Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20 жовтня 2015 року в сумі 13 197 грн. 30 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 жовтня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг. Позивач зазначає, що він свої обовязки за договором виконав, надавши відповідачу кошти в кредит, а відповідач, [PERSON], не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 15 листопада 2016 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 13 197 грн. 30 коп. Представник позивача, ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 20 жовтня 2015 року шляхом підписання відповідачем заяви разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до підписаної заяви, [PERSON] підтвердила, що підписана заява разом із разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з повернення кредиту та виплати винагороди банку. Згідно із пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф , розмір якого встановлено тарифами договору. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 15 листопада 2016 року становить 13 197 грн. 30 коп., що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 5 784 грн. 90 коп., заборгованості по відсоткам розмірі 1 697 грн. 67 коп., пені в розмірі 4\~610 грн. 10 коп., заборгованості по судовим штрафам в розмірі 1 104 грн. 63 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 600 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved