Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 12 жовтня 2006 року наказом по Херсонському національному технічному університету (надалі за текстом - ХНТУ) № 593-с відповідача [PERSON] було визнано зарахованим на перший курс денної форми навчання на кредитній основі за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. 20 листопада 2006 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Угода № 11/2005 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр, згідно умов якої ХНТУ зобов'язався за рахунок коштів бюджету здійснити навчання відповідача [PERSON] до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» за денною формою навчання, а в свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язався повернути протягом п'ятнадцяти років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом. 29 травня 2009 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до угоди № 11/2005 від 20 листопада 2006 року. 30 червня 2009 року наказом по ХНТУ № 29-с (э) відповідача було визнано таким, що закінчив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності». 14 липня 2009 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Угода № 6/2009 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем - спеціаліст, згідно умов якої ХНТУ зобов'язався за рахунок коштів державного бюджету здійснити навчання відповідача [PERSON] до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» за денною формою навчання, а в свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язався повернути протягом п'ятнадцяти років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом. 30 червня 2010 року наказом по ХНТУ № 530-с відповідача [PERSON] було визнано таким, що закінчив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності». При цьому, 01 липня 2010 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до угоди № 6/2009 від 14 липня 2009 року. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо своєчасної оплати не виконав та не надав відомостей з приводу праці за фахом у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, проходження військової служби або перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим за ним перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 5978,45 грн. Тому на теперішній час позивач змушений пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 5978,45 грн. та судові витрати понесені за подання позовної заяви до суду в сумі 243,6 грн. В судове засідання представник позивача - ХНТУ не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача - Мотрюк О.В. подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності представника позивач та зазначила проте, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 12 жовтня 2006 року наказом по ХНТУ № 593-с відповідача [PERSON] було визнано зарахованим на перший курс денної форми навчання на кредитній основі за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. 20 листопада 2006 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Угода № 11/2005 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр, згідно умов якої ХНТУ зобов'язався за рахунок коштів бюджету здійснити навчання відповідача [PERSON] до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» за денною формою навчання, а в свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язався повернути протягом п'ятнадцяти років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом. 29 травня 2009 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до угоди № 11/2005 від 20 листопада 2006 року. 30 червня 2009 року наказом по ХНТУ № 29-с (э) відповідача [PERSON] було визнано таким, що закінчив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності». 14 липня 2009 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Угода № 6/2009 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем - спеціаліст, згідно умов якої ХНТУ зобов'язався за рахунок коштів державного бюджету здійснити навчання відповідача [PERSON] до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності» за денною формою навчання, а в свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язався повернути п'ятнадцяти років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом. 30 червня 2010 року наказом по ХНТУ № 530-с відповідача [PERSON] було визнано таким, що закінчив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності». При цьому, 01 липня 2010 року між ХНТУ та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до угоди № 6/2009 від 14 липня 2009 року. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо своєчасної оплати не виконав та не надав відомостей з приводу праці за фахом у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, проходження військової служби або перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим за ним перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 5978,45 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по оплаті за кредитне навчання складений позивачем. В свою чергу лист-претензія про погашення зазначеної заборгованості № 13-29/01-29/11 від 29 січня 2014 року надісланий ХНТУ відповідачеві [PERSON] залишений останнім без задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, згідно пункту 1 ч.2 ст. 11 та ч.2 ст. 509 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язання є договори та інші правочини. Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, а ч.1 ст. 903 ЦК України передбачено що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку що встановлені договором. В свою чергу відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved