overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, яка розташована в с. Ріжки, Житомирського району, як за спадкоємцем після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак так як в державному акті на право власності на дані земельні ділянки та у витягах з Державного земельного кадастру не співпадають місце знаходження цієї земельної ділянки, позивачу, як спадкоємцю за заповітом, нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання сторони не з'явились, проте їх представники звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, представник позивача позов підтримує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у відповідності державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №015367, виданого 20.12.1999 року на ім'я [PERSON], останньому належала земельна ділянка, загальною площею 0,85 га, яка розташована в с. Ріжки, Житомирського району. Однак, в даному акті та у витягах з Державного земельного кадастру не співпадають місце знаходження цієї земельної ділянки, що є перешкодою для прийняття позивачем спадщини у вигляді даної земельної ділянки. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON]; згаданим державним актом на право власності на землю серії І-ЖТ №015367, виданого 20.12.1999 року, згідно якого місце знаходження спірної земельної ділянки зазначено, як с. Ружки; витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-1801051502014, №НВ-1801051102014, №НВ-1801051182014 та №НВ-1801051252014 від 22.05.2014 року, у відповідності до яких спірна земельна ділянка, розташована в с. Ріжки, Житомирського району; листом державного нотаріуса №1131/01-16 від 29.07.2014 року, відповідно до якого позивач є спадкоємцем померлого [PERSON], а також постановою нотаріуса №1130/02-31 від 29.07.2014 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із тим, що у вищевказаному державному акті на землю та витягах з Державного земельного кадастру місце розташування цієї земельної ділянки є різним. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0450 га, кадастровий номер 1822086800:04:000:0317, яка призначена для ведення садівництва, та розташована в товаристві «Кооператор» масиву «Станишівський», Станишівської сільської ради, Житомирського району. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 01.10.2008 року він є власником спірної земельної ділянки. Однак, після укладення вказаного договору він не отримав новий державний акт про його право власності на землю. У зв'язку із цим та змінами у законодавстві він не може в даний час зареєструвати право власності на землю в Реєстраційній службі Житомирського районного управління юстиції та відповідно реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, однак представник Реєстраційної служби звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Інші відповідачі причини неявки не повідомили, тому суд розглянув справу без їх участі, оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,0450 га, кадастровий номер 1822086800:04:000:0317, яка призначена для ведення садівництва, та розташована в товаристві «Кооператор», масиву «Станишівський», Станишівської сільської ради, Житомирського району. Викладений факт підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема, державними актами, виданого 08.12.1994 року на ім'я [PERSON], згідно якого остання була власником спірної земельної ділянки (а.с. 15), договором купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 01.10.2008 року, відповідно до якого [PERSON] продала вказану земельну ділянку позивачу (а.с. 6-7), витягом з Державного земельного кадастру №НВ-1800509362013 від 04 вересня 2013 року, у відповідності до якого 04.09.2013 року здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки і їй присвоєно кадастровий номер 1822086800:04:000:0317 (а.с. 12), а також рішенням Житомирського районного суду від 06 грудня 2013 року, яким встановлено той факт, що Реєстраційна служба відмовила позивачу у реєстрації за ним права власності на цю земельну ділянку, оскільки останній після укладення вказаного договору купівлі-продажу не отримав новий державний акт (а.с. 20). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявність того факту, що державні органи не визнають право власності позивача на спірну земельну ділянку, яка йому належить, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0587 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована в товаристві «Гранат», Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємцем після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на цю землю, виданого на ім'я померлого. В судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути справу без їх участі, представник позивача позов підтримує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0587 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована в товаристві «Гранат», Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, належить померлому [PERSON], після смерті якого спадкоємцем за законом є позивач. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], копією державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, виданого 22 грудня 1998 року на ім'я [PERSON], договором дарування від 28.05.2003 року, згідно якого [PERSON] подарувала спірну земельну ділянку [PERSON], листом нотаріуса №20/02-14 від 06.02.2015 року, відповідно до якого позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], а також постановою нотаріуса №33/02-31 від 24.02.2015 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на цю землю, виданого на ім'я померлого. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер 1822083000:06:000:1565, яка призначена для ведення садівництва, та розташована в садовому товаристві «Хлібороб» Барашівського масиву Іванівської сільської ради Житомирського району. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 19.03.2004 року він є власником спірної земельної ділянки. Однак, після укладення вказаного договору він не отримав новий державний акт про його право власності на землю. У зв'язку із цим він не може реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без їх участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, позивачем не надано будь-якого належного доказу на підтвердження того факту, що Іванівською сільською радою порушується, не визнається або оспорюється його право власності на спірну земельну ділянку, або, що позивач не може реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, яка розташована в [ADDRESS], як за спадкоємцем після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю державного акту на цю земельну ділянку. В судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримує, а представники відповідача та третьої особи покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0607 га, кадастровий номер 1822083200:06:001:0954, яка розташована в [ADDRESS], належить померлому [PERSON], після смерті якого спадкоємцем за заповітом є позивач. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом від 28.02.2013 року, згідно якого [PERSON] заповів все своє майно позивачу, довідкою виконкому Кам'янської сільради, згідно якої [PERSON] передавалась у приватну власність спірна земельна ділянка, однак державний акт на право власності на цю землю не видавався, витягом з Державного земельного кадастру №НВ-1800668232013 від 06 листопада 2013 року, у відповідності до якого 06.11.2013 року здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки і їй присвоєно кадастровий номер 1822083200:06:001:0954, листом нотаріуса №2294/01-16 від 16.12.2013 року, відповідно до якого позивач є спадкоємцем померлого [PERSON], а також постановою нотаріуса №2293/02-31 від 16.12.2013 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю державного акту на право власності цю земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 1822083800:04:001:0179, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, та розташована в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору дарування від 24.12.2008 року він є власником спірної земельної ділянки. Однак, після укладення вказаного договору він не отримав новий державний акт про його право власності на землю. У зв'язку із цим та змінами у законодавстві він не може в даний час зареєструвати право власності на землю в Реєстраційній службі Житомирського районного управління юстиції та відповідно реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі, представник Корчацької сільради позов визнає, а Реєстраційної служби при вирішення спору покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер 1822083800:04:001:0179, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, та розташована в [ADDRESS]. Викладений факт підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема, державним актом серії ІІІ-ЖТ №014751, виданого 18.11.1997 року на ім'я [PERSON], згідно якого останній був власником спірної земельної ділянки (а.с. 16), договором дарування від 24.12.2008 року, відповідно до якого [PERSON] подарував вказану земельну ділянку позивачу (а.с. 15), витягом з Державного земельного кадастру №НВ-1800820272014 від 16 січня 2014 року, у відповідності до якого 18.11.1997 року здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки і їй присвоєно кадастровий номер 1822083800:04:001:0179 (а.с. 19), а також листом Реєстраційної служби №133/18/2.208/2.208 від 16.01.2014 року про відмову позивачу у реєстрації за ним права власності на цю земельну ділянку, оскільки останній після укладення вказаного договору дарування не отримав нового державного акту (а.с. 6-7). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявність того факту, що державні органи не визнають право власності позивача на спірну земельну ділянку, яка йому належить, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,2 га, кадастровий номер 1822083200:06:001:0577, яка розташована в [ADDRESS], як за спадкоємцем після смерті його матері [PERSON], що померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його матері залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак приватний нотаріус Житомирської міського нотаріального округу відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за померлою не зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує. Відповідачі до суду також не з'явилися і звернулися до з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі, [PERSON] позов визнає, а представник сільради при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,2 га, кадастровий номер 1822083200:06:001:0577, яка розташована в [ADDRESS], належить померлій [PERSON], після смерті якої спадкоємицями за законом є позивач та відповідач [PERSON], який, в свою чергу, відмовився від отримання спадщини у вигляді спірної земельної ділянки на користь позивача. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), державним актом серії ЯГ №808763 від 09.09.2008 року на право власності на земельну ділянку, згідно якого [PERSON] належала спірна земельна ділянка (а.с. 6), договором дарування від 02.06.2011 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала дану земельну ділянку [PERSON] (а.с. 13), договором про поділ спадкового майна від 16.03.2013 року та договором про внесення доповнень до договору про поділ спадкового майна від 21.12.2013 року, згідно яких позивач та відповідач [PERSON] домовились, що частина спадщина у вигляді спірної земельної ділянки переходить у власність позивача (а.с. 14, 15), листом нотаріуса №13 від 04.02.2013 року, згідно якого єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та відповідач [PERSON] (а.с. 28), а також постановою нотаріуса від 04.02.2014 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із тим, що не було надано державний акт на право власності на дану земельну ділянку (а.с. 27). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,3343 га, кадастровий номер 1822084400:03:001:0355, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, і розташована в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 10.02.2003 року він є власником спірної земельної ділянки. Після отримання вказаних земельної ділянки у дар він не отримав нового державного акту про його право власності на землю. У зв'язку із цим та змінами у законодавстві позивач не може в даний час зареєструвати право власності на землю в Реєстраційній службі Житомирського районного управління юстиції та відповідно реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання також не з'явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі, представник Ліщинської сільради позов визнає, а представник Реєстраційної служби при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,3343 га, кадастровий номер 1822084400:03:001:0355, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, і розташована в [ADDRESS]. Викладений факт підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема, державним актом серії ЖТ 08-18 №001051 від 16.09.2002 року, згідно якого [PERSON] була власником спірної земельної ділянки (а.с. 14), договором дарування від 10.02.2003 року, згідно якого [PERSON] подарувала позивачу вказану земельну ділянку (а.с. 6), витягом з Державного земельного кадастру №НВ-1800410132013 від 18 липня 2013 року, у відповідності до якого 18.07.2013 року здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки і їй присвоєно кадастровий номер 1822084400:03:001:0355 (а.с. 7), а також листом Реєстраційної служби №1456/10/2.2-08 від 24.07.2013 року про відмову позивачу у реєстрації за ним права власності на цю земельну ділянку, оскільки останній після отримання її у дар не отримав нового державного акту (а.с. 18). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявність того факту, що державні органи не визнають право власності позивача на спірну земельну ділянку, яку йому належить, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,0218 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємцем після смерті його матері [PERSON], що померла [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак так як в державному акті на право власності на дану земельну ділянку наявні виправлення, позивачу, як єдиному спадкоємцеві за заповітом після смерті матері, нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився і звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №030263, виданого 03.01.2002 року на ім'я [PERSON], останній належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0218 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, Житомирського району. Однак, в даному акті наявні виправлення, зокрема прізвище матері позивача виправлено з [PERSON] на [PERSON], що є перешкодою для прийняття позивачем спадщини у вигляді спірної земельної ділянки. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], згаданим державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №030263, виданого 03.01.2002 року, заповітом від 20.10.2003 року, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, листом нотаріуса №1878/01-16 від 31.10.2013 року, відповідно до якого позивач є спадкоємцем померлої [PERSON], а також постановою нотаріуса №1877/02-31 від 31.10.2013 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із виправленнями в державному акті на цю земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved