Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22 січня 2008 року в розмірі 501, 76 дол. США станом на 31 жовтня 2017 року.; стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним і банком договір. Позивач зазначає, що він виконав свої зобовязання за вказаним договором, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 31 жовтня 2017 року він мав заборгованість перед банком в розмірі 5\~625, 24 дол. США. Від зазначеної суми боргу відповідачем віднято суму в розмірі 5\~165, 13 дол. США, яка була стягнута з відповідача на користь позивача на підставі наказу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 березня 2010 року та рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2011 року. Таким чином, як зазначає позивач, станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість [PERSON] із врахуванням нарахованих штрафів становить 501, 76 дол. США, що за курсом 26,82 складає 13\~457 грн. 16 коп. Представник позивача, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 06 грудня 2007 року шляхом підписання відповідачем заяви разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Із підписаної заяви вбачається, що [PERSON] підтвердив, що підписана заява разом із разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із пунктом 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з повернення кредиту та виплати винагороди банку. Згідно із пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання [PERSON] належним чином своїх зобовязання перед позивачем за договором кредиту, на підставі судового наказу, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області 09 березня 2010 року по справі №2н-35/2010, з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто суму боргу за кредитним договором б/н від 06 рудня 2007 року в розмірі 19\~369 грн. 38 коп. Окрім того, рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2011 року по справі №2-2022/11 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто суму боргу за договором кредиту б/н від 06 грудня 2007 року в розмірі 1\~865 грн. 97 коп. Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти по картковому рахунку 4149625323241024, відкритому на імя [PERSON], вбачається, що на підставі пунктів 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, якими передбачено право банку на зміну в будь-який момент кредитного ліміту, 30 січня 2008 року було змінено кредитний ліміт, а саме встановлено в розмірі 3\~000, 00 дол. США. Відповідач, [PERSON], своїх зобовязань за договором кредиту не виконує належним чином, та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року становить 5\~625,24 дол. США, що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 1\~850, 07 дол. США, заборгованості по відсоткам розмірі 3\~183, 17 дол. США, заборгованості по пені та комісії в розмірі 592,00 дол. США. Таким чином, за виключенням суми, стягнутої за зазначеними вище судовими рішеннями, та з врахуванням нарахованого штрафу в розмірі 41, 65 дол. США, станом на 31 жовтня 2017 року сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 501, 76 дол. США. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, дострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення відсотків, пені, збитків та інших штрафних санкцій, передбачених договором, до дня повного розрахунку. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору. Однак, при визначенні суми боргу, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з положень частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Згідно із положеннями частини 1 статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, положення частини 2 статті 524 та частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного Банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 01 березня 2017 року по справі №6-284цс17. Згідно офіційного курсу валют Національного банку України, встановленого на день ухвалення рішення 16 квітня 2018 року, курс української гривні до долара США становить 26, 12 грн. за 1,00 дол. США. За викладених обставин, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в перерахунку на українську гривню, згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на день ухвалення рішення, становить 13\~105 грн. 97 коп. (26,12 * 501, 76). На підставі викладеного, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту підлягають задоволенню в розмірі 13\~105 грн. 97 коп., у звязку із чим вимоги позову підлягають частковому задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial