Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н, укладеним 09.07.2012р., в сумі 31587,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитом, відсотками, посилаючись на те, що позивач видав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість; крім того, нарахована пеня та штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку. Під час судового розгляду справи відповідач позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вона не має перед позивачем за даним договором прострочених платежів, заборгованість за вказаним кредитним договором у неї повністю відсутня, просила оголосити перерву для отримання підтвердження від позивача щодо відсутності заборгованості. У подальшому надала довідку, згідно якої заборгованості у неї перед позивачем за даним договором не існує. Суд оголошував перерву для виклику позивача з метою з,ясування даних питань, після чого позивач до суду не з,явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка також після оголошеної перерви не з,явилась, будучи належним чином повідомленою. Перешкоди для розгляду справи передбачені ст. 223 ЦПК України відсутні, тому судом ухвалено розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, встановлено, що 09.07.2012 р. між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір, за яким кредитор надав відповідачу (позичальнику) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з щомісячною сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі базової процентної ставки згідно умов кредитування. Згідно п.2.1.1.2.3,п.2.1.1.2.4 Умов клієнт надав банку згоду змінювати розмір кредитного ліміту. Згідно п. 1.1.3.2.4 Умов передбачено можливість односторонньої зміни банком тарифів - за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картрахунку. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом відсотками за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісію, на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п.2.1.1.12.10 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або в певній частці у разі невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань чи інших зобов'язань за цим договором. Факт укладення кредитного договору на вказаних умовах з позивачем, відповідачем не заперечувався, умови договору не оспорювалися. З наданого розрахунку заборгованості видно, що станом на 09.08.2017р. за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором, зокрема: заборгованість за тілом кредиту - 4067,05 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 14664,87 грн.; пеня - 10874,88 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1480, 34 грн. Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК - якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов'язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - збіг строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Щодо наявності у відповідача заборгованості по даному кредитному договору та щодо наявності прострочених грошових зобов'язань , то суд вихожить з наданих доказів і дійшов таких висновків: Відповідач надав виписку по картковому рахунку та дві довідки ПАТ КБ «Приватбанк» на підтвердження відсутності будь-якої заборгованості: Згідно Виписки по картці [NUMBER] [PERSON] за період з 01.01.2012р. по 04.12.2017р. вбачається, що відповідачці встановлено кредитний ліміт 14300 грн., баланс на початок періоду: 0,00 грн., баланс на кінець періоду: - 21827,11 грн., усього витрат 69081,98 грн., усього надходжень 47254,87 грн., сума комісій: 1109,00 грн., сума знижок: 0,00 грн. З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 26.12.2017р. № SVAPR7S1IVGH2P81 вбачається, що [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], у ПАТ КБ «Приватбанк» має картку [NUMBER] останній обов'язковий платіж внесено 17.12.2017р., станом на 26.12.2017р. прострочена заборгованість по картці відсутня. З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 20.01.2018 р. № 1PN530J2NTA07O7S встановлено, що [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], станом на 20.01.2018р. не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Позивач неодноразово викликався у судове засідання для надання пояснень з приводу поданих відповідачем документів, натомість в судове засідання позивач уповноваженого представника не направив, жодних пояснень з приводу поданих відповідачем документів не подав, не надав доказів на спростування відсутності у відповідача заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Таким чином, відповідач подав докази на підтвердження відсутності у неї заборгованості перед позивачем за вказаним договором кредиту. Натомість позивач не подав суду ніяких належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за даним договором та наявності невиконаних прострочених грошових зобов'язань; суду не надано первинних документів, які б доказували наявність боргу за кредитом, за відсотками, а так само на підтвердження підстав для нарахування неустойки. Позивачем з цього приводу суду подано лише розрахунок заборгованості, який оспорюється відповідачем, і який до того ж наданий суду у неналежному вигляді, зокрема, без відомостей про посадову особу, що його склала і яка є відповідальною за надання суду достовірних відомостей, тому такий розрахунок не може вважатись доказом, що спростовує подані відповідачем належні докази, в тому числі довідки, видані позивачем, про відсутність у відповідача заборгованості. Тому з представлених суду документів судом встановлено, що принаймні станом на 17.12.2017р. відповідач не мав заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Іншого позивач не довів. За таких обставин, позов ПАТ КБ «Приватбанк» слід залишити без задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed