Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 14.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір. Відповідачу надано кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.2.1.1.12.2 умов договору в разі непогашення боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 18.04.2017 року виникла заборгованість в розмірі 15031,03 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Від представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та ухваливши заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, оскільки останній підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідно до п.2.1.1.12.2 умов договору в разі непогашення боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік зі сплатою відсотків. Відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 18.04.2017 року виникла заборгованість в розмірі 15031,03 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5), така складається з: тіла кредиту 5796,28 грн., заборгованості по відсотках 3534,30 грн., нарахованої пені 4508,50 грн., заборгованості по судових штрафах 1191,95 грн. Згідно зі статтею 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 1600 грн. судового збору (а.с.28).

Outcome: approved