Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 02 жовтня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] В якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» : заборгованість у розмірі 10 941 грн. 81 коп. за кредитним договором №4149625323447399 від 29 серпня 2012 року; судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав. Прохав застосувати строк позовної давності до вимог банку про стягнення неустойки (пені, штрафу). Також просив зменшити розмір неустойки, так як він значно перевищує розмір збитків. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 167 грн. 85 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку з « 01» по « 25» число кожного місяця [PERSON] надає ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана додаткова угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір. [PERSON] своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує. Так станом на 10 вересня 2014 року заборгованість за кредитом становить 10 941 грн. 81 коп., яка складається з : 6 949,88 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1 410,19 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 2 581,74 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Як установлено в судовому засіданні та вбачається з наданого банком розрахунку, останній платіж [PERSON] здійснив 05 червня 2014 року, після чого припинив внесення коштів на картковий рахунок. Таким чином момент виникнення заборгованості слід рахувати з 05 червня 2014 року. Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 02 жовтня 2014 року. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, в даному випадку не можливо застосувати термін позовної давності до вимоги про стягнення неустойки. Оскільки останній платіж був 05 червня 2014 року, а позов до суду пред»явлено 02 жовтня 2014 року, тобто до сплину одного року. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір неустойки становить 9 991 грн. 93 коп. (1 410,19 +2 581,74), що менше ніж розмір заборгованості по тілу кредиту - 6 949 грн. 88 коп., тому не підлягає застосуванню положення ст.551 ЦК України. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову повністю, так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 ЦК України. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 60 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]. судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved