Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 05.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 275 та змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Також просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних складів характерів, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не намагається забезпечувати матеріально сім'ю, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки та суперечки. З липня 2016 року сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона є інвалідом І групи, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу, в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує пенсію по інвалідності. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у вкрай скрутне матеріальне становище. Сторони подали суду заяви, в яких просять суд слухати справу без їх участі. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач позов визнає та теж просить його задовольнити. Судом було встановлено, що з 05 вересня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних складів характерів, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, постійно влаштовує безпричинні сварки, принижуючи честь та гідність позивача, ображає її неповнолітню доньку від першого шлюбу, яка проживає разом з нею. Такі обставини призводять до постійних непорозумінь між позивачем та відповідачем. З липня 2016 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб їх носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами їх неповнолітня дитина залишилася проживати разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно сплачувати аліменти відмовляється, тим самим самоусунувся від свого обов'язку утримувати малолітнього сина. Позивач є інвалідом І групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2005,22 гривень, також їй нараховується щомісячна одноразова допомога при народження дитини в розмірі 860 гривень. Даних коштів їй не вистачає на забезпечення всіх потреб неповнолітньої дитини з врахуванням того, що на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, за вимогою позивача підлягає відновленню її попереднє прізвище - [PERSON]. Згідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, стягненню підлягають аліменти в заявленому позивачем розмірі. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати цих витрат, як інвалід І групи загального захворювання (пенсійне посвідчення ААІ № 224610). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved