Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зазначивши, що спільне життя з останнім не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею, а також стягнути судовий збір з відповідача. 07.08.2018 р. судом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.09.2018 р. 28.09.2018 р. за клопотанням відповідача було зупинено провадження та надано сторонам строк на примирення, який позитивного результату не приніс. 07.12.2018 р. за клопотанням відповідача було повторно зупинено провадження та надано сторонам строк на примирення, який також не мав позитивного результату. 19.04.2018 р. підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду на 12.07.2019 р. 12.07.2019 р. у судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області. Як видно із копій свідоцтв серії [NUMBER] , [NUMBER], сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наданий строк на примирення позитивного результату не приніс. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Поряд з цим, позовні вимоги про залишення неповнолітніх дітей проживати з позивачкою є безпідставні та необґрунтовані, позаяк за правилами ст. 29 ЦК України та ст. 160 СК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відтак місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначається нею самою. У свою чергу, вимога про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з позивачкою належним чином не мотивована, відсутнє її правове обґрунтування та докази з цього приводу, а відповідна процедура для визначення місця проживання малолітньої дитини не була ініційована як того вимагають приписи сімейного законодавства. Крім цього, матеріали справи та пояснення сторін свідчать про відсутність спору щодо визначення місця проживання дитини. За таких обставин та міркувань позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial