Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на жилий будинок №4-а по вул.. Зеленій ум. Запоріжжі, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, у звязку з тим, що відповідачі зареєстровані але протягом тривалого часу не проживають за вказаною адресою, у жилому будинку відсутні будь-які належні їм речі, меблі, вони не приймають участі у триманні житла, не несуть витрат на сплату комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, судові повістки, направлені за адресою їх реєстрації та вказаною у позові, повернуті до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а отже, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду та не зявилися у судове засідання без поважних причин. Представник 3-ї особи Ленінського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що жилий будинок №4-а по вул.. Зеленій у м. Запоріжжі належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 04.08.1998 року. У будинку, крім позивача, зареєстровані, але не проживають відповідачі [PERSON] і [PERSON] Так, з січня 2008 року відповідачі забрали з будинку всі належні їм речі та покинули будинок. На теперішній час у будинку відсутні будь-які належні їм речі, меблі, вони не приймають участі у триманні житла, не несуть витрат на сплату комунальних послуг, при цьому залишилися бути зареєстрованими у даному жилому будинку. Позивач самостійно утримує належний йому будинок,і не чинить перешкод відповідачам у користуванні даним будинком. Зазначені вище обставини підтверджуються Актом про непроживання від 28.07.2015 року, затвердженим головою квартального комітету №43 [PERSON]І,. Таким чином, реєстрація відповідачів у вказаному будинку, перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно приписів норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 379,382 ЦК України, обєктом права власності особи може бути житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначаються ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно с т. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймач а чи членів його родини за ним зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених термінів провадиться у судовому порядку Як зазначено вище судом, відповідачі не мешкають у вказаному будинку з 2008 року, тобто понад 6-ть місяців, т.я. виїхали з будинку і місце їх перебування невідоме. У будинку відсутні особисті та побутові речі, меблі, які належать відповідачам. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved