Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за 2006 рік, 2008 - 2009 роки, 2011 - 2012 роки, 2014 2017 роки в сумі 106128,88 грн. Позов вмотивований тим, що він працював у ТОВ «Мостобудівельний загін 112», 17.04.2017 р. був звільнений за власним бажанням. У день звільнення остаточний розрахунок роботодавцем з ним не проведено. Відповідач в судове засідання 08.02.2019 р. не з'явився, подав клопотання про приєднання доказів - довідки від 31.01.2019 р. про розмір заборгованості., крім того, відповідач просив відкласти розгляд справи у звязку з відрядженням представника в період з 08.02.2019 р. по 11.02.2019 р. згідно наказу № 30-к від 07.02.2019р. Суд у звязку з першою неявкою відповідача судове засідання відклав. У друге судове засідання 11.03.2019р. представник відповідача повторно не явився, подав клопотання про відкладення судового засідання у звязку з відрядженням представника згідно наказу від 06.03.2019р. (відрядження з 11.03.2019р. по 12.03.2019р.). Суд у даному клопотанні відмовив, виходячи з того, що дана неявка є повторною, що відповідачем є юридична особа, тому відрядження одного працівника (представника начальника ВП та ЕА) не є причиною поважною для неявки в суд іншого . При цьому суд також врахував, що відповідач мав достатньо часу для подання суду всіх наявних у нього доказів та для подання відзиву з усіма наявними у відповідача аргументами та запереченнями проти позову, та/або для подання письмових пояснень представника відповідача, які він мав намір дати в судовому засіданні. Суд враховував, що даний спір є трудовим, для якого встановлено скорочені строки розгляду, не вбачив підстав для визнання явки представника відповідача (для дачі особистих пояснень) в судове засідання обовязковою, не вбачив підстав для відкладення судового засідання. Заявою від 11.03.2019р. позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати з урахуванням даних з довідки, наданої відповідачем про дійсний борг по зарплаті на день подання довідки; просив стягнути заборгованість із заробітної плати у розмірі 45699, 75 грн. згідно довідки позивача про заборгованість від 31.01.2019р. Враховуючи, що відповідач, який неодноразово і з причин, що не визнані судом поважними, не з'явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення судових засідань з причини чергової неявки представника відповідача, враховуючи, що даний спір є трудовим і передбачає скорочені строки розгляду справи, враховуючи, що відповідач відзиву не подав, а також враховуючи наявність згоди позивача та його представника на заочний розгляд справи, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Дослідивши подані учасниками справи докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: З копії трудової книжки встановлено, що з 21.01.2004 р. позивач працював у ТОВ «Мостобудівельний загін № 112». Згідно запису трудової книжки від 17.04.2017 р. позивач звільнений за власним бажанням на підставі наказу № 36-к від 14.04.2017 р. З наданої відповідачем [PERSON] про заборгованість заробітній платі станом на 31.01.2019р., яка позивачем не оспорювалась, встановлено, що існує заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, а саме за квітнень 2016 року 7369,74 грн., за травень 2016 року -8850,00 грн., за червень 2016 року -9787,00 грн., за липень 2016 року 9788,53 грн., за січень 2017 року 2550,00 грн., за лютий 2017 року 7354,48 грн., всього 45699,75 грн., довідка видана за підписом директора і головного бухгалтера. Таким чином, заборгованість із заробітної плати, з урахуванням часткової сплати під час розгляду справи, складає 45699,75 грн. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~21\~КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по виплаті зарплати та проведення розрахунку зі звільненим працівником нема. Відповідач не заперечує факту наявності заборгованості із заробітної плати і її розміру і не заперечує затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача всієї наявної заборгованості по заробітній платі у розмірі 45699,75 грн. Позов підлягає задоволенню,

Outcome: approved