Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнив та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 158,64 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 07 вересня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці банку, до умов якого відповідач приєднався, шляхом підписання заяви про приєднання та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), за якими він погодився на одержання кредиту та його умови. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07 вересня 2019 року, а відповідач кредит отримав та використав його, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 23 березня 2020 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 28501,08 гривень з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 24454,93 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2983,13 гривень; заборгованість за РКО (комісія) в розмірі 681,73 гривень; пеня в розмірі 222,65 гривень; 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 137,38 гривень; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 21,26 гривень. Станом на 20 липня 2020 року прострочена заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2019 року на картковому рахунку [NUMBER] в розмірі 28342,44 гривень відсутня. Проте несплаченою залишилась заборгованість за нарахованими 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 137, 38 гривень та 3% річних на суму прострочених процентів у розмірі 21,26 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій заявлені уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій заперечував проти стягнення з нього 3% річних на суму простроченого кредиту та процентів, посилаючись на те, що він погасив заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07 вересня 2019 року; проти стягнення суми судового збору не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши заяви представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 07 вересня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці банку, до умов якого відповідач приєднався, шляхом підписання заяви про приєднання та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), за якими він погодився на одержання кредиту та його умови. Пунктами 3.1, 3.2 цієї заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Згідно з п.п.1.14.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Крім того, 07 вересня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до умов якої [PERSON] встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 25000,00 гривень, зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором від 07 вересня 2019 року станом на 23 березня 2020 року складає 28501,08 гривень з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 24454,93 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2983,13 гривень; - заборгованість за РКО (комісія) в розмірі 681,73 гривень; - пеня в розмірі 222,65 гривень; - 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 137,38 гривень; - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 21,26 гривень. За даними довідки АТ «Державний ощадний банк України» (вих. № 118.22/35-226 від 24 липня 2020 року) [PERSON] в повному обсязі виконав умови кредитного договору № 1091243/290517 від 18 вересня 2019 року, в тому числі здійснено повний розрахунок за вказаним договором, шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТВБВ « 10020/0355 філії ХОУ АТ «Ощадбанк», про що також свідчать дані виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 07 липня 2020 року до 20 липня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 07 вересня 2019 року, підписаній відповідачем, відсутні умови щодо визначення розміру процентів, які підлягають сплаті за порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання за вказаним договором кредиту. Враховуючи, що у заяві на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 07 вересня 2019 року, підписаній відповідачем, відсутні умови щодо визначення розміру процентів, які підлягають сплаті за порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання за вищевказаним договором кредиту та відповідач своєчасно не виконав свої зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07 вересня 2019 року, тому сума нарахованих 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 137,38 гривень та на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 21,26 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому суд не приймає заперечення відповідача щодо погашення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07 вересня 2019 року, оскільки доказів на підтвердження своєчасного виконання умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07 вересня 2019 року відповідачем не надано, а за даними виписки по карткову рахунку відповідача заборгованість за договором кредиту погашена з порушенням встановлених договором строків - 20 липня 2020 року. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved