Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з моменту подання позову та до закінчення нею навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є студенткою Київського національного торговельно-економічного університету та у зв`язку із навчанням потребує кошти на харчування, одяг, інші побутові потреби, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча є працездатним. Ухвалою судді від 17.02.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав, однак надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 7% від його доходу щомісячно. Свої заперечення обґрунтовує тим, що судовим наказом Радомишльського районного суду від 28.01.2021 з нього вже стягнуто 1/4 частину його доходу на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , тому він не в змозі щомісячно сукупно сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини від його доходу, оскільки на його утриманні перебуває його матір та бабуся, якій вже більше 90 років. Крім того, звернув увагу на те, що позивач навчається за державною формою навчання і отримує стипендію. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10), яка після досягнення повноліття навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті. Період навчання становить з 15.09.2020 по 30.06.2024(а.с. 15-16). Згідно довідки про доходи вказаного навчального закладу від 15.01.2021 за №12 позивач навчається на денній формі навчання за бюджетом, у грудні 2020 року отримала стипендію в сумі 2360 грн. (а.с. 16). Отже, судом встановлено, що навчання позивача на денному відділенні навчального закладу об`єктивно перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати необхідні для навчання послуги. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, оскільки позивач після досягнення повноліття продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надав доказів неможливості надавати вказану допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Зокрема, суд бере до уваги, що із відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) (а.с. 27), і враховує, що необхідність утримувати інших неповнолітніх дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка її потребує у зв`язку із навчанням. Однак, визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст.199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, яка продовжує навчання, суд враховує заявлений нею розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в її утриманні, у зв`язку із чим вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, тобто половину від заявленого позивачем розміру, вважаючи такий розмір аліментів достатнім та справедливим, таким, що може забезпечити потреби позивача, а також забезпечить рівність обох батьків у виконанні обов`язку з утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial