача грошову суму в розмірі 288000,00 гривень та зобов`язався повернути вказану грошову суму, але вимоги за договором позики не виконав та вказану грошову суму не повернув. Також суду надано: копію вимоги [PERSON] до [PERSON] від 06 грудня 2017 року про повернення позики протягом 30 днів з дня пред`явлення вимоги; поштова квитанція та описи до листів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості [PERSON] за договором позики від 12 січня 2006 року становить 1321708,23 гривень з яких: 288000,00 гривень - сума основного боргу; 532680,12 гривень сума відсотків за користування грошовими коштами (532680,12 гривень = 288000,00 (сума боргу) х облікова ставка НБУ / 100% / 365 (період дії облікової ставки); 142262,19 гривень інфляційне збільшення (142262,19 гривень = 820680,12 гривень (сума позики + сума процентів за користування позикою) х 1,17334670 (індекс інфляції) - 820680,12 гривень (основна сума заборгованості); 70765,92 гривень - 3% річних від простроченої суми (70765,92 гривень = (820680,12 гривень (сума заборгованості) х 3% х 1050 (кількість днів прострочення) / 100% / 365). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до с. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі \~або \~речі,\~визначені \~родовими ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~ такого\~самого роду\~та такої\~самої якості,\~ що\~були передані\~йому позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений строк не виконав, тому сума заборгованості за договором позики від 12 січня 2006 року та сума процентів за користування позиченими коштами в загальному розмірі 820680,12 гривень підлягає стягненню з відповідача\~ на користь позивача у примусовому порядку, а позов [PERSON] в цій частині вимог задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційного збільшення нарахованих на суму заборгованості за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 70765,92\~гривень та інфляційних витрат в розмірі 142262,19 гривень нарахованих на суму заборгованості за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (відповідно до наданого позивачем розрахунку), при цьому враховує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ним вжиті всі належні заходи щодо належного виконання зобов`язання. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved