Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 51_150 від 18.09.2012 року. Відповідно до п.1.1-1.2 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 20000 гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 34% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Зазначена процентна ставка за користуванням кредитом є фіксованою, кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.09.2015 року на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором були укладені документи забезпечення між банком та [PERSON] договір поруки № 51_150/1 від 18.09.2012 року, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього. Крім того, договір поруки № 51_150 від 18.09.2012 року з [PERSON] відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, відповідачеві були направлені листи-попередження про існування заборгованості. Вимоги банку щодо погашення заборгованості не задоволені, заборгованість не погашена. Станом на 01.09.2016 року, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення заборгованості, наявна заборгованість за кредитним договором № 51_150 від 18.09.2012 року, яка складається з суми в розмірі 13895,18 гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року - 7295,50 гривень; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2012 року по 31.08.2016 року - 3006,22 гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року - 310,85 гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період 01.10.2012 року по 31.08.2016 року - 136,09 гривень; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.07.2016 року - 2132,98 гривень; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.10.2012 року по 31.07.2016 року - 1013,54 гривень. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 13895,18 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з'явився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 16 лютого 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 51_150 від 18.09.2012 року. Відповідно до п.1.1-1.2 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 20000 гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 34% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Зазначена процентна ставка за користуванням кредитом є фіксованою, кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.09.2015 року на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором були укладені документи забезпечення між банком та [PERSON] договір поруки № 51_150/1 від 18.09.2012 року, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього. Крім того, договір поруки № 51_150 від 18.09.2012 року з [PERSON] відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Станом на 01.09.2016 року, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення заборгованості, наявна заборгованість за кредитним договором № 51_150 від 18.09.2012 року, яка складається з суми в розмірі 13895,18 гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року - 7295,50 гривень; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2012 року по 31.08.2016 року - 3006,22 гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року - 310,85 гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період 01.10.2012 року по 31.08.2016 року - 136,09 гривень; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 31.07.2016 року - 2132,98 гривень; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.10.2012 року по 31.07.2016 року - 1013,54 гривень. Розрахунок заборгованості сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України [PERSON], [PERSON] поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обв'язку та відповідати перед кредитором як солідарні боржники. В зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та у вигляді витрат на оголошення у пресі для виклику відповідачів, сплачених позивачем.

Outcome: approved