Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач просить розірвати договір споживчого кредиту № 91к11 від 18.12.2012 року, укладений між КП «Оберіг» та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на їх користь витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Стягнути в солідарному порядку на їх користь з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 25531,15 грн. та нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 11766,73 грн., а всього 37297,88 грн. Стягнути в дольовому порядку на їх користь з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 372,98 грн., мотивуючи тим, що між ними та відповідачами був укладений договір споживчого кредиту № 91к11 від 18.12.2012 року та договір поруки, однак взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконують належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в заяві просить справу розглянути без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі - в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили, про розгяд справи у їх відсутність не клопотали. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18 грудня 2012 року було укладено договір споживчого кредиту №91к11 (а.с.8) між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON]. Згідно даного договору останній отримав кредит в сумі 30500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.13) з кінцевим терміном погашення до 18 грудня 2013 року (графік розрахунків) (а.с. 10). З п.1.1. договору №91к11 від 18.12.2012 року вбачається, що позичальник зобов'язується повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в Договорі, та сплатити кредитодавцю проценти згідно п. 1.6, нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Пункт 3.4 вищезазначеного договору передбачає, що відсоткова ставка за кредитом відповідно до п.1.6.1. Договору складає 42% річних. Згідно п.1.5. зазначеного кредитного договору сплата кредиту здійснюється щомісяця у відповідності до графіку розрахунків, який є невід'ємною частиною вище вказаного договору. Відповідно до п.2.1.1. вищезазначеного договору кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів передбачених п. 1.6, дострокового розірвання договору, в тому числі в судовому порядку, у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань передбачених п.2.2.2. договору; б) створення реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором; г) подання недостовірної інформації кредитодавцю при укладенні вище вказаного договору; д) у разі втрати забезпечення зобов'язання або погіршення його стану; е) іншого істотного порушення договору про надання споживчого кредиту. Таким чином, згідно з умовами договору, [PERSON] отриманий кредит та проценти повинен був виплачувати щомісячно, згідно встановленого графіку (а.с.10) Однак умови договору систематично порушувалися, погашення платежів здійснювалось з порушенням строків встановлених графіком. Так, згідно розрахунку заборгованості (а.с.4-5), станом на 16.06.2014 року позивачем нараховано загальну заборгованість у сумі 37297,88 грн. із них процентів - 11766,73 грн. та заборгованість по сплаті кредиту - 25531,15 грн. Доводи позивача підтверджені наданими доказами: договором споживчого кредиту (а.с.8-9), графіком розрахунків (а.с.10), розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказів про відсутність заборгованості перед позивачем, відповідачі не надали, хоча відповідно до ст.ст. 10 - 11 ЦПК України це є їх обов'язком. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З п. 1.2 договору поруки № 91к11 від 18 грудня 2012 року (а.с.11-12) вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (поручителі) на добровільних засадах беруть на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язанням позичальника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 91к11 від 18 грудня 2012 року та додаткових договорів до нього, в повному обсязі (а.с. 14). Відповідно до п.3.1 договору поруки сторони досягли домовленості на час укладення цього договору, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості (сплата основного боргу за кредитним договором, нарахованих процентів за користування кредитом та процентів у подвійному розмірі), встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1,2 ст.554 ЦК України. У відповідності до ст.553 ЦПК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ст.554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з вищевикладеного [PERSON] умови кредитного договору належним чином не не виконав, а тому з нього та поручителів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути заборгованість в солідарному порядку у межах позовних вимог. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Суд вважає не виконання відповідачем умов договору як істотним його порушенням, а тому останній підлягає розірванню. Відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., та 372,98 грн. які відповідно до ст.88 ЦПК підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Сума судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню із [PERSON] Що стосується суми судового збору у розмірі 372,98 грн. то він підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку.

Outcome: approved