Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, так як відповідач зловживав спиртними напоями. В 2013 році відповідач залишив сім'ю та в даний час проживаємо окремо. Жодних стосунків вони не підтримують. Миритись з відповідачем вона не бажає. Вважає, що їхня сім'я розпалася і зберегти її не можливо, а тому вона твердо має намір розірвати шлюб. В судове засіданні позивач не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, не погоджується на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій визнає позовні вимоги, погоджується на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Перевіривши законність визнання позову суд вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 3 жовтня 2002 року, серії [NUMBER] (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 03.10.2002 року, актовий запис № 7. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення, підтвердженням чого є їх заяви подані до суду. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 121,80 грн.

Outcome: approved