Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 14.01.2011 року в розмірі 5395,79 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та неповернення коштів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.01.2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надає відповідачеві кредит на загальну суму 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. Положеннями п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 23). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов надання клієнтам платіжних карток, а також інших банківських послуг, вказані в заяві і в памятці (а.с. 4). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач надала згоду на визначену кредитодавцем базову процентну ставку за кредитом 30% річних на залишок заборгованості, що підтверджується заявою клієнта від 14.01.2011 року (а.с. 5). Також відповідач надала згоду, що відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення нею термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії (а.с. 27). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобовязання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. 526, 1054 ЦК України. Таким чином, станом на 30.06.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 5395,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (1194,81 грн.- заборгованість за кредитом, 1930,44 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1537,41 грн. заборгованість за комісією, 500,00 грн- штраф (фіксована частина), 233,13 грн.- штраф (процентна складова 5%) (а.с. 3-4). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved