Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 85113,97 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що між сторонами 14.08.2008 року було укладено договір №SAMDN56000022893155, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору і станом на 13.11.2017 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 85113,97 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь і яка складається з наступного: 7412,92 гривень заборгованість за кредитом, 73409,91 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, 250,00 гривень штраф (фіксована частина), 4041,14 гривень штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив суд справу розглядати за його відсутності, вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, виходячи з положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України з яких вбачається, що визнання вимог позову відповідачем не є безумовною підставою задоволення вимог позову, а суд уповноважений відмовити відповідачеві у визнанні позову, якщо таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору №SAMDN56000022893155 від 14.08.2008 року станом на 13.11.2017 року перед банком становить 85113 гривень 97 копійки, яка складається з наступного: 7412,92 гривень заборгованість за кредитом, 73409,91 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, штрафи 4291,14 гривень (а.с. 3-5). Згідно заяви та умов і правил надання банківських послуг [PERSON] отримав кредитну картку від позивача з кредитним лімітом 8000,00 гривень та базовою процентною ставкою 1,9 % в місяць на залишок заборгованості (а.с. 6, 7, 8-13). Відповідно до статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання не виконав і тому станом на 13.11.2017 року його заборгованість перед банком становить: 7412,92 гривень заборгованість за кредитом; 73409,91 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, обставини які визнані сторонами, відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, а тому, наявність і розмір заборгованостей за кредитом та по відсотках за користування кредитом, не підлягають доказуванню в судовому засіданні. Крім того, зазначене підтверджене наданими до суду розрахунком заборгованості та анкетою-заявою від 14.08.2008 року. Як вбачається з копії паспорту відповідача серії ВА №145829, Анкети-заяви від 14.08.2008 року та відповіді відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради на запит суду №07-01-21/841 від 20.12.2017 року, [PERSON] з 25 жовтня 2002 року зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 14, 25). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Вугледар Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач з 25 жовтня 2002 року зареєстрований та постійно проживає у місті Вугледарі, віднесеному до населених пунктів на території яких проводилась антитерористична операція, з урахуванням приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що до нарахування відповідачу не підлягали: 250,00 гривень штраф (фіксована частина), 4041,14 гривень штраф (процентна складова). Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. А саме, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом у розмірі 7412,92 гривень та заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 73409,91 гривень. У відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р, оскільки відповідач з 25 жовтня 2002 року постійно проживає у місті Вугледарі, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні вимог позовної заяви, щодо стягнення з відповідача заборгованості за: штрафом (фіксована частина) у розмірі 250,00 гривень; штрафом (процентна складова) у розмірі 4041,14 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 1519,33 гривень (80822,83 грн.*1600 грн. / 85113,97 грн. = 1519,33 грн.). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial