Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» через свого представника у серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31 638,13 грн та судові витрати у розмірі 1 600,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 13.03.2014 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач всі зобов'язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого Договором. Відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 10.08.2017 утворилась заборгованість у розмірі 31 638,13 грн, яка складається з: 12 973,64 грн - тіло кредиту; 5 476,16 грн - відсотки за користування кредитом; 11 205,56 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 482,77 грн - штраф (процентна складова). 04 жовтня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва відкрито провадження по справі. У зв'язку зі зміною типу акціонерного товариства позивач 14 червня 2018 року змінив своє офіційне найменування з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк». У судове засідання 30.07.2018 представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно отримав кредитні кошти від позивача з метою проведення медичної операції. Проте зазначив, що заборгованість позивачем нарахована невірно, а саме в період перебування ним в зоні АТО протиправно нараховано відсотки, штрафи та пеню. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 13.03.2014 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого кредитор відкрив позичальнику картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом у розмірі 15 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.9-25). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.9). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №б/н від 13.03.2014, який перевірено судом, за період з 13.03.2014 по 10.08.2017 відповідач отримав кредитні кошти у загальному розмірі 12 973,64 грн (а.с.7-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З вищенаведеного розрахунку заборгованості по кредитному договору №б/н від 13.03.2014 вбачається, що окрім заборгованості по тілу кредиту позивач також нараховує відповідачу наступну заборгованість: 5 476,16 грн - відсотки за користування кредитом; 11 205,56 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 482,77 грн - штраф (процентна складова)(а.с.7-8). Однак, розраховуючи суму заборгованості за кредитом, позивач не звернув увагу на такі обставини. Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і тривав на час дії кредитного договору від 13.03.2014 (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №306/1157/15-ц, у постанові від 30 травня 2018 року у справі №521/12726/16-ц). Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що сфера дії цього закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов'язок за межами України, та членів їх сімей. Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №1945 від 16.07.2018 відповідач [PERSON] в період з 30.01.2015 по 06.04.2015, з 18.04.2015 по 27.04.2015, з 29.04.2015 по 28.05.2015, з 25.11.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 25.05.2016, з 24.09.2016 по 27.09.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО ОТУ «Донецьк». Враховуючи вищенаведені обставини, судом встановлено, що позивач в період перебування відповідача в районі проведення АТО неправомірно нарахував останньому 5 476,16 грн - відсотків за користування кредитом, 11 205,56 грн - пені; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 482,77 грн - штраф (процентна складова). Відтак у стягненні вищевказаних сум суд вбачає необхідним відмовити. Окрім того з розрахунку заборгованості по кредитному договору №б/н від 13.03.2014 встановлено, що відповідач протягом дії договору сплатив на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 10 117,66 грн, у той час як отримав від позивача тіло кредиту у розмірі 12 973,64 грн, у зв'язку з чим суд вбачає правильним стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 855,98 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 509, 525, 526, 527, 530, 546, 549, 599, 610, 612, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, та

Outcome: partial