Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду із указаним вище позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року з [PERSON], [PERSON] в сумі 301451,62 грн. та витрати по сплаті судового збору. На обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2014 року між ПАТ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року. За вказаним кредитним договором [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 226880,00 грн. строком повернення кредиту до 15.04.2019 року. Сплата відсотків за користування кредитом сторонами визначена в розмірі 16,50 річних, згідно з п. 1.2 кредитного договору. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. Але, свої зобовязання належним чином не виконувала, а тому станом на 21.10.2016 року за договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року рахується заборгованість в загальному розмірі 301451,62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 219374,18 грн., заборгованості по відсотках 82077,44 грн. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором №225RNCA141050001, між Банком та [PERSON] (надалі - Поручитель) укладений Договір поруки № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року. За умовами вказаного Договору поруки, Поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просив стягнути солідарно відповідачів суму заборгованості в розмірі 301451,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 219374,18 грн., заборгованості по відсотках 82077,44 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 4521,77,00 гривень. Представником позивача суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі. З заяви представника позивача також вбачається, що останній не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Відповідач [PERSON] був повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик відповідачів в газеті «Урядовий курєр» № 36 від 24 лютого 2017 року. Будь-яких заяв від відповідачів на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобовязального права. Судом встановлено наступне. Встановлено, що між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 226880,00 грн. строком повернення кредиту до 15.04.2019. Процентна ставка 16,50 % річних (а.с.8-18). В свою чергу, відповідно до п.4.4. кредитного договору, позичальник [PERSON] зобовязалась погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів щомісяця до 15 числа наступного місяця включно. Відповідно до п.4.5. кредитного договору, відсотки за користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 15 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення строку користування кредитом, зазначеного в п.1.3. даного договору. В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року було укладено договори поруки № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року з [PERSON] (а.с.19-22), за яким [PERSON] відповідно є поручителем [PERSON] За умовами вказаного Договору поруки, Поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. Договору поруки). Відповідно до п.3.1 договору поруки, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 15 квітня 2022 року. Відповідач [PERSON] станом на 21.10.2016 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року (а.с.28-29) вбачається, що станом на 21.10.2016 року існує заборгованість у сумі 301451,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 219374,18 грн., заборгованості по відсотках 82077,44 грн. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1\~ст. 3 ЦК України. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачами встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно з ч. 1,3 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заборгованість за договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року в сумі 301451,62 грн. станом на 21.10.2016 р. підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.28-29), який перевірений і суд вважає його правильним і вірним. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved