Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач, ПАТ «УкрСиббанк», звернувся у суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], 3- я особа Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції у Харківській області про застосування наслідків недійсності правочину - договору купівлі-продажу від 31.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 2816, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 11 в літ. «В-2», що розташоване по [ADDRESS] за [PERSON], здійснення чого доручити Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції Харківської області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між банком та [PERSON] був укладений договір кредиту , в забезпечення якого був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - нежитлові приміщення1-ого поверху №№11, 12, І, 2-ого поверху №1-16, ІІ в літ. «В-2» по [ADDRESS]. 05.06.2009р. нотаріусом за заявою банку був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості [PERSON] за договором кредиту на предмет іпотеки. В подальшому предмет іпотеки був залишений собі банком та видане свідоцтво про право власності, однак зареєструвати банк право власності не взмозі, у зв'язку із наявністю договору купівлі продажу від 31.08.2011р. між [PERSON] та [PERSON] нежитлових приміщень 1-ого поверху №№11,13-21 загальною площею 90.6 кв.м, розташовані в літ. «В-2» по [ADDRESS]. Враховуючи, що приміщення №11 розташоване в літ. «В-2» по [ADDRESS] є іпотечним майном, було продано без згоди банку, вказаний договір на підставі ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про іпотеку» є нікчемним , тому у відповідності до ч.5 ст. 216 ЦК України банк просить застосувати наслідки нікчемного правочину, шляхом скасування реєстрації. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце справи була повідомлена належним чином. Співвідповідач - [PERSON], у поданих запереченнях та її представник у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що [PERSON] є добросовісним набувачем і майно витребуванню у неї не підлягає. Співвідповідач - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції у Харківській області, у судовому засіданні та у поданих запереченнях проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи що позивачем не надано доказів звернення до реєстраційної служби про скасування державної реєстрації нерухомого майна та відмови реєстратура в скасуванні, що передує подачі позову. 3-я особа - приватний нотаріус ХМНО [PERSON], у поданих запереченнях зазначила, що договір купівлі-продажу, який банк вважає нікчемним, був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства та не має ознак нічемності. 3-я особа - [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного. Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що 19 травня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» )та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11005043000, у відповідності до якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 172 000 доларів США - з кінцевим строком повернення не пізніше 19 травня 2016 року, при цьому позичальник був зобов'язаний повертати кредит частинами, згідно встановленого графіка, що є додатком до цього договору. З метою виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] за договором іпотеки від 19.05.2006р.передав в іпотеку банку нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 11,12,1, 2-го поверху № 1-16,ІІ в літ. В-2, загальною площею 272,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] У зв'язку із невиконанням [PERSON] умов договору кредиту 05.06.2009р. приватним нотаріусом [PERSON] був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості за договором кредиту -№111005043000, в сумі 149802,58 дол.США , на нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 11,12,1, 2-го поверху № 1-16,ІІ в літ. В-2, загальною площею 272,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Виконавчий напис був надісланий банком до Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції для примусового виконання, 10.06.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Протягом 2009-2011 року державним виконавцем здійснювались заходи, направлені на реалізацію вказаної нерухомості шляхом проведення аукціонів, однак, у зв'язку з відсутністю покупців, нерухомість реалізована не була. Враховуючи викладене, банком було прийнято рішення про прийняття вказаної нерухомості у свою власність - в рахунок погашення боргу [PERSON] за кредитним договором. Згідно акту № 13237101 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 15 вересня 2011 року, що складений старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Харківській області Бойченко В.В., предмет іпотеки придбано Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» за 860 305,00 грн., розрахунки проведені шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. На підставі вказаного акту приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень першого поверху №№ 11,12, І, другого поверху №№ 1-16, ІІ загальною площею 272,8 кв.м. в літ. «В-2», що розташовані по [ADDRESS]. При зверненні банку до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області з заявою про реєстрацію права власності на вищевказане майно було встановлено, що 31.08.2011 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 2816, відповідно до якого до [PERSON] перейшло право власності на нежитлові приміщення 1- го поверху №№ 11, 13-21 в нежитловій будівлі літ. В-2 загальною площею 90,6 кв.м., що стало підставою для відмови у реєстрації за банком права власності. Судом встановлено, що [PERSON] у 2007 році було здійснено самочинну реконструкцію другого поверху та будівництво мансарди в будівлі літ. «В-2» по [ADDRESS]. Згідно вказаної реконструкції та будівництва мансарди, нежитлові приміщення у будівлі літ. «В-2» стали складатися із приміщень 1 -го поверху - №№11,12, приміщень другого поверху - №№1, 7, 8, 12, 14, а також мансарди - №№1-4 та її загальна площа склала 532,9 кв.м. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 17.12.2007р. за [PERSON] було визнано право власності на реконструйовані та добудовані нежитлові приміщення в літ. «В-2». Рішення набрало законної сили та за [PERSON] зареєстровано право власності. В подальшому рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21.11.2008р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1 -ого поверху №№11,12 площею 13,7 кв.м. в літ. «В-2» по [ADDRESS], укладений 12.09.2008р. між [PERSON] та [PERSON] Також вказаним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на реконструйовані нежитлові приміщення 1-ого поверху №№11,13-21 загальною площею 90.6 кв.м, розташовані в літ. «В-2» по [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.07.2012р. - скасовано рішення Київського районного суду м.Харкова від 21.11.2008р. та в задоволені позову [PERSON] відмовлено. Однак до скасування апеляцією рішення суду першої інстанції, 31.08.2011р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-ого поверху №№11,13-21 загальною площею 90.6 кв.м, розташовані в літ. «В-2» по [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та право власності зареєстровано у реєстрі прав власності. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, в тому числі відчужувати предмет іпотеки. Згідно ст. 12 вказаного закону, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя є недійсним. Банк посилається, що приміщення 1-ого поверху №11, яке в тому числі продано [PERSON] за договором купівлі-продажу від 31.08.2011р., є іпотечним майном, продано без згоди банку, як іпотекодержателя, тому частково є нікчемним та запис про його реєстрацію у Державному реєстрі частково підлягає скасуванню, в порядку застосування наслідків нікчемності правочину. Між тим, в даному випадку вказана норма Закону застосована бути не може, оскільки нерухоме майно, до якого входить іпотечне приміщення №11, продане не іпотекодавцем - [PERSON], а третьою особою - [PERSON], тоді як положення ст.ст. 9,12 Закону містять підстави нікчемного правочину при продажу іпотечного майна лише іпотекодавцем. Крім того, згідно ч.1 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ «Про іпотеку» частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Згідно ст. 21 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер. Суд зазначає, що в іпотеку були передані нежитлові приміщення - 1-го поверху №№ 11,12,1, 2-го поверху № 1-16,ІІ в літ. В-2, загальною площею 272,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], як єдиний об'єкт . За договором купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] продані нежитлові приміщення - 1-ого поверху №№11,13-21 загальною площею 90.6 кв.м, розташовані в літ. «В-2» по [ADDRESS] як єдиний об'єкт, приміщення №11 не є самостійним об'єктом права власності, тому не підлягає скасуванню державна реєстрація складової частини об'єкту нерухомості, яка не виділена в окремий об'єкт нерухомості. Доказів того, що приміщення №11 виділялося окремо суду не надано. Враховуючи викладене підстави для задоволення позову - відсутні.

Outcome: dismissed