Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 23.11.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено Кредитний договір №ZPC0R747371451, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 4180,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені Кредитним договором №ZPC0R747371451, утворилася заборгованість, яка станом на 20.07.2016 року складає 11379,65 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 4129,48 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3,17 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 6228,92 гривень, а також штрафів відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 518,08 гривень - штраф (процентна складова). У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, про що свідчить поштовий конверт, який повернуто на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чим повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечень до позовної заяви суду не надала, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено Кредитний договір №ZPC0R747371451, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 4180,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам „Розстрочка, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 20.07.2016 року складає 11379,65 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 4129,48 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3,17 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 6228,92 гривень, а також штрафів відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 518,08 гривень - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Беручи до уваги, що умови Кредитного договору Позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1\~378, 00 гривень.

Outcome: approved