overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 жовтня 2013 року у Березівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 14. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння, почуття любові та взаємоповаги. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з грудня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2013 року у Березівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 14 від 19 жовтня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 217402, що видано Березівською селищною радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Науменко». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 2016 року у виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 7. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати взаємопорозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2016 року у виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 7 від 20 жовтня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 288751, що видано 20 жовтня 2016 року у виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 липня 2015 року у Виконавчому комітеті Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 22. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суд не повідомила, тому враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2015 року у Виконавчому комітеті Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 22 від 27 липня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 355825, що видано повторно 22 червня 2018 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 липня 1999 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з 2000 року, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 1999 року у Безлюдівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 21 від 31 липня 1999 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 091594, що видано 31 липня 1999 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач подав до суду позов про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивуються тим, що якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. [INFO] року померла його рідна тітка [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно. Позивач, у визначений законодавством строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, не зміг звернутися до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна через тяжку хворобу його матері, яка є інвалідом 1-ї групи. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, треті особи в судове засідання не з'явилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 7), померла [INFO] р. Позивач [PERSON], відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 5-6), є рідним племінником померлої. З довідки квартального комітету № 44 від 14.11.2013 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] на час смерті постійно проживала одна. Довідкою Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 від 08.09.2014 року № 1790/01-16 підтверджується, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Позивач в передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. Згідно постанови від 07.11.2013 року, державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на майно, яке належало його тітці [PERSON], у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с. 14). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач через хворобу та інвалідність своєї матері вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. Вищевказані обставини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, визнаються судом як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов обґрунтував тим, що з 04.04.1980 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Вказав, що подружні відносини між сторонами припинені через різність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу не можливе і суперечить інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб (а.с.7) встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.04.1980 року Новоселицькою сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис № 06. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачених законом обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу судом не встановлено. Судом встановлено, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Тому суд приймає визнання позову відповідачем і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов обґрунтував тим, що з 19.12.2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вказав, що подружні відносини між сторонами припинені через різність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе і суперечить інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав про згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилась. Про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. З огляду на повторну неявку в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

позивач подав до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги газопостачання у розмірі 519,39 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та є користувачем природного газу, який постачає позивач. Між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання. Відповідач свої обовязки щодо сплати за спожитий газ не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 квітня 2013 року складає суму у розмірі 519,39 гривень. Відповідач заборгованість за спожитий природний газ не сплатила, тому сума підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між Мерефянською філією Публічного акціонерного товариства Харківгаз та [PERSON] укладено договір № 106135 від 17 грудня 2012 року, відповідно до якого позивач зобовязався надавати відповідачу за адресою: [ADDRESS], послуги з газопостачання, а відповідач оплачувати надані послуги. Відповідно до довідки про стан заборгованості по особовому рахунку № 106135 на імя [PERSON], станом на 23 квітня 2013 року розмір заборгованості за період споживання природного газу 01 червня 2012 року 01 квітня 2013 року складає суму у розмірі 519,39 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 13; 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного закону споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 519,39 гривень. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач подав до суду указаний позов, мотивуючи вимоги таким. Позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 26.09.1980 року. Від цього шлюбу у сторін народилося троє дітей, які на даний час є вже повнолітніми. Починаючи з 1996 року сторони спільно не проживають, мешкають окремо. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивач починаючи з 1996 року фактично створив сім'ю з іншою жінкою, яка народила від нього двоє дітей. За цих підстав позивач звернувся до суду з цією заявою, оскільки має намір зареєструвати шлюб із жінкою з якою вже проживає як одна сім'я біля 20 років. Позивач в судове засідання не з'явився подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно судовими повістками, про що є розписки у справі. Причина неявки суду невідома, заява про відкладення розгляду справи або заперечення на позов до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, зміст позовних вимог, прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі з таких підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не живуть фактично в шлюбі 3 1996 року, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. Дані обставини відповідачкою не заперечено та підтверджено відповідачем довідками з Жовтневої с/ради Кагарлицького району Київської області на території якої зареєстрований та фактично проживає позивач [PERSON]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, оскільки співмешкає з іншою жінкою, створив нову сім'ю, що підтверджено довідкою № 197 від 21.08.2015 року з Жовтневої с/ради Кагарлицького району. Отже, за наведених обставин відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судові витрати до стягнення чи повернення позивачем не заявлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви. Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач подав позов, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 220713,23 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором №33/07 від 02.04.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; кредитний договір №33/07 від 02.04.2007 р.; додаток №1 до кредитного договору; додатковий договір №2 від 20.11.2008 р., додатковий договір від 20.06.2008 р.; графік погашення заборгованості по кредиту, меморіальний валютний ордер №174. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір №33/07, відповідно до якого відповідач отримав кредит на поточний рахунок [NUMBER] у розмірі 13600 доларів США, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,5% річних та з терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 01 квітня 2027 р. Станом на 10.07.2015 р. відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 220713,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 8640,45 доларів США, заборгованості по відсоткам - 1449,45 доларів США, штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 7278,24 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3310,7 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved