Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «КРИВОРІЖАГЛОБУД», звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 2060 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 421 грн. 06 коп., трьох відсотків річних в розмірі 54 грн., 17 коп., а також судового збору в розмірі 1378 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 2014 року на підставі Наказу про прийом на роботу № 5-к в Будівельне управління «Аглобуд-2» Приватного акціонерного товариства «КРИВОРІЖАГЛОБУД» був прийнятий на посаду електрозварювальника [PERSON]. 23 травня 2014 року між ПрАТ «КРИВОРІЖАГЛОБУД» та [PERSON] укладений договір про надання безпроцентної позики № 63-14. Відповідно до п. 4 Договору розмір позики складає 5000 грн. Відповідно до п. 7 Договору строк повернення позики складає 12 календарних місяців, починаючи з червня 2014 року та закінчився у травні 2015 року, а згідно п. 8 Договору, позика підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання з заробітної плати відповідача суми у розмірі 420 грн., а за останній місяць - травень 2015 р. в сумі 380 грн., що в сукупності складає 5000 грн. Пунктом 11 Договору встановлено, у випадку звільнення позичальника з роботи, тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем - до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума неповерненого залишку підлягає обов'язковому поверненню позичальником негайно шляхом внесення позичальником відповідних сум грошових коштів в касу позикодавця. 05.12.2014 року Наказом № 108-к про припинення трудового договору відповідач звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власною ініціативою. Отже, на момент звільнення відповідачем було погашено з червня 2014 року по грудень 2014 року включно суму позики лише в розмірі 2940 грн. Таким чином, непогашена залишилась сума позики в розмірі 2060 грн. В день звільнення, 05.12.2014 року, відповідачем написано зобов'язання про внесення кожного місяця суми заборгованості до повного погашення суми боргу. Однак, на даний момент сума позики в розмірі 2060 грн. не погашена. 23 квітня 2015 року на адресу відповідача направлено вимогу вих. № 03-1596юр з проханням сплатити суму боргу в розмірі 2060 грн. 19 листопада 2015 року на адресу відповідача повторно направлено вимогу вих. № 03-4236юр з проханням сплатити суму боргу в розмірі 2060 грн. Однак, сума боргу не погашена, відповіді на вимогу від відповідача не надходило. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно за місцем проживання: [ADDRESS], про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2014 року на підставі Наказу про прийом на роботу № 5-к в Будівельне управління «Аглобуд-2» Приватного акціонерного товариства «КРИВОРІЖАГЛОБУД» був прийнятий на посаду електрозварювальника 4 р. [PERSON]. (а.с. 5). 23 травня 2014 року між ПрАТ «КРИВОРІЖАГЛОБУД» та [PERSON] укладений договір про надання безпроцентної позики № 63-14. Відповідно до п. 4 Договору розмір позики складає 5000 грн. Відповідно до п. 7 Договору строк повернення позики складає 12 календарних місяців, починаючи з червня 2014 року та закінчується у травні 2015 року, а згідно п. 8 Договору, позика підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання з заробітної плати відповідача суми у розмірі 420 грн., а за останній місяць травень в сумі 380 грн., що в сукупності складає 5000 грн. (а.с. 6). Пунктом 11 вказаного Договору встановлено, у випадку звільнення позичальника з роботи (з ініциативи адміністрації чи за власним бажанням позичальника), тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем - до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума неповерненого залишку підлягає обов'язковому поверненню позичальником негайно шляхом внесення позичальником відповідних сум грошових коштів в касу позикодавця. 05.12.2014 року Наказом № 108-к про припинення трудового договору відповідач звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власною ініціативою. (а.с. 7). Отже, на момент звільнення відповідачем було погашено з червня 2014 року по грудень 2014 року включно суму позики лише в розмірі 2940 грн. Таким чином, непогашена залишилась сума позики в розмірі 2060 грн. В день звільнення, 05.12.2014 року, відповідачем написано зобов'язання про внесення кожного місяця суми заборгованості до повного погашення суми боргу. (а.с. 9). 23 квітня 2015 року на адресу відповідача направлено вимогу вих. № 03-1596юр з проханням сплатити суму боргу в розмірі 2060 грн. (а.с. 10-11). 19 листопада 2015 року на адресу відповідача повторно направлено вимогу вих. № 03-4236юр з проханням сплатити суму боргу в розмірі 2060 грн. (а.с. 12-13). Однак, сума боргу не погашена, відповіді на вимоги від відповідача не надходило. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання зобов'язань за договором та зобов'язань за договором позики, недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань, наслідків, які виникають при неналежній відмові. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Сума заборгованості відповідача за договором позики складає 2060 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1046 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У зв'язку з чим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 2060 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, інфляційні нарахування складають 421 грн. 06 коп.; а саме: - за період заборгованості з 31.01.2015р. по 11.02.2016 року, сума боргу 420 грн., сукупний індекс інфляції складає 1,403; - за період заборгованості з 28.02.2015 року по 11.02.2016 року, сума боргу 420 грн., сукупний індекс інфляції складає 1,332; - за період заборгованості з 31.03.2015 року по 11.02.2016 року, сума боргу 420 грн., сукупний індекс інфляції складає 1,202; - за період заборгованості з 30.04.2015 року по 11.02.2016 року, сума боргу 420 грн., сукупний індекс інфляції складає 1,054; - за період заборгованості з 31.05.2015 року по 11.02.2016 року, сума боргу 380 грн., сукупний індекс інфляції складає 1,031. Загальний індекс інфляції за 5 періодів складає 6,022. Таким чином інфляційні нарахування складають 6,022/5 х 2060 (загальна сума заборгованості) - 2060 (загальна сума заборгованості) = 421,06 грн. У зв'язку з чим, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 421,06 грн. З урахуванням положень наведеної норми та встановлених судом обставин, вимога позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми: - за період з 31.01.2015 року по 11.02.2016 року включно, що складає 386 днів заборгованості, та відповідно: 420 грн. (сума невиплаченого боргу за вказаний період) * 3% / 365 * 386 становить 13,32 грн.; - за період з 28.02.2015 року по 11.02.2016 року включно, що складає 348 днів заборгованості, та відповідно: 420 грн. (сума невиплаченого боргу за вказаний період) * 3% / 365 * 348 становить 12,01 грн.; - за період з 31.03.2015 року по 11.02.2016 року включно, що складає 317 днів заборгованості, та відповідно: 420 грн. (сума невиплаченого боргу за вказаний період) * 3% / 365 * 317 становить 10,94 грн.; - за період з 30.04.2015 року по 11.02.2016 року включно, що складає 287 днів заборгованості, та відповідно: 420 грн. (сума невиплаченого боргу за вказаний період) * 3% / 365 * 287 становить 9,91 грн.; - за період з 31.05.2015 року по 11.02.2016 року включно, що складає 256 днів заборгованості, та відповідно: 380 грн. (сума невиплаченого боргу за вказаний період) * 3% / 365 * 256 становить 7,99 грн.; а всього в сумі 54,17 грн. - підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки мінімальний судовий збір за майновими вимогами стягується у розмірі 1378 грн. 00 коп., то стягненню з відповідача підлягає саме ця сума судового збору.

Outcome: approved