Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17964,55 грн., та судові витрати в розмірі 1600 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 26.03.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6252,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, тарифами, складає між ним та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, які складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. В порушення вищезазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18.07.2017 року має заборгованість у розмірі 17964,55 грн., яка складається з наступного: 13762,28 грн. - заборгованість за кредитом, 1183,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1651,47 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1366,86 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представник не направив, надав до суду клопотання згідно якого позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити, справу розглянути без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої прохає суд, розгляд справи проводити за своєї відсутності, позов визнає частково. На підставі ст. 197 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Між позивачем - Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 26.03.2016 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18290,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами , тарифами, складає між ним та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і правил. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди позичальник при порушенні зобовязання по кредиту, виплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах і правилах за кожний день прострочення. Відповідно до п. 1.1.3 Генеральної угоди дата закінчення погашення заборгованості за договором 1 31.03.2019 року. Пунктом 1.2.1 Генеральної угоди строком повернення кредиту, який зазначено в угоді,є 2-1 день після моменту такого порушення. Згідно з п. 1.3.2 Генеральної угоди вся заборгованість по кредиту, починається з дня, слідуючого за днем повернення кредиту, вважається простроченою. Пунктом 1.3.3 Генеральної угоди передбачено, що в день слідуючий за днем поверне кредито отримував сплачує Банку штраф в розмірі 1366,86 грн. за договором. Згідно п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, а відповідач зі свого боку зобовязання по кредитному договору станом на 18.07.2017 року має заборгованість у розмірі 17964,55 грн., яка складається з наступного: 13762,28 грн. - заборгованість за кредитом, 1183,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1651,47 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1366,86 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, при цьому, що стосується вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 1366,86 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди то вона не підлягає заборгованості, оскільки, як встановлено судом та відповідно до умов Генеральної угоди в разі прострочення боржником сплати заборгованості останній сплачує банку пеню за кожен день прострочення заборгованості та штраф в розмірі 1366,86 грн. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до положень\~статті 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.03.2016 року в загальній сумі 16597,69 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1478,40 грн. відповідно до задоволених вимог.

Outcome: partial