Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0002044478ЕК/2008-05, укладеним між сторонами 27.05.2008 р., в сумі 12308,86 грн., в тому числі заборгованість за відсотками, пенею, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2011р. з відповідача на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» стягнута заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 9449,44 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 6088,87 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 2162,06 грн., пеню, нараховану на прострочену заборгованість за процентами в розмірі 224,72 грн., пеню, нараховану на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 973,79 грн. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, стягнуту рішенням суду заборгованість не погасив, договірні відносини між сторонами не припинилися, кредитний договір продовжує діяти, і позичальник продовжує користуватись кредитними коштами, тому він у відповідності до умов договору зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Проте, відповідач умови договору не виконує, не сплачує відсотки і не повертає кредит, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у вказаній сумі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, двічі, завчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив справу розглянути заочно, відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.05.2008р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» і [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0002044478ЕК/2008-05, відповідно до умов якого банк надав позичальнику (відповідачу) кредит шляхом відкриття кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 23% річних строком повернення до 30.04.2010 р. включно та з режимом погашення кредиту, визначеному п.2.5 договору (п.2.1 договору). За умовами договору - п.2.3 - кредит підлягає поверненню у строки, визначені режимом погашення кредиту, але не пізніше дати остаточного повернення кредиту - 30.04.2010 р.; п.3.7 проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення, проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останні робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно); п.5.2.4 позичальник зобов'язаний сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем коли вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту в порядку договірного списання на умовах цього договору, для чого забезпечує залишок коштів на картковому рахунку у необхідному розмірі; п.6.1.1 кредитор має право достроково вимагати повернення кредиту при недотриманні позичальником умов договору; п. 7.1 - при неповерненні кредиту в строки, передбачені п.2.1 та п. 5.2.6 договору, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, включаючи дату виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; п.7.2 - за прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін, визначений пп. 5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, включаючи дату виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; п.9.2 договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов'язань. 26 липня 2011 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» стягнуто заборгованість за даним договором № 0002044478ЕК/2008-05 від 27.05.2008 р. у розмірі 9449,44 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6088,87грн., прострочену заборгованість за процентами 2162,06 грн., пеню, нараховану на прострочену заборгованість за процентами 224,72 грн., пеню, нараховану на прострочену заборгованість за кредитом 973,79 грн. Рішення суду набрало законної сили 06.08.2011 р. Рішення не виконане, заборгованість не погашена. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Умовами кредитного договору, зокрема пунктами 9.1 і 9.2 передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов'язань. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. З урахуванням вищевикладеного слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано позичальником та\\або поручителем, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору і договору поруки, а тому, позивач має право на нарахування процентів за користування кредитними коштами до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 р. по справі 6-1206цс15. Пунктом 2.2 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 23,00 % річних. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Розрахунок нарахованих відсотків здійснюється з дня видачі кредиту у строки передбачені п.3.7 договору, і з урахуванням встановлених умов договору щодо черговості зарахування сум у разі їх недостатності для повного покриття нарахованих платежів (за такими умовами кредитор має право на першочергове задоволення своїх вимог в частині нарахованих строкових і прострочених відсотків, інших прострочених платежів, і в останню чергу - основної заборгованості по тілу кредиту). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як убачається з розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.06.2011 р. по 31.01.2017 р. за відповідачем рахується заборгованість за процентами 7837,89 грн. Як зазначив позивач, станом на 06.02.2017 р. зобов'язання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. Позивач має право вимагати, виконання умов договору, зокрема повернення відсотків за користування кредитом на умовах договору. Відповідач не оспорив розрахунок заборгованості за відсотками, не подав доказів на його спростування повне або часткове, і оскільки даний розрахунок не оспорюються відповідачем, то він судом приймається як достовірний. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами (за період, що не ввійшов у суму стягнення за вказаним судовим рішенням) - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Умовами договору, зокрема п.7.1 договору передбачено, що при неповерненні кредиту в строки, передбачені п.2.1 та п. 5.2.6 договору, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, включаючи дату виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 7.2 договору передбачено, що за прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін, визначений пп. 5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, включаючи дату виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно ч.1 ст..611 ЦК - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки (п.3). Згідно ст.549 ЦК - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, котре боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, яка обчислюється в процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, спричинених невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.617 ЦК- особа, що порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, невиконання зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Таким чином, умовами договору, укладеного між сторонами, який не припинився і діє до даного часу, а також чинним законодавством передбачено неустойку за прострочення у виконанні грошових зобов'язань, а саме нарахування пені. Оскільки зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконано, суд вважає, що в даному випадку позивач мав право нарахувати пеню за прострочення сплати процентів з позичальника, який прострочив виконання грошових зобов'язань перед кредитором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за прострочення виконання зобов'язань по сплаті відсотків за договором кредиту у відповідності до п.п. 7.1, 7.2 договору, банком нараховано пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 01.02.2016 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 2409, 19 грн. і пеню на прострочену заборгованість за тілом кредиту (основним боргом) за період з 01.02.2016 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 2061,78 грн. Відповідач не представив суду наявності у нього підстав для звільнення від сплати пеню за прострочення сплати відсотків, тому сам факт невиконання боржником рішення суду від 26.07.2011 р. протягом тривалого часу, вважається достатнім доказом того, що він свої грошові зобов'язання перед позивачем протягом тривалого часу не виконує, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке ним не виконане, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 р. по справі 6-1206цс15, згідно якої наявність невиконаного судового рішення у справі про стягнення заборгованості за договором кредиту, в тому числі заборгованості по кредиту, по процентам і неустойки, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності, яка у них існує до повного виконання зобов'язань за договором, тобто до повного погашення кредиту і відповідно інших платежів за даним договором. І такі зобов'язання тривають на умовах договору. Таким чином позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 1600,00 грн. відповідно до ст..88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється. На підставі викладеного і

Outcome: approved