Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17 травня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-0157/13/0380, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», д/н [NUMBER]. 27 вересня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № 2310220616-1 від 29 вересня 2016 року. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 32385 гривень 05 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №17994 від 03 жовтня 2016 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «ВАЗ», д/н [NUMBER], застрахована у СК «Українська пожежно-страхова компанія», за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9468172. Згідно з даним полісом 19 січня 2017 року СК «Українська пожежно-страхова компанія» на рахунки позивача було сплачено 27967 гривень 27 копійок. Отже, сума, яка покладається на відповідача, становить: 32385,05 грн. 27967,27 грн. = 4417,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с. 39). Згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дійсно було вчинено ДТП за його участю, за порушення Правил дорожнього руху на нього було накладено адміністративне стягнення, однак автомобіль, яким він керував, зареєстрований за КУ «Авторембаза закладів охорони здоров»я», надав суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17 травня 2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-0157/13/0380, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», д/н [NUMBER] (а.с. 5). 27 вересня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України, останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили 21 жовтня 2016 року (а.с. 13). До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи (а.с. 8-12). Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № 2310220616-1 від 29 вересня 2016 року (а.с. 23-24). На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 32385 гривень 05 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №17994 від 03 жовтня 2016 року (а.с. 25). Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «ВАЗ», д/н [NUMBER], застрахована у СК «Українська пожежно-страхова компанія», за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9468172. Згідно з даним полісом 19 січня 2017 року СК «Українська пожежно-страхова компанія» на рахунки позивача було сплачено 27967 гривень 27 копійок. Таким чином, позивачу була завдана шкода у сумі 4417,78 грн. (32385,05 грн. 27967,27 грн. = 4417,78 грн.). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А тому, вищевикладені обставини є підставою для звернення позивача до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди, а відтак позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 4417 гривень 78 копійок підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судових витрат у розмірі 1600 гривень сплаченого судового збору, суд вважає, що зазначені кошти слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №525533 від 04 червня 2013 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи загального захворювання безстроково. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди другої групи в усіх судових інстанціях від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Як роз»яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 щодо застосування ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №23690 від 14 червня 2017 року (а.с. 1), слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved