Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль») звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1843/73/124631 про надання позичальнику кредиту під заставу нерухомості в розмірі 74750,00 грн. Кредит надано на 72 місяці по 16.11.2013 року, із сплатою 13,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 014/1843/73/124631. Відповідачі у порушення умов договору, зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконували. Станом на 25.10.2013 року заборгованість перед позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» складає 279901,53 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 53801,82 грн.; заборгованість за відсотками - 20998,79 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 205100,92 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання також не з'явились. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує. В матеріалах справи знаходиться клопотання відповідача [PERSON] про зменшення розміру неустойки, оскільки він є вдівцем та на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.73). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 16.11.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1843/73/124631, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кошти в сумі 74750,00 грн. виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідач відповідно до вказаного кредитного договору прийняв на себе зобов'язання виконувати умови цього договору (а.с.6-11). Згідно умов кредитного договору, а саме п.п.3.3 відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами в щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №014/1843/73/124631, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по боргових зобов'язаннях, які виникають з умов кредитного договору № 014/1843/73/124631 (а.с.16,17). Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] виконував умови кредитного договору неналежним чином і станом на 25.10.2013 року, заборгованість за кредитом становить 279901,53 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 53801,82 грн.; заборгованість за відсотками - 20998,79 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 205100,92 грн. (а.с.4,5). Заборгованість за кредитом до цього часу не погашена, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до п.п. 3.1 договору поруки [PERSON] поручився перед банком в тому, що у разі невиконання [PERSON] умов основного зобов'язання в строк, він несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань. Як видно із листа, боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] попереджувались про необхідність погашення боргу (а.с.18,19), однак у добровільному порядку відмовляються виконувати свої зобов'язання перед позивачем. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків. Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 546 ЦПК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти У встановлений договором та законом термін, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймали. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення пені, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 постанови пленуму ВСС від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Як уже вище зазначалося відповідач [PERSON] подав клопотання про зменшення розміру пені у зв'язку з тяжким матеріальним станом, оскільки він є вдівцем та на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Таким чином, беручи до уваги заборгованість відповідачів перед позивачем, враховуючи їх матеріальний стан, суд вважає, що заявлена вимога підлягає зменшенню з 205100,92 грн. до 10000 грн. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у сумі 848,00 грн.

Outcome: partial