Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.08.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 13 738.95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 03.03.2014р. має заборгованість в розмірі 19 355.44 грн., з яких: 11 223.20 грн. - заборгованість за кредитом, 1 941.13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 793.23 - залишок за несплаченим штрафом, передбачним п. 2.2 генеральної угоди, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 897.88 грн. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 355.44 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243.60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечив щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 22.08.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.08.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 13 738.95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 03.03.2014р. підтверджена розрахунком, загальна заборгованість перед позивачем складає 19 355.44 грн., з яких: 11 223.20 грн. - заборгованість за кредитом, 1 941.13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 793.23 - залишок за несплаченим штрафом, передбачним п. 2.2 генеральної угоди, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 897.88 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи дійшов висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 19 355.44 грн. заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 243.60 грн., що стверджується платіжним дорученням № IHB99B0KR0 від 19.03.2014р.

Outcome: approved