Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № KRR0G200150774 від 23.05.2007 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3180,00доларів США на термін до 22.05.2037 зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20%від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Відповідач свої зобовязання за даним кредитним договором не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 5289,10 Доларів США, яка складається з наступного: 2879,97 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1147,10 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 216,24 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1045,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості за кредитом в розмірі 3824,00 доларів США, що за курсом 27,72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.01.2017 складає 106001,28 грн., яка складається з наступного: 2879,97 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 944,03 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. 13 червня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 23 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № KRR0G200150774, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3180,00доларів США на термін до 22.05.2037 зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20%від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору (а.с.10-11). Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Незважаючи на взяті на себе за Кредитним договором зобов'язання, відповідач не виконував їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № KRR0G200150774 від 23.05.2007, та станом на 17.01.2017 заборгованість становить 5289,10 доларів США, яка складається з наступного: 2879,97 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1147,10 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 216,24 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1045,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.4-8). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Верховний Суд України висловив правовий висновок у постанові від 24 вересня\~ 2014 року по справі 6-145цс14, згідно якого грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заявлена позивачем сума заборгованості в розмірі 3824,00 доларів США, що за курсом 27,72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.01.2017 (а.с.9) складає 106001,28 грн., яка складається з наступного: 2879,97 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 944,03 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved