Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7 387,54 грн. за Кредитним договором №Р07.929.75889 від 31 січня 2014 року та судовий збір у розмірі 1 378 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 31 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], укладено Кредитний договір №Р07.929.75889. Згідно умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 9 610 грн., зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленими Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. 31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», укладено Договір факторингу №31/12-2. Згідно до умов Договору факторингу Клієнт первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) грошові вимоги за вищевказаним кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 7 387,54 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], та судовий збір у розмірі 1 378 грн.. Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій позовній заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Кредитного договору №Р07.929.75889 від 31 січня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 9 610 грн., зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленими Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.18-19). У відповідності до копії Ордеру - Розпорядження №1 «Про видачу кредиту» та копії Меморіального ордеру №Р07.929.75889.1 від 31 січня 2014 року, стверджується, що відповідач по справі [PERSON], грошові кошти у розмірі 9 610 грн. - отримав у повному обсязі (а.с.20, 24). 31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», укладено Договір факторингу №31/12-2. Згідно до умов Договору факторингу Клієнт первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) грошові вимоги за вищевказаним кредитним договором №Р07.929.75889 від 31 січня 2014 року (12-17,23). -2- Згідно до Довідки - розрахунку заборгованості за Кредитним договором №Р07.929.75889 від 31 січня 2014 року, станом на 31 грудня 2015 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 7387,54 грн., з яких: 5 397,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1990,19 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с.21-22). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови Кредитного договору №Р07.929.75889 від 31 січня 2014 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved