Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 29.05.2014 уклали кредитний договір №CS16LON05770. Згідно із умовами договору, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 53582,33грн. на термін до 21.11.2014, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. За умовами договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №CS16LON05770. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 26.11.2015 має заборгованість - 79930,57грн., яка складається з наступного: 45521,24грн. - заборгованість за кредитом; 2511,91грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28218,30грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 1000,00грн. - штраф (фіксована частина); 2679,12 грн. - штраф (від суми встановленого кредитного ліміту п. А.1). Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №CS16LON05770 від 29.05.2014 в розмірі 79930грн. 57коп., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за дорученням [PERSON] не зявився. До початку судового засідання подав заяву з проханням проводити судове засідання без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 29.05.2014 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №CS16LON05770, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 53\~582,34грн. (не відновлювальна кредитна лінія), з яких: 50\~046,04грн. на реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг №2129502603 (ліміт на поточний рахунок), укладеним між сторонами; у розмірі 34,00грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна; у розмірі 3\~502,30грн. на оплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.12, 2.3.12, 6.6 цього договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Ліміт кредитування на конкретну дату визначається сумою кредитних коштів, яка на цю дату може знаходитися у користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у Додатку №1 до цього договору (п. А.2.1 договору). Згідно із п. А.3 договору, термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 цього договору). Датою погашення заборгованості є 31-ий день. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день) рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4,51грн. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 23% річних (п. А.6 договору). Пунктом А.7 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобовязань та при реалізації права банку, передбаченого п. А.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмір 0,128% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється із дня, наступного за датою, передбаченої повідомленням. При цьому, проценти за користування кредитом не сплачуються. Відповідно до п. А.8 договору, у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору по сплаті винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню у розмірі вказаному у п. А.7 цього договору від суми простроченого платежу. Згідно із п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору, позичальник зобовязався сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.9, 4.10 цього договру, а також відповідно до графіку зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до цього договору). Здійснювати погашення кредиту у дату сплати згідно графіку зменшення поточного ліміту, вказаному у Додатку №1 до цього договору з урахуванням п. 4.11 цього договору. Пунктом 2.3.3 кредитного договору передбачено, що банк на власний розсуд має право змінити умови цього договору вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором у повному обсязі, шляхом надсилання повідомлення. При цьому, згідно із ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобовязаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобовязується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобовязання за цим договором. Крім того, банк має право при настанні подій, вказаних в п. 2.3.3 даного договору, стягнути кредит до настання термінів, передбачених п. 1.2 цього договору, в т.ч.шляхом звернення стягнення на заставне майно, а також реалізувати свої вимоги, які випливають на підставі цього договору, за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів і поручителів відповідно до чинного законодавства. За користування кредитом в період з дати отримання кредиту по дату погашення кредиту, згідно п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.9 даного договору, а також графіку зменшення поточного ліміту, що вказаний у Додатку №1 до цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, вказаному в п. А.6 цього договору. Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1 даного договору, проводиться у дату сплати процентів (кожного поточного місяця), згідно п. А.6 цього договору. При несплаті процентів в зазначений термін, вони вважаються простроченими. (п. п.4.1, 4.2 договору). Відповідно до п. 4.8 договору, нарахування процентів по кредиту здійснюється у дату сплати процентів, згідно графіку зменшення поточного ліміту, який є невідємним додатком до цього договору. При цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з кількості днів в році 360 днів. День сплати в часовий інтервал розрахунку процентів не враховується. Пунктом 6.1 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, а також згідно п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2 цього договору, термінів повернення кредиту, перердбачених графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до цього договору), а також передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3 цього Договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.3, 4.4 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі вказаному в п.п. А.7, А.8 цього договору. У випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 1000,00грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 кредитного договору ліміту на цілі відмінні від сплати стахових платежів і платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна (п. 6.6 договору). Відповідач не надавав своєчасно до банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором. Пунктом 7.1 договору визначено, що кредитний договір діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за цим договором. Відповідач умови договору, щодо обовязку повернути кошти в строк, не виконує, внаслідок чого, станом на 26.11.2015 має заборгованість - 79930,57грн., яка складається з наступного: 45521,24грн. - заборгованість за кредитом; 2511,91грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28218,30грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 1000,00грн. - штраф (фіксована частина); 2679,12 грн. - штраф (від суми встановленого кредитного ліміту п. А.1). Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання кредитного договору №CS16LON05770 від 29.05.2014, - недійсним чи розірваним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України). Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обовязки та надав відповідачу кредит в розмірі 53 582грн. 33коп., а відповідач, взяті по договору обовязки не виконав, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та інші витрати відповідно до умов договору не повернув, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 79930грн. 57коп. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк слід стягнути судові витрати в сумі 1218грн. 00коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved