Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 02.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 14020,13 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 30.04.2017 року та судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою. Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, не сплачує нараховані відсотки за користування кредитними коштами та інші витрати за кредитним договором, тобто порушує свої зобовязання перед банком, у звязку з чим, станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 14020,13 грн., з яких: 1970,53 грн. заборгованість за кредитом, 10905,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 643,82 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Представником відповідача надана суду заява про застосування до вирішення спору позовної давності. Відповідно до змісту положень ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За змістом ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачем до позовної заяви додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256(а.с.7-30). Відповідно до п.2.1.1.2.1 вказаних умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, вказана в заяві. Пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні карти, включно. Позивач надав суду довідку про отримання відповідачем згідно кредитного договору від 02.02.2011 року банківських карт №5577212702068399, №4149437742655432 та №5168755332046594, остання з яких мала термін дії до останнього дня липня 2017 року(а.с.55). Виписка по кредитному рахунку [PERSON], надана позивачем суду, підтверджує здійснення позичальником операцій з використанням зазначених банківських карт по 2014 рік, зокрема 20.11.2014 року з використанням карти №4149437742655432 поповнення карти в терміналі самообслуговування м.Луцьк, пр-т Соборності,14(а.с.57). Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії карти липень 2017 року, а тому, позивач, звернувшись до суду з позовом 13.06.2017 року, не пропустив строку позовної давності. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 02.02.2011 року станом на 30.04.2017 року в розмірі 14020,13 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути також 1600 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved