Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10426,47 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «Приватбанк» можна ознайомитись на сайті /http://privatbank.ua/rules/). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. У порушення ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов'язань не виконв, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з відповідача станом на 27.11.2016 року заборгованість у розмірі 25464, 53 гривень за кредитним договором, яка складається з наступного: 10426, 48 гривень - заборгованість за кредитом; 4186,22 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10009,20 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 842,63 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Також позивач просить стягнути судові витрати у розмірі1600.00 гривень. Представник позивача в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно довідки Укрпошти відмовився від отримання судової повістки, що відповідно до вимог ч.8 ст.76 ЦПК України вважається, належним чином повідомленим. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерне товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - пункт 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 37). Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10426,47 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «Приватбанк» можна ознайомитись на сайті /http://privatbank.ua/rules/). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договоро У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.11.2016 року має заборгованість у розмірі 25464,53 гривень за кредитним договором, яка складається з наступного: 10426, 48 гривень - заборгованість за кредитом; 4186,22 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10009,20 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 842,63 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.509, 525, 526, 527, 1050, 1054 ЦК України. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 25464,53 гривень, яка складається з 10426, 48 гривень - заборгованість за кредитом; 4186,22 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10009,20 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 842,63 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач -позичальник не належним чином виконував договірні зобов'язання. Так, сума заборгованості [PERSON] за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2014 року, яка підлягає задоволенню становить 25464,53 гривень, яка складається з 10426,48 гривень - заборгованість за кредитом; 4186,22 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10009,20 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 842,63 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Щодо розподілу судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи із ставки судового збору (на момент подачі позову до суду), яка відповідно до п.1.ч.2 ст.4 Закону У країни «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 1600.00 гривень). Таким чином, виходячи із розміру задоволених вимог, який складає 25464,53 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1600.00 гривень.

Outcome: approved