Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати недійсним іпотечний договір укладений 20.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений 20.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Миколаєва, 18-А, с. Логачівка Харківського району Харківської області; витребувати з володіння [PERSON] на користь [PERSON] ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Миколаєва, 18-А, с. Логачівка Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебувала з 1989 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.03.2009 року шлюб розірвано. За час спільного проживання у шлюбі до 1998 року ними було побудовано житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Логачівка, пров. Миколаєва, 18-А.Після припинення шлюбу їй стало відомо, що [PERSON] в 1999 році право власності на цей будинок оформив на себе, а у 2007 році без її згоди подарував будинок своїй матері [PERSON], яка в свою чергу уклала з [PERSON] 20.07.2011 року іпотечний договір в забезпечення виконання умов договору позики, предметом якого був вказаний вище житловий будинок. В звязку з невиконанням [PERSON] умов договору позики, на підставі вказаного договору іпотеки до [PERSON] перейшло право власності на будинок і яка за договором від 20.07.2012 року продала його [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє за довіреністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підстві ордеру, позовні вимоги не визнали. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслав заперечення на позов. Третя особа: [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнали. Вислухавши позивача, її представника, відповідача [PERSON], її представника, третю особу [PERSON] та його представника, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 04 березня 1989 року. (том 1, а.с. 16) У період зареєстрованого шлюбу та спільного проживання на земельній ділянці власником якої був [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 21.01.1999 року, подружжям збудовано житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Логачівка, пров. Миколаєва, № 18-А. Свідоцтво про право власності на житловий будинок [PERSON] отримав 30.04.1999 року. 24.12.2007 року укладено договір дарування на підставі якого [PERSON] без згоди з [PERSON] подарував своїй матері [PERSON] житловий будинок , розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Логачівка, пров. Миколаєва, 18-А. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (том 1, а.с. 16) Справи за позовами [PERSON] неодноразово розглядалися судом першої, апеляційної інстанції та скасовувалися колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки рішення не відповідали вимогам закону. На даний час, є чинним рішення апеляційного суду Харківської області від 25.07.2012 року в частині визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 24.12.2007 року в ? частині. Оскільки спірний житловий будинок є спільним майном подружжя [PERSON], то їх частки у праві їх спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені зазначеним вище рішенням, доказуванню не підлягають. 20.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. У рахування забезпечення виконання договору позики 27.07.2011 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений іпотечний договір . Згідно іпотечного договору [PERSON] передала [PERSON] нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Логачівка, пров. Миколаєва, 18-А. [PERSON] не виконала умови договору позики, то [PERSON], як іпотекодержатель, набула право власності на предмет іпотеки, що було передбачено п. 4.3 іпотечного договору. 20.07.2012 року [PERSON] за договором купівлі-продажу продала [PERSON] житловий будинок № 18-А по пров. Миколаєва у с. Логачівка Харківського району Харківської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 1642. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі, все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі , наданій послузі , - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки вказаним вище рішенням апеляційного суду визнано недійсним договір дарування будинку в ? частині, у [PERSON] не виникло право власності на весь спірний будинок, вона не мала права розпоряджатися ним в цілому, в тому числі , передавати його в іпотеку. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Суд вважає, що є всі підстави для визнання недійсним іпотечного договору від 20.07.2011 року. Оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним іпотечного договору , договір купівлі-продажу від 20.07.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] також необхідно визнати недійсним. При цьому суд виходить з того, що [PERSON] не перейшло право власності на ? частину спірного будинку, а у [PERSON] виникло право власності на вказану частину житлового будинку, від якої вона не відмовляється. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, не визначення або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що у [PERSON] виникло право власності на ? частину спірного житлового будинку , суд вважає визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Логачівка, пров. Миколаєва, 18-А. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) , власник має право витребувати це майно від набувача в тому випадку, якщо майно загублено власником, було викрадено у власника, вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Таким чином, суд вважає, що оскільки [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні своєю власністю , їй відмовлено в проведені державної реєстрації її права власності, витребувати на користь останньої з володіння [PERSON] ? частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями. На підставі вищенаведеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved