Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідачів, в якому просить стягнути з них солідарно на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка сталась 31.10.2013 року, в сумі 35126,89 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати. Позовну заяву обґрунтував тим, що 31.10.2013 року під час руху під мостовим переходом, що будується в м.Запоріжжі, сталось падіння металевого дроту /тросу/, внаслідок чого був пошкоджений належний йому автомобіль Форд р.н. [NUMBER], і вартість його ремонту складає 29734,60 грн., вартість складання експертного висновку складає 500 грн., на придбання додаткових деталей під час ремонту автомобіля він витратив 4264,34 грн. витрати на паливо для доставлення автомобіля на СТО склали 441,47 грн., а на відправлення телеграм на адресу відповідачів з метою їх явки на проведення експертизи склали 136,80 грн.. Вважає, що при проведенні робіт на мостовому переході були порушені правила безпеки проведення робіт, не був належним чином огороджений будівельний майданчик, де проводились роботи, не була перекрита проїжджа частина дороги, над якою проводились роботи, і всі ці обставини призвели до пошкодження його автомобіля. Моральну шкоду обґрунтував тим, що він зазнав морального стресу внаслідок самого падіння металевого тросу на його автомобіль, витрачав значний час на перебування на СТО та перебування в м.Запоріжжі тоді як він повинен був приїхати додому в м.Мелітополь, а також вимушений був неодноразово відвідувати органи ДАІ з метою захисту своїх прав, чим значно порушився уклад його життя. Представник відповідача ПАТ «Уманьавтодор» з позовом не погодився та надав заперечення, в яких вказав, що автомобільна дорога, на якій сталась ДТП 31.10.2013 року, відповідачу не належить; відповідальним за безпечний рух транспортних засобів на ділянках робіт з будівництва автотранспортної магістралі через р.Дніпро в м.Запоріжжі є субпідрядник ПАТ «Альпсервіс»; вини ПАТ «Уманьавтодор» у спричиненні шкоди майну позивача не встановлено; а також звіт експерта автотоварознавця не може бути належним доказом вартості ремонту автомобіля позивача, оскільки не є висновком судово-автотехнічної експертизи, а також експерт [PERSON] на час проведення цього звіту не є експертом, оскільки строк його свідоцтва закінчився 28.05.2013 року. З цих підстав у задоволенні позову необхідно відмовити. Представник відповідача АТ «Альпсервіс» з позовом не погодився та вказав, що падіння металевого тросу з мостового переходу, що будується, сталось не з вини АТ «Альпсервіс». Так, в ніч з 31.10.2013 року на 01.11.2013 року на споруді №1 Автотранспортної магістралі через р.Дніпро невідомими особами було пошкоджено майно АТ «Альпсервіс» - обірвані троси системи страховки, пошкоджені, скручені та викрадені частини рухомих підмостків для монтажу колектору водовідведення. Працівники АТ «Альпсервіс» виявили на місці події порожні пляшки, сміття, зламані та скинуті донизу уламки рухомих підмостків, відкручений та скинутий донизу страхувальний трос зі сторони опори №1, в зв»язку з чим АТ «Альпсервіс» звернувся до Хортицького РВ з заявою про вчинення злочинів, за якою відкрите кримінальне провадження №12014080070000084 за ознаками ст.194,296 КК України. Крім того вважає, що спеціаліст [PERSON], який проводив товарознавче дослідження вартості відновлювального ремонту автомобіля, належного позивачу, на час проведення оцінки не був атестованим судовим експертом, оскільки термін його свідоцтва закінчився 29.05.2013 року. Крім того, вважає, що при перевірці обставин ДТП працівниками ДПІ не було встановлено провини посадових осіб ПАТ «Альпсервіс» у скоєнні ДТП та спричиненні шкоди майну позивача, не складений протокол про адміністративне правопорушення і яке саме правопорушення, не винесено постанову у відповідності до ст.284 КпАП України. З наведених підстав вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Представник відповідача служби автомобільних доріг у Запорізькій області з позовом не погодився та вказав, що хоча об»єкт незавершеного будівництва «Автотранспортна магістраль через р.Дніпро в м.Запоріжжі» переданий на баланс служби автомобільних доріг в Запорізькій області, але генеральним підрядником з закупівлі робіт з будівництва цієї магістралі згідно укладеного договору, є ПАТ «Уманьавтодор», а субпідрядником з власне будівництва автотранспортної магістралі, є АТ «Альпсервіс». Таким чином, ПАТ «Уманьавтодор» та АТ «Альпсервіс» є особами, відповідальними за безпечний рух транспортних засобів на ділянках виконання робіт, за скоєння ДТП та відшкодування збитків. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2013 року о 19-40 під час руху позивача, який керував належним йому автомобілем Форд р.н. [NUMBER] під мостовим переходом, що будується в м.Запоріжжі на вул.Міській в районі елетроопори №1, сталось падіння металевого дроту /тросу/, внаслідок чого були пошкоджені автомобілі, в тому числі і автомобіль Форд р.н. [NUMBER]. Працівниками ДАІ була складена схема ДТП та видана довідка про факт даної ДТП. Згідно звіту спеціаліста [PERSON] №16/03 від 28.03.2014 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Форд р.н. [NUMBER] складає 17502,72 грн. /еквівалент 1172,50 євро/. /т.1 а.с.23-34/. Допитаний у судовому засіданні 17.06.2016 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що на момент проведення цього дослідження в березні 2014 року його свідоцтво експерта-товарознавця було вже нечинним, він досліджував автомобіль як спеціаліст, проводив лише оцінку стану автомобіля, питання про встановлення причинного зв»язку між пошкодженнями автомобіль позивача та ДТП, яка сталась 31.10.2013 року, він не досліджував, та таких висновків не робив. Він описав у звіті які саме механічні пошкодження виявлено на автомобілі позивача, але в який саме час вони були спричинені він не знає. У його звіті помилково зазначено, що він є експертом. Вартість відновлювального ремонту автомобіля він вирахував у євро з зазначенням еквіваленту у гривнях на час дослідження. Згідно наданих позивачем квитанцій, він сплатив в рахунок ремонту та регулювання автомобіля Форд р.н. [NUMBER] в листопаді 2013 року, в березні та в червні 2014 року на рахунки СП «Віннер Форд Запоріжжя» 4067,14 грн.. /т.1 а.с.37-40,51,52/. Згідно висновку по дорожньо-транспортній пригоді від 03.02.2014 року, зробленого інспектором сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області [PERSON], в діях посадових осіб АТ «Альпсервіс», що є відповідальними за проведення будівельних робіт та належне утримання об»єкту вбачається порушення вимог ДСТУ 3587-97 та п.1.5. ПДР України, проте враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст.38 ч.2, 247 п.7 КпАП України подальшу перевірку припинено./т.1 а.с.47-50/. У судовому засіданні досліджений оригінал матеріалу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31.10.2013 року о 19-40, який містить схему ДТП, підписану чотирма учасниками ДТП, та пояснення водіїв [PERSON], який керував автомобілем Фольксваген АР 3534 СН, [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та [PERSON], який керував автомобілем Форд р.н. [NUMBER]. Усі водії пояснили, що вважають, що причиною ДТП сталось падіння тросу з будівлі мосту, яке у свою чергу сталось з недбалості працівників містобудівельної організації, які неналежним чином закріпили трос. Матеріал містить фотографії з місця події, але фотографії не містять зображень місця, з якого впав трос, що пошкодив автомобілі, не містять зображення підвісної люльки саме на час огляду місця ДТП, на наявність якої вказує позивач. 22 грудня 2011 року служба автомобільних доріг в Запорізькій області уклала з ПАТ «Уманьавтодор» / Генпідрядник/ договір №103АМ-11 на закупівлю робіт з будівництва автотранспортної магістралі через р.Дніпро в м.Запоріжжі за державні кошти. Згідно цього договору, генпідрядник зобов»язався виконати роботи з будівництва вказаної автотранспортної магістралі. Згідно п.7.3 вказаного договору генпідрядник на ділянках виконання робіт несе відповідальність за безпечний рух транспортних засобів, за скоєння ДТП, та їх наслідків по відшкодуванню збитків. Генпідрядник, також, несе відповідальність за дотримання всіх необхідних природоохоронних заходів, правил санітарної та протипожежної безпеки, правил охорони праці, експлуатації будівельної техніки, складування будівельних матеріалів і конструкцій, а також за техніку безпеки під час виконання робіт. Згідно п.11.3.2 вказаного договору генпідрядник забезпечує і відповідає за охорону /огородження, освітлення, дотримання санітарних і протипожежних вимог, складування будівельних матеріалів і розташування техніки, тощо/ будівельного майданчика. Пунктом 11.3.5 договору передбачено, що замовлення, постачання, приймання, розвантаження, складування, охорона та подача на будівельний майданчик матеріалів, конструкцій, виробів здійснюється силами генпідрядника. /т.1 а.с.90-109/. 13 червня 2012 року ПАТ «Уманьавтодор» /генпідрядник/ уклало з АТ «Альпсервіс» /субпідрядник/ договір субпідряду №15 з будівництва автотранспортної магістралі через р.Дніпро в м.Запоріжжі. За цим договором субпідрядник зобов»язався виконати роботи: антикорозійний захист металевих конструкцій внутрішніх поверхонь споруд №9,10,12,13.14 , зовнішніх поверхонь споруд №1,9,10,11,12,13.14.15, бетонних поверхонь споруди №1 мосту через р.Дніпро в м.Запоріжжі. Згідно п.7.3 вказаного договору субпідрядник на ділянках виконання робіт несе відповідальність за безпечний рух транспортних засобів, за скоєння ДТП, та їх наслідків по відшкодуванню збитків. Згідно п.11.1.1 вказаного договору ризик випадкового знищення або пошкодження об»єкта будівництва до його прийняття замовником та генпідрядником несе субпідрядник, крім випадків, коли це сталось внаслідок обставин, які залежали від генпідрядника./т.1 а.с.84-89/. Згідно актів №11,14 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, АТ «Альпсервіс» виконало, а ПАТ «Уманьавтодор» прийняло роботи на об»єкті споруда №1 Автодорожний шляхопровід на пересіченні проєктуємою автомагістраллю залізниці Запоріжжя-Нікополь на 166 км»./ т.1 а.с.116-136/. Відповідачами АТ «Альпсервіс» та службою автомобільних доріг в Запорізькій області не оспорюється у судовому засіданні те, що 31.10.2013 року на об»єкті споруди №1 проводились роботи згідно укладених договорів. 01.11.2013 року АТ «Альпсервіс» надіслало до служби автомобільних доріг в Запорізькій області листа, в якому зазначено, що в ніч з 31.10.2013 року на 01.11.2013 року на споруді №1 автотранспортної магістралі через р.Дніпро невідомі особи обірвали трос системи страховки та пошкодили пересувні підмостки для монтажу колектору водовідводу./т.1 а.с.152/. Вказаний лист надісланий на підставі службової записки майстра будівельних та монтажних робіт [PERSON] /т.1 а.с.150/. 02.11.2013 року АТ «Альпсервіс» надіслало начальнику Хортицького РВ заяву про вчинення кримінальних правопорушень в ніч з 31.10.2013 року на 01.11.2013 року на споруді №1 автотранспортної магістралі через р.Дніпро щодо невідомих осіб, які обірвали трос системи страховки та пошкодили пересувні підмостки для монтажу колектору водовідводу. /т.2 а.с.99-101/. Згідно витягу з ЄРДР, відомості за цією заявою були внесені до ЄРДР 08.01.2014 року, кримінальне провадження закрите на підставі ч.1 ст.284 КПК України в зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення постановою слідчого від 09.01.2014 року. /т.2 а.с.96-105/. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, у відповідності до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку судом встановлено, що 31.10.2013 року автомобіль Форд р.н. [NUMBER], який належить позивачу, внаслідок падіння на нього металевого тросу з будівлі мостового переходу по вул.Міській в м.Запоріжжі, отримав механічні пошкодження, внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки. У відповідності до ст.57-59 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи те, що судом встановлені такі обставини, як факт ДТП та спричинення пошкоджень майну позивача, то предметом доказування по цій справі є встановлення наявності чи відсутності вини відповідачів, визначених позивачем, причинний зв»язок між їх діями або бездіяльністю та наслідками, а також належність та допустимість засобів доказування, які надані суду сторонами по справі. Цивільно-правова відповідальність юридичної чи фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст.1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв»язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-305цс15 від 03.06.2015 року. Як вже зазначалось вище у цьому рішенні, по справі встановлений такий елемент складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди. Проте, обов»язковою є доведеність ще трьох елементів - протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв»язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. В даному випадку позивач обґрунтував наявність вини у спричиненні йому матеріальної та моральної шкоди з боку зазначених ним відповідачів наявністю висновку по дорожньо-транспортній пригоді від 03.02.2014 року, зробленого інспектором сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області [PERSON], про те, що в діях посадових осіб АТ «Альпсервіс», що є відповідальними за проведення будівельних робіт та належне утримання об»єкту, вбачається порушення вимог ДСТУ 3587-97 та п.1.5. ПДР України, проте враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст.38 ч.2, 247 п.7 КпАП України подальшу перевірку припинено. Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до ст.254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол крім випадків, передбачених ст.258 КпАП України. Відповідно до ст.284 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення виносяться такі види постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; про закриття справи, в тому числі і у зв»язку з закінченнями строків, передбачених ст.38 КпАП України. В даному випадку з дослідженого судом оригіналу матеріалу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31.10.2013 року о 19-40, вбачається, що за наслідками перевірки обставин ДТП складено такий документ, як висновок, який не відповідає вимогам ст.254,284 КпАП України. За фактом ДТП 31.10.2013 року уповноваженими працівниками ВДАІ, які прийшли до висновку про те, що в діях посадових осіб АТ «Альпсервіс», що є відповідальними за проведення будівельних робіт та належне утримання об»єкту, вбачається порушення вимог ДСТУ 3587-97 та п.1.5. ПДР України, не складено адміністративний протокол щодо цих винних осіб, та, враховуючи закінчення строків, передбачених ст.38 КпАП України, не винесено постанову про закриття провадження з цих підстав. Передбачений в Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженій наказом МВС України №650 27.07.2012 року/т.2 а.с.197-199/ «висновок» не є процесуальним рішенням за наслідками вирішення адміністративного матеріалу, оскільки ця Інструкція поширюється лише на організаційно-розпорядчі документи у системі МВС, висновок визначений як документ, що містить думку, висновок установи, комісії, спеціаліста щодо якогось документа чи питання, але такий висновок не передбачений вимогами КпАП України, і не може мати за собою якихось юридичних наслідків щодо встановлення наявності чи відсутності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому, позивач, який пояснив суду, що він звернувся до спеціаліста-товарознавця за дослідженням пошкоджень автомобіля лише у березні 2014 року у зв»язку з тим, що він чекав на наслідки перевірки обставин ДТП працівниками ВДАІ, які він отримав лише в лютому 2014 року, не звернув уваги на відсутність встановленого вимогами КпАП України документу щодо наявності вини у скоєнні даної ДТП з боку зазначених осіб, та не оскаржив такі дії працівників ВДАІ. Таким чином, в даному випадку суд не може врахувати доводи позивача про те, що провина відповідачів, зокрема посадових осіб ПАТ «Альпсервіс», у спричиненні шкоди його майну, доведена матеріалами перевірки обставин ДТП уповноваженими особами ВДАІ, оскільки винесений 03.02.2014 року висновок не є належним та допустимим доказом у розумінні вимог ст.57-59 ЦПК України та не відповідає вимогам КпАП України. Крім того, пояснення водіїв учасників ДТП 31.10.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які містять в матеріалах перевірки ДАІ, щодо того, що причиною падіння тросу з мостового переходу стала саме недбалість працівників, які здійснювали будь-які роботи на мосту це лише їх припущення, які не доведені жодними належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.57-59 ЦПК України. ПАТ «Альпсервіс», у свою чергу, звертався до Хортицького РВ з заявою про те, що причиною падіння тросу стали протиправні дії сторонніх осіб, які проникли на будівельний майданчик в ніч з 31.10.2013 року по 01.11.2013 року, і за його заявою справа була закрита у зв»язку з ненаданням заявником даних про розмір спричиненої шкоди. Разом із тим, на підставі безпосередньо договорів підряду та субпідряду генпідрядник /ПАТ «Уманьавтодор»/ на ділянках виконання робіт взяв на себе зобов»язання нести відповідальність за безпечний рух транспортних засобів, за скоєння ДТП, та їх наслідків по відшкодуванню збитків; за дотримання всіх необхідних природоохоронних заходів, правил санітарної та протипожежної безпеки, правил охорони праці, експлуатації будівельної техніки, складування будівельних матеріалів і конструкцій, а також за техніку безпеки під час виконання робіт; за охорону /огородження, освітлення, дотримання санітарних і протипожежних вимог, складування будівельних матеріалів і розташування техніки, тощо/ будівельного майданчика, а субпідрядник /АТ «Альпсервіс»/ на ділянках виконання робіт взяв на себе зобов»язання нести відповідальність за безпечний рух транспортних засобів, за скоєння ДТП, та їх наслідків по відшкодуванню збитків, то в даному випадку не доведено такого елементу складу цивільного правопорушення як причинний зв»язок між шкодою та протиправною поведінкою. ПАТ «Уманьавтодор» та АТ «Альпсервіс» у свою чергу не надали суду належних та допустимих доказів того, що падіння тросу з будівництва Споруди №1 31.10.2013 року на автомобіль позивача сталось не з їх вини, що працівниками, які в цей день проводили роботи на мостовому переході, були дотримані усі норми безпеки та забезпечений безпечний рух транспортних засобів, а також були здійснені усі заходи щодо охорони будівельного майданчика у неробочий час. За зверненням ПАТ «Альпсервіс» до Хортицького РВ справу було закрито за відсутністю складу злочину. При таких обставинах, навіть якщо не брати до уваги відсутність адміністративного протоколу та постанови відносно конкретних посадових осіб, винних у порушенні порушення вимог ДСТУ 3587-97 та п.1.5. ПДР України, а виходити лише з положень договорів підряду від 22 грудня 2011 року та субпідряду від 13 червня 2012 року, то вказані відповідачі мали б нести відповідальність за спричинення матеріальної шкоди позивачу за подією ДТП 31.10.2013 року. Проте, в даному випадку позивачем не надано належних та допустимих доказів обсягу та вартості шкоди, спричиненої його автомобілю 31.10.2013 року, та доказів наявності причинного зв»язку механічних пошкоджень його автомобіля, встановлених у звіті спеціаліста [PERSON] через п»ять місяців після події ДТП, з падінням на автомобіль тросу з мостового переходу 31.10.2013 року. Так, позивач зазначив, що шкода йому заподіяна у вигляді пошкоджень належного йому автомобіля на суму 29734,60 грн., складання експертного висновку складає 500 грн., на придбання додаткових деталів під час ремонту автомобіля він витратив 4264,34 грн. витрати на паливо для доставлення автомобіля на СТО склали 441,47 грн., а на відправлення телеграм на адресу відповідачів з метою їх явки на проведення експертизи склали 136,80 грн.. Суму шкоди, заподіяної внаслідок пошкоджень належного йому автомобіля під час ДТП позивач визначив згідно звіту спеціаліста [PERSON] №16/03 від 28.03.2014 року, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Форд р.н. [NUMBER], та сплачені позивачем в рахунок ремонту та регулювання автомобіля Форд р.н. [NUMBER] в листопаді 2013 року, в березні та в червні 2014 року на рахунки СП «Віннер Форд Запоріжжя» 4067,14 грн.. Проте, відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд р.н. [NUMBER] визначена згідно звіту спеціаліста [PERSON] від 28.03.2014 року. Згідно даних картки атестованого судового експерту, [PERSON] був атестованим судовим експертом до 29.05.2013 року, а відповідно до реєстру суб»єктів оціночної діяльності на сайті Фонду державного майна України [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець /т.1 а.с.193-194/. Таким чином, на час складення звіту 28.03.2014 року [PERSON] вже не був атестованим судовим експертом. Крім того, у вказаному звіті проводилось визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Форд, належного позивачу, станом на 28.03.2014 року. Тобто, дослідження проводилось майже через п»ять місяців після події ДТП 31.10.2013 року, крім того, предметом досліджування не була наявність причинного зв»язку між пошкодженнями, які мав автомобіль позивача станом на 28.03.2014 року, та подією ДТП 31.10.2013 року. Позивач не надав суду висновку судової автотехнічної експертизи, проведеної згідно вимог ст.273 КпАП України, та не заявляв у судовому засіданні клопотання про призначення такої експертизи, хоча судом йому були роз»яснені положення щодо того, що саме висновок судової автотехнічної експертизи міг би бути належним та допустимим доказом по справі. За таких обставин суд не може прийняти у якості доказів суми спричиненої позивачу матеріальної шкоди звіт спеціаліста [PERSON] від 28.03.2014 року та рахунки СП «Віннер Форд Запоріжжя», за якими позивач в листопаді 2013 року та в березні і червні 2014 року сплачував придбання деталей та ремонтні роботи. Таким чином, за відсутності належного підтвердження обсягу та розміру спричиненої шкоди, та причинного зв»язку спричинення шкоди у зазначеному позивачем розмірі з подією ДТП 31.10.2013 року, суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги позивача як про стягнення матеріальної, так і моральної шкоди, в обґрунтування якої позивач не надав суду жодних доказів, а також не обґрунтував якими саме діями і кого з відповідачів йому спричинена моральна шкода.

Outcome: dismissed