Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. З позовної заяви позивача вбачається, що 30 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~11/07/516МК, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 доларів США на термін до 20 листопада 2012 року. В забезпечення виконання зобовязання за Договором\~№\~11/07/516МК було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] Відповідно до умов договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором №\~11/07/516МК. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. На підставі вище наведеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 30721,42 доларів США, що за курсом 23,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 листопада 2015 року складає 712736 гривень 88 копійок, а також стягнути судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявилася подавши заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, а подану заяву підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі. Як вбачається з довідки Кременецького районного сектору управління державної міграційної служби України в Тернопільській області [PERSON], [PERSON] зняті з реєстраційного обліку від 09 серпня 2011 року у зв'язку із вибуттям у США. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи і не повідомили про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~11/07/516МК, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 доларів США на термін до 20 листопада 2012 року. З договору поруки вбачається, що відповідачка [PERSON] поручилася перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №\~11/07/516МК від 30 листопада 2007 року. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за договором кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 15000 доларів США він свої зобовязання за договором кредиту не виконує. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за договором кредиту №\~11/07/516МК від 30 листопада 2007 року станом на 17 листопада 2015 року, загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 52497,62 долар США в тому числі: -заборгованість за кредитом 13306,89 доларів США; -заборгованість по процентам 17113,81 доларів США; -пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 22076,92 доларів США; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 23249,39 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24.06.2011 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 29248,32 доларів США; а також штрафи відповідно до Договору: -штраф (фіксована ставка) 10,78 доларів США -штраф (процентна складова) 1462,41 доларів США. Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель, відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки ні відповідачем [PERSON], ні відповідачкою [PERSON], як поручителем, не виконано зобовязання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплачено 30721,42 доларів США заборгованості за кредитним договором, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідачів як солідарних боржників, а також судові витрати у справі.

Outcome: approved