Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -після смерті [PERSON], що настала 20 березня 2006 року, залишилося спадкове майно у виглядi житлового будинку №19 по вулиці Дружби у с.Стеблівка Хустського району Закарпатської області; -при житті 11 листопада 1999 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла їй; -вона є донькою померлої [PERSON]; -при зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини їй було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок неможливо, оскільки він зареєстрований як власність колгоспного двору, головою якого була її мати [PERSON], а свідоцтво про право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлено на фізичних осіб членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування у звязку з прийняттям Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року; -22 березня 1989 року виконкомом Хустської районної Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок, яким посвідчено, що в цілому він з прилеглими до нього будівлями та спорудами дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; -цей будинок зареєстровано в Хустському міжміському БТІ на праві власності за колгоспним двором та записаний 22 березня 1989 року в реєстрову книгу за реєстровим №441; -тобто право власності на вищевказаний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору; -фактично спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняла саме вона, оскільки постійно проживала разом зі своєю матірю на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялася, звернулася до суду з позовом та просить: визнати таким, що втратило чинність через припинення колгоспних дворів у звязку з введенням у дію Закону України «Про власність», свідоцтво на право власності колгоспного двору, головою якого є [PERSON], на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в с.Стеблівка по вулиці Дружби, 19 Хустського району, видане виконавчим комітетом Хустської районної Ради народних депутатів Закарпатської області 22 березня 1989 року на підставі рішення виконкому Хустської районної Ради народних депутатів №50 від 16 березня 1989 року; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (в цілому), що розташований за адресою: с.Стеблівка Хустського району Закарпатської області, вулиця Дружби, 19. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.60/, згідно якої заявлений позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу у їх відсутність та у відсутність позивача. В судове засідання представник відповідача Територіальної громади села Стеблівка в особі Стеблівської сільської ради не зявився, надавши до суду заяву /а.с.36/, згідно якої позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, її представника та представника відповідача без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved