Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вона є бабусею та опікуном [PERSON], [INFO]; -рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 3 червня 2016 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; -мати дитини [PERSON] рішенням Хустського районного суду від 21лютого 2014 року визнана безвісно відсутньою на території України; -відповідач добровільно жодним чином не бере участі в утриманні дитини; -відповідач має нерегулярний і мінливий дохід, постійного місця роботи немає, звернулася до суду з позовом та просить: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.22/, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - шляхом направлення йому судових повісток за місцем його реєстрації про виклик до суду на розгляд цієї справи у відповідності до ст.74 ЦПК України /а.с.16-17,20-21, /, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. 31 січня 2017 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 3 червня 2016 року, відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується: рішенням Хустського районного суду /а.с.8/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.5/. Розпорядженням голови Хустської РДА №264 від 29 червня 2016 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у звязку з тим, що батько дитини [PERSON] згідно з рішенням Хустського районного суду від 3 червня 2016 року позбавлений батьківських прав; мати дитини [PERSON] згідно з рішенням Хустського районного суду від 21 лютого 2014 року визнано безвісно відсутню на території України /а.с.6/. Розпорядженням голови Хустської РДА №265 від 29 червня 2016 року над дитиною [PERSON], [INFO], встановлено піклування та призначено опікуном [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України: особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Позивач у своєму позові взагалі не вказала про стан здоровя дитини, про стан здоровя та матеріальне становище відповідача, не надала суду жодних доказів цих обставин. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для її нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; -жодних доказів про обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України, позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково у твердій грошовій сумі - у розмірі по 850грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial