overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2009 року він являється власником будинку [ADDRESS] , який нею побудовано за власні кошти; -даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,0767га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; -на даний час він вирішив виготовити правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку, однак виявилося, що ця земельна ділянка не покрита генеральним планом забудови с.Копашнево; звернувся до суду з позовом та просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0767га, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника Копашнівської сільської ради. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та представника відповідача у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спільного господарства та бюджету не ведуть,проживають окремо,спроб до примирення не вчиняють,а тому просив суд шлюб між ними розірвати,спільних малолітніх дітей від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з відповідачкою так як спору про місце проживання дитини у них немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився,позовні вимоги підтримав,при цьому пояснив суду,що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2004 року,до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Незважаючи на тривалий термін перебування у шлюбі,протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, проживають окремо майже один рік,подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому він вважає що їх сім»я існувати не може,а тому просив шлюб розірвати. Також вказав, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з відповідачкою народилися спільні діти,а саме:син - [PERSON],[INFO].та син - [PERSON],[INFO],на даний час він не заперечує що б суд залишив дітей для подальшого утримання та виховання при матері,тобто відповідачці у справі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодилася, також вважає що їх сім»я збережена бути не може та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне «прізвище» - «[PERSON]»,а малолітніх дітей для подальшого утримання та виховання залишити з нею. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],1983 р.н. та [PERSON],1987 р.н. - 20 травня 2004 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований виконкомом Борщівської с/ради Радомишльського району Житомирської області,актовий запис за №3(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - «[PERSON]». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилися спільні діти,а саме:син - [PERSON],[INFO].та син - [PERSON],[INFO] Сторони по справі близько одного року будь-які сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть, спроби до примирення вчиняли,однак вони не призвели до примирення, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися,мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач,посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спільного господарства та бюджету не ведуть,проживають окремо,спроб до примирення не вчиняють,а тому просив суд шлюб між ними розірвати,спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з відповідачкою так як спору про місце проживання дитини у них немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився,позовні вимоги підтримав,при цьому пояснив суду,що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2011 року,до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Незважаючи на нетривалий термін перебування у шлюбі,протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, проживають окремо майже півроку,подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому він вважає що їх сім»я існувати не може,а тому просив шлюб розірвати. Також вказав, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина,а саме:син [PERSON],[INFO],на даний час він не заперечує що б суд залишив дитину для подальшого утримання та виховання при матері,тобто відповідачці у справі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з»явилася,про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву,просила справу розглянути без неї,з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодилася,також вважає що їх сім»я збережена бути не може та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне «прізвище» «Максименко»,а малолітню дитину для подальшого утримання та виховання залишити з нею. Вислухавши пояснення позивача у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],[INFO] та [PERSON](дошлюбне прізвище Свінцицька) [PERSON],[INFO] 08 червня 2011року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області,актовий запис за №29(свідоцтво про шлюб серії 1-ТП №079542),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «МАКСИМЕНКО». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина,а саме: син [PERSON],[INFO] Сторони по справі близько півроку будь-які сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть, спроби до примирення вчиняли,однак вони не призвели до примирення, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися,мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач, посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спільного господарства та бюджету не ведуть, проживають окремо, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати,спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з Відповідачкою так як спору про місце проживання дитини у них немає. В судовому засіданні Позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав,при цьому пояснив суду,що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2014 року,до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Незважаючи на нетривалий термін перебування у шлюбі,протягом останнього року між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя,мають різні характери,між ними відсутні взаєморозуміння та довіра,Відповідачка відмовляється продовжувати з ним подружнє життя,подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,дитина проживає з Відповідачкою, він вважає що їх сім»я існувати не може,а тому просив шлюб розірвати.Також вказав, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з Відповідачкою народилася спільна дитина,а саме: син [PERSON],[INFO],який на даний час проживає разом з Відповідачкою, так як спору про місце проживання дитини у них немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з»явилася,про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала письмову заяву,просила справу розглянути без неї,з позовними вимогами погодилася. Вислухавши пояснення Позивача у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],[INFO] та [PERSON](дошлюбне прізвище Бісик)[PERSON],[INFO] 13 вересня 2014 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований відділом ДРАЦС РС Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області,відповідний актовий запис за №1937(Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП №117173),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «ДУДКО». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина,а саме - син [PERSON],[INFO] Сторони по справі близько півроку будь-які сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть, спроби до примирення вчиняли,однак вони не призвели до примирення, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися,мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач, посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спільного господарства та бюджету не ведуть,проживають окремо, спроб до примирення не вчиняють,а тому просив суд шлюб між ними розірвати,спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з відповідачкою так як спору про місце проживання дитини у них немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав, при цьому пояснив суду,що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2006 року,до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Незважаючи на тривалий термін перебування у шлюбі,протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя,проживають окремо майже рік,подружні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,він вважає що їх сім»я існувати не може,а тому просив шлюб розірвати.Також вказав, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина,а саме: син [PERSON],[INFO],на даний час він не заперечує що б суд залишив дитину для подальшого утримання та виховання при матері,тобто Відповідачці у справі так як спору про місце проживання дитини у них немає. Відповідачка [PERSON]І.в судовому засіданні з»явилася,з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодилася,також вважає що їх сім»я збережена бути не може та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне «прізвище» «СЛЮСАРЧУК», а малолітню дитину для подальшого утримання та виховання залишити з нею. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],[INFO] та [PERSON](дошлюбне прізвище Черніченко) [PERSON],[INFO] 21 січня 2006 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області,відповідний актовий запис за №4(свідоцтво про шлюб серії 1-ТП №011999),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «СЛЮСАРЧУК». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина,а саме: син [PERSON],[INFO] Сторони по справі близько року будь-які сімейні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроби до примирення вчиняли, однак вони не призвели до примирення, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спільного господарства та бюджету не ведуть, проживають окремо, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з відповідачкою, так як спору про місце проживання дитини у них немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримав, при цьому пояснив суду, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2001 року, до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Незважаючи на тривалий термін перебування у шлюбі, протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, проживають окремо майже три місяці, подружні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, тому він вважає, що їх сім»я існувати не може, а тому просив шлюб розірвати. Також вказав, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з відповідачкою народилася спільна дитина, а саме - син [PERSON], [INFO], на даний час він не заперечує, щоб суд залишив дитину для подальшого утримання та виховання при матері, тобто відповідачці у справі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодилася, також вважає, що їх сім»я збережена бути не може та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне «прізвище» - «[PERSON]», а малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], для подальшого утримання та виховання, залишити їй. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - 25 грудня 2001 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, актовий запис за № 326 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]), після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON]. Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина, а саме - син [PERSON], [INFO]. Сторони по справі майже три місяці будь-які сімейні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначив про те,що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з відповідачкою немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явився,позовні вимоги підтримав при цьому суду пояснив про те,що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1990 року. Незважаючи на тривалий час перебування у шлюбі,протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, спільного бюджету не ведуть,близько одного року подружні відносини не підтримують,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснив, що від даного шлюбу у них з відповідачкою спільних неповнолітніх дітей немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з»явилася,надіслала письмову заяву,просила справу розглянути без неї,з позовними вимогами погодилася,також вважає,що їх сім»я збережена бути не може. Суд,вислухавши пояснення позивача,врахувавши позицію відповідачки у справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності,приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 1990 року відділом РАЦС Києво-Святошинського виконкому Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] і після його реєстрації дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON],актовий запис за №7 (свідоцтво про шлюб: серії [NUMBER] від 11 серпня 1990 року). Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина,яка на даний час є повнолітньою. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Також встановлено судом,що сторони по справі близько одного року подружні відносин не підтримують,проживають окремо,спільного бюджету не ведуть,будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спроб до примирення не вчиняли,не зверталися з клопотанням до суду про надання строку для можливого примирення. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-08 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому зазначив про те, що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з Відповідачкою немає. В судовому засіданні Позивач з»явився,суду пояснив про те, що з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2015 року. Незважаючи на нетривалий час перебування у шлюбі,протягом тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, спільного бюджету не ведуть, близько півроку подружні відносини не підтримують,спільного господарства не ведуть,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також зазначив про те,що від даного шлюбу у них з Відповідачкою спільних неповнолітніх та малолітніх дітей немає. Відповідачка в судовому засіданні з»явилася, з позовними вимогами погодилася, просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що 12 січня 2015 року Виконкомом Забілоцької с/ради Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], 1961р.н. та [PERSON](дошлюбне прізвище-Кузьмич) [PERSON],[INFO], відповідний актовий запис за №1, після його реєстрації дружина взяла «прізвище» чоловіка «Онопрієнко» (Повторне Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 135157 від 25.08.2016 року). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Судом також встановлено,що сторони по справі близько півроку подружні відносини не підтримують,проживають окремо,спільного бюджету та господарства не ведуть,будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спроби до примирення вчиняли,однак не примирилися,до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися,мають бажання створити нові сім»ї. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, шлюб не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває.

Outcome: approved