overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], виселивши відповідача [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого місця проживання. Також позивач просить суд вселити його до вказаної квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, на його ім'я відкрито особовий рахунок на квартиру, але вселитися до цієї однокімнатної квартири він не може, бо в ній без правових підстав і реєстрації проживає відповідач по справі, який самовільно вселився в квартиру відразу після смерті діда. Відповідач поміняв замок у вхідних дверях квартири і перешкоджає йому, позивачеві, користуватися і володіти зазначеною квартирою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що спірною є квартира [ADDRESS], що складається з однієї жилої кімнати площею 19.4 кв.м. Власником зазначеної квартири в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину є позивач [PERSON], на ім'я якого відкрито особовий рахунок в зазначеній квартирі (а.с.5,6,7-8,9). У вказаній квартирі на цей час ніхто не зареєстрований, а раніше був зареєстрований спадкодавець [PERSON], який помер [INFO] (а.с.6). Відповідач [PERSON] без правових підстав, самоправно вселився до вказаної квартири відразу після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач у вказаній квартирі не зареєстрований, співвласником цієї квартири не являється, поміняв замок у вхідних дверях квартири і перешкоджає позивачеві [PERSON] користуватися і володіти зазначеною квартирою. Позивач, хоч і є власником спірної квартири, але не може володіти і користуватися нею, проживати в ній, бо фактично у вказаній квартирі проживає відповідач [PERSON], який не є членом сім'ї позивача. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Вказане положення знайшло своє відображення в ст.383 ЦК України, відповідно до якої власник має право використовувати помещкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, права позивача, як власника спірної квартири на проживання, володіння й користування спірною квартирою, порушені проживанням відповідача у спірній квартирі, а тому підлягають захисту. При цьому суд враховує, що позивач не є членом родини відповідача і не може проживати в спірній квартирі разом із ним, що спірна квартира необхідна позивачу для власного проживання. Для захисту прав позивача [PERSON], на підставі ст.116 ЖК України, відповідача слід виселити із вказаної квартири без надання йому іншого жилого приміщення, а позивача [PERSON] слід вселити у спірну квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач просить суд усунути порушення його права власності на земельну ділянку площею 0.0912 га, що розташована по вул. Любовича, 2-в, в с. Довжик, Житомирського району, шляхом зобовязання відповідача відновити межі вказаної ділянки та прибрати свої речі з цієї землі. Свс вимоги позивач мотивує тим, що відповідач захопив частину земельної ділянки, яка належить йом . на праві власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав з вищевикладених підстав. Відповідач позов не визнав, оскільки не захоплював земельної ділянки позивача, а користується земельною ділянкою, що належить йому на праві власності. Представник третьої особи до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, су; дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити за таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є сумісними землевласниками. Позивач, на підставі державного акту серії ЯГ № 784330 від 03.07.2007 року, є власником земельної ділянк,- площею 0.0912 га по вул. Любовича, 2-в, в с. Довжик Житомирського району, а відповідач, на підставі державного акту серії ЯД № 564349 від 09.04.2009 року, є власником земельної ділянк,- площею 0.1500 га по пров. 1-му Любовича, 12, в цьому ж с. Довжик. Однак, в ході розгляду справи позивач не надав суду доказів, що відповідач незаконне заволодів частиною його земельної ділянки, або створює йому перепони у користуванні цією земельною ділянкою. У звязку з недоведеністю факту створення відповідачем перешкод позивачу у користувань його земельною ділянкою, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого змінити розмір аліментів у бік зменшення на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], призначити аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не надала суду ніякої заяви, про час та місце слухання справи була сповіщена належним чином судовою корреспонденцією, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішенням Орджонікідзівського районного суду м.Харкова від 09.03.2001 року [PERSON] виплачує на користь колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) кожного місяця, починаючи з 01.03.2001 року. Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 15.10.2013 року не працює та не має власного господарства, а саме довідки Ленінської сільської ради Красноградського району Харківської області від 16.06.2014 року №248 та №249. (а.с. 9, 10) Крім того, вказані факти підтверджуються записом у трудовій книжці [PERSON] (а.с. 11, 12), а тому суд вважає за можливе стягувати на користь колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], призначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що їх шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.07.2009 року. Вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про визнання ним позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Бабаївській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. (а.с. 6). В даний час дитина залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її матеріальному утриманні. Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім'я розпалася повністю і відновлена бути не може, подальше спільне проживання сторін стало неможливим і це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, вважає можливим стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості у розмірі: 7250.00 гривень боргу за розпискою. В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що відповідно розписки, [PERSON], 01 червня 2012 року було передано відповідачу апарат МКТП-1, а відповідачем його було прийнято та надано зобов'язання повернути 10000 грн. 00 коп. у період 18 місяців. Відповідачем було здійснено чотири розрахунки: 550 грн., 550 грн., 1100 грн. та 550 грн. На підтвердження зобов'язань сторонами по справі була складена розписка від 01 червня 2012 року. У зв'язку з порушенням умов вказаних у розписці позивач змушений звернути до суду для захисту своїх особистих прав. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, проте надав до суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Справу просив слухати у його відсутності, проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно розписки, [PERSON], 01 червня 2012 року було передано відповідачу апарат МКТП-1, а відповідачем його було прийнято та надано зобов'язання повернути 10000 грн. 00 коп. у період 18 місяців. Відповідачем було здійснено чотири розрахунки: 550 грн., 550 грн., 1100 грн. та 550 грн. На підтвердження зобов'язань сторонами по справі була складена розписка від 01 червня 2012 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивачем не зазначено вимогу про стягнення судових витрат, суд вважає за доцільне залишити їх за позивачем. Виходячи з вище викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму у розмірі: 3000.00 гривень боргу за договором позики, 180 гривень за надання правової допомоги, 229 гривень 40 копійок сплату за судовий збір. В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] 11 березня 2012 року передала у борг [PERSON] гроші у сумі 3000 (три тисячі) грн., які відповідач була зобов'язана повернути у строк до 30 травня 2012 року. На підтвердження зобов'язань сторонами по справі була складена розписка від 11 березня 2012 року. У зв'язку з порушенням умов вказаних у розписці позивач змушена звернути до суду для захисту своїх особистих прав. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі, підтримала заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у позові відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 11 березня 2012 року передала у борг [PERSON] гроші у сумі 3000 (три тисячі) грн., які відповідач була зобов'язана повернути у строк до 30 травня 2012 року. На підтвердження зобов'язань сторонами по справі була складена розписка від 11 березня 2012 року Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також позивачем зазначено вимогу про стягнення з відповідача суми сплаченої за надання правової допомоги в розмірі 180 (сто вісімдесят гривень) 00 копійок. Розмір витрат пов'язаних з компенсацією на правову допомогу урегульований Постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» Зазначеною постановою затверджені граничні розміри вказаних витрат із розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Разом з тим позивач не надав суду доказів того, що підготовка вказаного позову тривала певний період часу, який міг би оплачуватися у розмірі 180,00 грн. Виходячи з того, що позивачем не надано вищезазначених доказів, суд приходить до висновку про відмову позивачу у компенсації витрат пов'язаних з правовою допомогою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 229,40 грн. Виходячи з вище викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 1900 доларів США або еквівалент 40252,26грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 06.07.2015 року дав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 1900 доларів США, які останній зобовязався повернути до 16.07.2015 року, що підтверджується розпискою. На даний час відповідач отримані гроші не повернув та всіляко ухиляється від виконання зобовязань. В судове засідання представник позивача не зявився , надав заяву, в якій вказує, що позов підтримує в повному обсязі , просить справу розглянути за його відсутності , проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час ті місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України Відповідно до ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Судом встановлено, що відповідно розписки, складеної [PERSON] від 06.07.2015 року він отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 1900 доларів США, які зобовязався повернути до 16.07.2015 року. (а.с. 3) На даний час відповідач отримані в борг кошти позивачу не повернув. Вказана вище розписка є письмовим доказом, що між сторонами був укладений договір, про що свідчить ч. 2 ст. 1047 ЦК України . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним, з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Оскільки відповідач не повернув кошти, суд стягує їх з останнього на користь позивача. Офіційний курс гриві щодо долару США, встановлений Національним Банком України на момент подачі позову до суду складав 2117,5441грн за 100 доларів США. (а.с. 5) Таким чином, еквівалент 1900 доларів США складає 40252,26грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім в доход держави судовий збір в сумі 402,53грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 07.10.2013 року у сумі 74671,84грн. та судовий збір, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 46200,00грн. Відповідно умов договору відповідач повинен виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах що передбачені договором .. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 26.11.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 74671,84грн., з яких: тіло кредиту - 17208,98грн; прострочка по тілу - 44797,48 грн; відсотки за кредитом - 271,44грн; неустойка 12393,94грн. Відповідач не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 07.10.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 46200,00грн. (а.с. 6-10) У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 26.11.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 74671,84грн, з яких: 17208,98грн. тіло кредиту; 44797,48грн. прострочка по тілу кредиту; 271,44грн відсотки за кредитом; 12393,94грн - неустойка, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 14) Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 74671,84грн. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved