Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач просить стягнути в рівних частинах з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 7\~400 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2014 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на автостоянці «Еделвейс», яка розташована по вул.. Театральній в м. Біла Церква у порушення вимог п.п.10.1, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху під час руху заднім ходом не звернувся до сторонніх осіб, не вибрав безпечний інтервал та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], деформувавши вказаному автомобілю ліву задню та передні двері та арку лівого заднього колеса з пошкодженням лакофарбового покриття. Після цього відповідач [PERSON] покинув місце ДТП. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2014 року [PERSON] було визнано у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. Згідно з калькуляцією виготовленою фахівцями Білоцерківського автосервісного філіалу «Сфера авто» вартість відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER] становить 7\~400 грн.. Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовим клопотанням у якому просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися повторно, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, із заявами про розгляд справи за їх відсутності не зверталися. Третя особа без самостійних вимог [PERSON], у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Зважаючи на викладене, врахувавши думку позивача, яка була викладена в окремій заяві адресованій на адресу суду, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] за відсутності відповідачів та третьої особи без самостійних вимог, на підставі даних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на відсутність відповідачів та третьої особи без самостійних вимог та відсутність письмових заперечень і доказів на їх підтвердження, суд при вирішенні справи приймає до уваги ті обставини, на які посилається позивач, та докази, що надані на їх підтвердження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справами, що 21.08.2014 року близько 09 годин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Біла Церква по вул. Театральній в м. Біла Церква на автостоянці «Еделвейс», під час руху заднім ходом не звернувся до сторонніх осіб, не вибрав безпечний інтервал та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Зазначеними діями [PERSON] порушив п.п.10.1, 10.9, 13.1 «Правил дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2014 року [PERSON] про притягнення до [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в розмірі двадцяти неоподаткованих доходів громадян, що складає 340 грн. Згідно довідки виданої ВДАІ з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району вбачається, що в результаті ДТП транспортний засіб марки «OPEL ASTRA» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження у вигляді деформації : задніх та передніх дверцят, арки заднього лівого крила, пошкоджено лакофарбове покриття передньої та задньої лівої дверці та арки заднього лівого крила., На замовлення позивача фахівцями Білоцерківського автосервісного філіалу «Сфера авто» було виготовлено калькуляцію згідно якої вартість відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER] складає 7\~400 грн. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] та мається відмітка про дозвіл на керування зазначеним автомобілем [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що автомобілем [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК Українишкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 1.10 Правил дорожнього руху Українизакріплено, що власником транспортного засобу визнається фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року N 6під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 1187 цього Кодексуособа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Таким чином, суд виходячи із приписів цивільного законодавства вважає, що володілець небезпечного об'єкту не може бути визнаний суб'єктом відповідальності за завдану шкоду, якщо транспортним засобом, механізмом та іншим небезпечним об'єктом неправомірно заволоділа інша особа (наприклад, при викраденні транспортного засобу). В цьому випадку відповідальність перед потерпілим буде нести особа, яка неправомірно заволоділа небезпечним об'єктом. Якщо управління небезпечним об'єктом передається третій особі без якогось юридичного оформлення (наприклад, передається управління транспортним засобом без оформлення довіреності тощо), вважається, що об'єкт не виходить із володіння його безпосереднього володільця, і саме він буде нести відповідальність за завдану шкоду. У матеріалах справи відсутні будь які відомості про те, що автомобіль [NUMBER] будь яким чином передавався [PERSON] та відсутні будь-які звернення [PERSON] про те, що автомобіль вибув із його володіння не з його волі якимось іншим шляхом ( викрадення, угону тощо) Враховуючи вище викладене, суд, приходить до висновку, що відповідальність за завдану матеріальну шкоду повинен нести власник транспортного засобу, а саме [PERSON] Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст. 61 ЦПК, відповідно до норм якого судом розглянуто спір, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи приписи цивільного законодавства України, обставин встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведення позивачем у судовому засіданні факту спричинення їй шкоди, як власнику транспортного засобу, протиправність дій заподіювача шкоди, вину в заподіяні шкоди, причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою то суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з власника транспортного засобу підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial