Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ТОРГОВИЙ ДІМ НІСА» звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 13.03.2013 відповідач на підставі договору про надання позики, укладеного з відповідачем, отримав грошову позику в розмірі 6000 грн. Відповідно до пункту 4.2. договору, відповідач повинен був повернути борг 12 вересня 2013 року, але не повернув. Відповідно до пункту 6.2 договору передбачено, що при порушенні позичальником строку повернення позики, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. Станом на 12.11.2013 борг відповідача становить 7860 грн. Тому просив стягнути з відповідача борг у розмірі 7860 грн., та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 13.03.2013 відповідач на підставі договору про надання позики від 12.03.2013 отримав грошову позику в розмірі 6000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 13.03.13 на суму 6000 грн. Відповідно до пункту 4.2. договору, відповідач повинен був повернути борг 12 вересня 2013 року, але до даного часу борг не повернуто.. Відповідно до пункту 6.2 договору передбачено, що при порушенні позичальником строку повернення позики, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. Станом на 12.11.2013 борг відповідача становить 6000 грн., пені 1860 грн. (період прострочення - 12.09.2013 - 12.11.2013; кількість прострочених днів - 62; розмір пені за кожний день прострочення - 0.5%). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved