Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначених рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.09.2016 про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн., починаючи з 18.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн., починаючи з 18.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття, та визначивши їх в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що розмір аліментів, присуджених до стягнення вказаним рішенням суду є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат на дітей значно зріс, діти потребують значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за кошти присуджених аліментів. Враховуючи збільшення витрат на утримання дитини, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму, розмір аліментів які стягуються з відповідача, має бути збільшений. Ухвалою судді від 09.08.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, а відповідач - визнає та проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.09.2016 розірвано шлюб, укладений 08.03.2008 між сторонами, а також визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю (а.с. 8). З довідки Приватного підприємства «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9» від 29.06.2021 №335 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем, але не зареєстровані (а.с. 10). Згідно рішення Радомишльського районного суду від 21.09.2016 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] в розмірі 600 грн., починаючи з 18.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON] в розмірі 600 грн., починаючи з 18.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Наданою позивачем довідкою про відсутність заборгованості по аліментах №19.15-29/2/2021/7033 від 02.07.2021 підтверджується те, що позивач отримує на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 11). Згідно наданого позивачем розрахунку аліментів з батька [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] складають: продукти - 2000 грн.; одяг - 6000 грн.; ліки, вітаміни - 1000 грн. (а.с. 4). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо збільшення розміру аліментів на дітей, які стягуватимуться з нього, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, не погіршать їх матеріального становища, а тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved