Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання на період навчання в розмірі ј частини від всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення 23 років [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що є сином відповідача по справі. За рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 січня 2013 року відповідач сплачував аліменти на користь матері позивача [PERSON] на його утримання у розмірі ј частки від його доходів, починаючи з 14 грудня 2012 року до досягнення повноліття позивача. На даний час позивач досяг повноліття, проживає разом з матір`ю та з 01 вересня 2019 року є студентом денної форми навчання Харківського національного дорожньо-будівельного університету. У зв`язку із продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати без відриву від навчання. Відповідач працює у Харківському національному університеті внутрішніх справі і має достатній рівень доходів, але допомоги не надає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2020 року відкрито провадження по справі. 06 жовтня 2020 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому вказав, що заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Так, відповідач визнає, що є батьком [PERSON] , який досяг повноліття та визнає ту обставину, що позивач продовжує навчання, проте, останній був відрахований з бюджетного відділення та з 01 вересня 2020 року навчається за контрактом. Відповідачу не відома причина, з якої позивач не має можливості продовжувати навчання на бюджетній основі, а припускає, що це пов`язано з несумлінним ставленням до навчання. Позивач має обґрунтувати потребу у матеріальній допомозі, що пов`язана саме з навчанням. У позовній заяві відсутні жодні конкретні обставини, які вказують, які саме витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] та їх документальне підтвердження. Крім того, позовна заява не містить обґрунтованість необхідності переведення позивача на контрактну форму навчання та неможливості продовжити навчання безоплатно. Крім того, особи які досягли 18 років отримують повну дієздатність та можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання виникає лише тоді, коли батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. З огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, необхідно виходити із засад справедливості. Відповідач вважає несправедливим та таким, що накладає непропорційний тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що позивач є повнолітнім та працездатним, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя самостійно. Повнолітня людина обираючи форму навчання має врахувати матеріальні можливості батьків та обирати відповідну цим можливостям форму навчання. Крім того, необхідно також врахувати матеріальні можливості матері, з якою проживає позивач, оскільки вона також зобов`язана приймати участь у матеріальному утриманні сина, якщо в неї є така можливість. Відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину за наступних обставин: не має у власності або володінні транспортних засобів; є власником частини квартири, що була отримана внаслідок приватизації житлового фонду; має матір похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка не є працездатною, інвалідом другої групи, потребує матеріальної та фізичної підтримки; має брата - [PERSON] , який є непрацездатним, інвалідом другої групи внаслідок поранення під час бойових дій та не має можливості надавати матері фізичної та матеріальної допомоги; батько відповідача [PERSON] помер [INFO] , тобто відповідач є єдиною особою, що має можливість надати похилій матері матеріальну та фізичну допомогу. Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка має на утриманні неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , тобто зобов`язання дружини утримувати неповнолітню дитину також впливає на матеріальний стан відповідача, оскільки у них з дружиною спільний бюджет. 13 жовтня 2020 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив в якому вказав, що 04 жовтня 2020 року отримав відзив на позовну заяву з доданими до нього документами. З даним відзивом не згоден, вважає викладені у ньому доводи такими, що не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку надавати позивачу матеріальну допомогу, якої він потребує у зв`язку з навчанням. Так, відповідач зазначив, що йому не відомо чому позивач змінив безоплатну форму навчання на оплатну. Довожу до відома суду, що у зв`язку з оголошенням карантину на території України, у державних навчальних закладах країни було введено дистанційну форму навчання, тобто онлайн-навчання. За такою формою навчання дуже важко засвоїти навчальний матеріал. Крім того, у зв`язку з економічною кризою в країні, яка розпочалася одночасно з введенням карантину, матеріальний стан моєї сім`ї погіршився, виплата аліментів на утримання позивача у найближчий час припинялася, тому позивач вирішив отримати який-небудь дохід та працював неофіційно на дрібних роботах і вказані обставини погіршили його успіхи у навчанні, у зв`язку з чим він не мав можливості успішно скласти іспити після закінчення першого курсу та залишитись на бюджетному навчанні. У зв`язку з потребою у подальшому навчанні, порадившись з матір`ю, між позивачем та ДЗ ВО «Харківський національний автомобільно-дорожній університет» укладено договір про надання освітніх послуг № 1ДГ-20 від 01 вересня 2020 року, за умовами якого позивач продовжує навчання на денній формі контрактного відділення. Що стосується потреби у матеріальній допомозі, яка виникла у зв`язку з навчанням, необхідно зазначити наступне. Вартість навчання до ступеню «Бакалавр» становить загальну суму у розмірі 34500,00 гривень., сплачується вказана сума частинами щосеместру в сумі 5750,00 гривень. Крім витрат на оплату договору про надання освітніх послуг, позивач несе транспортні витрати, так навчальний заклад розташований за адресою: місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого, 25 (найближча станція метро - «Пушкінська»). Оскільки позивач проживає за межами міста, в селищі Безлюдівка, діставатися до навчального закладу доводиться за допомогою двох видів громадського транспорту. Так, в день на проїзд з будинку до коледжу та у зворотному напрямку витрачається 42 гривні, що за місяць складає суму 924 гривень (42 грн. х 22 навчальні дні = 924 гривень на місяць). Крім того, 2 рази на тиждень зайняття з фізкультури проходять в корпусі, що знаходиться вулиці Академіка Павлова в місті Харкові, тобто в ці дні вартість проїзду збільшується на 16 гривень, що складає ще 64 гривні на місяць. На теперішній час жодних навчальних посібників або підручників у паперовому вигляді студентам не видають, джерелом навчальної інформації є відповідні сайти мережі Інтернет, тобто користування цим ресурсом є обов`язковою умовою для навчання у будь-яких навчальних закладах. Оплата користування мережею Інтернет складає 180,00 гривень на місяць. До того ж, навчальна програма складена так, що 5-6 годин на день позивач знаходиться в університеті, а тому харчується в їдальні навчального закладу, вартість якого складає в середньому 30-40 гривень на день, що на місяць складає 770 гривень (35 грн. х 22 дні = 770 грн.) При таких обставинах, мінімальна сума, що потрібна позивачу для продовження навчання, а саме - для оплати проїзду, Інтернет-ресурсу, харчування на день складає 1938,00гривень щомісячно, а також позивач зобов`язаний своєчасно вносити грошові кошти, передбачені договором про надання освітніх послуг. Що стосується можливості матері надавати матеріальну допомогу позивачу, зазначає, що вона працює продавцем, отримує заробітну плату у розмірі приблизно 8000 гривень, повністю несе тягар щодо матеріального утримання позивача. Батько [PERSON] має можливість допомагати матеріально, оскільки він офіційно працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Та обставина, що до відзиву додані докази наявності у батька падчерки та непрацездатної матері не свідчить про те, що він проживає разом з ними однією сім`єю та утримує їх. На час навчання позивач не має можливості влаштуватись на роботу, отримувати самостійний прибуток, оскільки в такому разі не зможе отримати професію. Крім того, до досягнення позивачем повноліття батько неналежним чином виконував обов`язок зі сплати аліментів. 21 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подав суду заперечення на відповідь на відзив, де вказав, що позивач, зазначаючи про розмір своїх витрат, не посилається на будь-які докази, які підтверджують ці витрати, не надає відомості про розмір доходу матері, яка також має приймати участь в утриманні сина, який продовжує навчатися. Крім того, відповідач проживає однією сім`єю з непрацездатною матір`ю, своєю дружиною та її дочкою від попереднього шлюбу, тобто вони мають єдиний сімейний бюджет, а тому непрацездатність матері та наявність неповнолітньої дочки у дружини впливають на матеріальне становище відповідача. Також, відповідач перебуває на обліку у невропатолога щодо залишкових явищ черепно-мозкової травми з астенічним синдромом, а також у кардіолога з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеню. Оскільки стан здоров`я батьків враховується при вирішенні питання про призначення аліментів, вважає вказані обставини суттєвими для справи. Крім того, позивач має можливість працювати та навчатися на заочній формі навчання з метою забезпечення собі прожиткового мінімуму. Позивачем не надано доказів, що спеціальність, на якій він навчається є лише на денному відділенні. Таким чином, відповідач вважає доведеним та документально підтвердженим відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, так як його сімейний та матеріальний стан, а також стан здоров`я буде погіршеним внаслідок матеріальних додаткових витрат. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та врахувати доводи, що викладені у відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні проти вимог позивача заперечував, просив у їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позов та письмових запереченнях. Крім того, вказав, що розмір його заробітної плати на місяць в середньому складає приблизно 8000,00 гривень. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] , що видано 17 червня 2002 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 31 від 17 червня 2002 року та свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] , видане 17 червня 2002 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 4 від 17 червня 2002 року. За даними довідки № 34/638, наданої 30 червня 2020 року Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу дорожньо-будівельного факультету Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, денної форми навчання з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року навчається на бюджетній основі. Закінчення навчання 30 червня 2023 року. З 01вересня 2020 року [PERSON] перейшов на контрактну форму навчання в Харківському національному автомобільно-дорожнім університеті, де загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 34500,00 гривень, в тому числі за 2020/2021 навчальний рік - 11500,00 гривень, за 2021/2022 навчальний рік - 11500,00 гривень; за 2022/2023 навчальний рік - 11500,00 гривень, що підтверджується договором про надання освітніх послуг № 1ДГ-20, укладеним 01 вересня 2020 року між Державним закладом вищої освіти «Харківський національний автомобільно-дорожній університет» в особі ректора [PERSON] та [PERSON] . За даними довідки про реєстрацію місця проживання особи № 306 від 12 жовтня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів в ТОВ «ЮТРІ», за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року загальна сума її доходу становить 30935,55 гривень ( квітень 2020 року 5034, 43 грн.; травень 2020 року 5001,66 грн.; червень 2020 року 5106,25 грн.; липень 2020 року 4750,00 грн.; серпень 2020 року 4750,00 грн.; вересень 2020 року 6293,21 грн.) Також суду надані: копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 січня 2013 року; копія паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданий 25 травня 2018 року, орган що видав: 6351; карта фізичної особи-платника податків на ім`я [PERSON] ; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 6351-1685648-2018, сформований 05 червня 2018 року; копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 13 січня 2001 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області; копія свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , видане 18 вересня 2020 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, відповідно до якого 18 вересня 2020 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] », актовий запис 26 від 18 вересня 2020 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , видане 06 вересня 2010 року Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області; копія паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 15 листопада 2000 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області; довідка МСЕ № 141402 на ім`я [PERSON] ; довідка МСЕ № 008951 на ім`я [PERSON] , 1963 року народження, видана 13 вересня 1999 року; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 28 лютого 1969 року РАЦС Белгородського району Белгородської області; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , видане 11 жовтня 2010 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис 107; акт № 301/469 дослідження стану здоров`я на ім`я [PERSON] , виданий 01 жовтня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством Харківської районної ради «Мерефянська центральна районна лікарня»; акт від 18 жовтня 2020 року, виданий депутатом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, яким встановлено, що [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , 1941 року народження, дружиною [PERSON] , 1986 року народження, та донькою дружини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць в період з 1 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року встановлений в розмірі 2197 гривень. Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково в наступному. Враховуючи що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на денному відділенні і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на період навчання починаючи з 16 липня 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що з 1 липня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць встановлений в розмірі 2197 гривень, позивач навчається на денній формі і не має можливості працювати, проживає з матір`ю, яка отримує заробітну плату у середньому у розмірі 5155,90 гривень на місяць, і несе основний тягар по утриманню сина. Також, суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи і отримує дохід розмір якого на місяць складає приблизно 8000,00 гривень, що не заперечував у судовому засіданні позивач, тому суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього сина має складати 1/5 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що приблизно складає 1600,00 гривень і вказана сума є меншою за встановлений державною прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць в розмірі 2197 гривень (сума вказана станом на день розгляду справи), при цьому суд критично розцінює посилання відповідача на неможливість платити аліменти на утримання повнолітнього сина та не приймає їх до уваги, оскільки надання матеріальної допомоги матері, яка має пенсійне забезпечення держави, є з боку відповідача добровільним і доказів, що це є його обов`язком відповідач суду не надав; утримання дочки дружини є обов`язком батька цієї дитини і не є обставиною, яка звільняє відповідача від обов`язку утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, як не є обставиною, що звільняє від сплати аліментів перебування на амбулаторному лікуванні, оскільки даних, що за станом здоров`я відповідач не має можливості працювати суду не надано. На підставі викладеного, суд частково задовольняє вимоги позивача, питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.

Outcome: partial