Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» в липні 2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 009-2008-2328 від 09 липня 2008 р. в сумі 57960,00 дол. США; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором № 009-2008-2328 від 09 липня 2008 р. в сумі 57960,00 дол. США. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду представник позивача ПАТ «Універсал Банк» посилається на наступне. Так, між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 09 липня 2008 р. було укладено Кредитний договір № 009-2008-2328, відповідно до умов якого відповідач отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 120000,00 доларів США, строком користування до 01 липня 2028 р. зі сплатою 14,95% річних. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. 01 квітня 2009 р, 15 квітня 2009 р., 01 липня 2010 р., 23 липня 2010 р., 01 січня 2012 р., 25 січня 2012 р., 02 квітня 2013 р., 17 березня 2014 р., 13 березня 2015 р. та 26 травня 2016 р. між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом. Так, з 01 квітня 2009 р. по 31 березня 2010 р. встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 6,6% річних; з 01 квітня 2010 р. по 30 червня 2010 р. - 16,62% річних; з 01 липня 2010 р. по 30 червня 2011р. - 7,94% річних; з 01 липня 2011 р. по 31 грудня 2011 р. - 18,31% річних; з 01 січня 2012 р. по 31 грудня 2012 р. - 7,81% річних; з 01 січня 2013 р. по 01 квітня 2013 р. - 19,4% річних; з 02 квітня 2013 р. по 16 березня 2014 р. - 8% річних; з 17 березня 2014 р. по 28 лютого 2015 р. - 4,1%; з 01 березня 2015 р. по 12 березня 2015 р. - 17,88% річних; з 13 березня 2015 р. по 31 серпня 2015 р. - 3% річних; з 01 вересня 2015 р. по 25 травня 2016 р. - 14,95% річних; з 26 травня 2016 р. по 31 липня 2016 р. - 3,15% річних; з 01 серпня 2016 р. по 30 квітня 2017 р. - 7% річних; з 01 травня 2017 р. по 01 липня 2028 р. - 14,95% річних. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку, передбаченому Кредитним договором, видав відповідачу кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок, що підтверджується випискою по рахунку відповідача [PERSON] В свою чергу, Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів у відповідача [PERSON] виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 22.05.2017 р. складає 150606,00 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 117907,70 дол. США; відсотки - 32663,50 дол. США; підвищені відсотки - 34,80 дол. США. Представник позивача зазначає, що ПАТ «Універсал Банк» вважає за необхідне стягнути заборгованість у розмірі 57960,00 дол. США, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3238,88 дол. США; частка достроково стягуваного тіла кредиту - 54721,12 дол. США. Крім того, представник позивача вказує на те, що для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 26 травня 2016 р. між позивачем та [PERSON] (Поручитель -1), було укладено Договір поруки Б/Н. Для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 26 травня 2016 р. між позивачем та [PERSON] (Поручитель -2), було укладено Договір поруки Б/Н. Згідно п. 1.1 Договорів поруки, ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. П. 1.4 Договорів поруки визначено, що Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк, 09.12.2016 р. направив Боржнику та Поручителям 1 та 2 лист-вимогу про погашення суми заборгованості, яка залишилась невиконаною, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідачів до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідачів, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 09 липня 2008 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 009-2008-2328, відповідно до п. 1.1 умов якого відповідач отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 120000,00 доларів США, строком користування до 01 липня 2028 р. зі сплатою 14,95% річних. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (п. 1.3 Кредитного договору). Також встановлено, що 01 квітня 2009 р, 15 квітня 2009 р., 01 липня 2010 р., 23 липня 2010 р., 01 січня 2012 р., 25 січня 2012 р., 02 квітня 2013 р., 17 березня 2014 р., 13 березня 2015 р. та 26 травня 2016 р. між сторонами було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом. Так, з 01 квітня 2009 р. по 31 березня 2010 р. встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 6,6% річних; з 01 квітня 2010 р. по 30 червня 2010 р. - 16,62% річних; з 01 липня 2010 р. по 30 червня 2011 р. - 7,94% річних; з 01 липня 2011 р. по 31 грудня 2011 р. - 18,31% річних; з 01 січня 2012 р. по 31 грудня 2012 р. - 7,81% річних; з 01 січня 2013 р. по 01 квітня 2013 р. - 19,4% річних; з 02 квітня 2013 р. по 16 березня 2014 р. - 8% річних; з 17 березня 2014 р. по 28 лютого 2015 р. - 4,1%; з 01 березня 2015 р. по 12 березня 2015 р. - 17,88% річних; з 13 березня 2015 р. по 31 серпня 2015 р. - 3% річних; з 01 вересня 2015 р. по 25 травня 2016 р. - 14,95% річних; з 26 травня 2016 р. по 31 липня 2016 р. - 3,15% річних; з 01 серпня 2016 р. по 30 квітня 2017 р. - 7% річних; з 01 травня 2017 р. по 01 липня 2028 р. - 14,95% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами першою-другою ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому Кредитним договором видав відповідачу [PERSON] кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № 26201000224743, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. В свою чергу, Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 6.8 Додаткової угоди б/н від 26.05.2016 р. до Кредитного договору Позичальник погоджується отримувати від Кредитора інформацію щодо зобов'язань Позичальника, у тому числі про факти невиконання Позичальником зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором, про розмір існуючої заборгованості за Кредитним договором, про строки та умови погашення такої заборгованості, про зміну умов обслуговування клієнтів Кредитора та послуги Кредитору тощо, шляхом направлення Позичальнику відповідних повідомлень будь-якими засобами зв'язку, зокрема, але не виключно, поштою за адресою Позичальника, вказаною у Кредитному договорі. Вбачається, що 09.12.2016 р. відповідачу [PERSON] була направлена вимога про погашення суми заборгованості, якою відповідачу було повідомлено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з дня отримання вимоги. При цьому, відповідач не вчинив жодних дій, що би свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, враховуючи порушення зобов'язань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів у відповідача [PERSON] виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 22.05.2017 р. складає 150606,00 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 117907,70 дол. США; відсотки - 32663,50 дол. США; підвищені відсотки - 34,80 дол. США. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 009-2008-2328 від 09.07.2008 р., наданому позивачем. ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 57960,00 дол. США, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3238,88 дол. США; частка достроково стягуваного тіла кредиту - 54721,12 дол. США. Також судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 26 травня 2016 р. між позивачем та [PERSON] (Поручитель -1), було укладено Договір поруки Б/Н. Для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 26 травня 2016 р. між позивачем та [PERSON] (Поручитель -2), було укладено Договір поруки Б/Н. Згідно п. 1.1 Договорів поруки, ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до п. 1.3 Договорів поруки, Поручитель відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредитного регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору. В ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк, згідно з п. 2.1 Договорів поруки, направляв 09.12.2016 р. листи-вимоги до Поручителя-1 та Поручителя-2. Разом з тим, в порушення вимог п. 2.2 Договорів поруки, Поручителі не виконали умов договору, суму заборгованості не повернули. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). У відповідності до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1. ч. 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Таким чином, враховуючи те, що 09.07.2008 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 009-2008-2328, також те, що для забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за Кредитним договором 26 травня 2016 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] (Поручитель -1), [PERSON] (Поручитель -2), було укладено два Договори поруки Б/Н, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, надавши Позичальникові [PERSON] Кредитні кошти. Проте, Позичальником порушено умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв'язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. №5, у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позичальник) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Відповідачами відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Таким чином, відповідачі не виконали умов укладених договорів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 009-2008-2328 від 09.07.2008 р. в сумі 57960,00 дол. США. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 22656,83 грн. підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача.

Outcome: approved