Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звернулось до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2019 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» №111011-2111-1000053, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] . 15.03.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 44045,77 грн. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 44045, 77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3219 від 23.05.2019 року та бухгалтерською довідкою №860 від 25.10.2019 року. Винним в даній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. У зв`язку з цим, позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 44045, 77 грн. а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Євроінс Україна» підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2019 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» №111011-2111-1000053, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] . 15.03.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 44045,77 грн., що підтверджується Розрахунком №22957/19 суми страхового відшкодування від 21.05.2019 року. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі Страхового акту № 22957/19 від 23.05.2019 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 44045, 77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3219 від 23.05.2019 року та бухгалтерською довідкою №860 від 25.10.2019 року. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.05.2019 року. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 3219 від 23.05.2019 року та бухгалтерською довідкою №860 від 25.10.2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сплачено на рахунок [PERSON] майнову шкоду в розмірі 44045, 77 грн. Отже, з урахуванням викладеного вище, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved