Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14924 грн. 19 коп. Позов мотивує тим, що 18 серпня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.12.2 умов договору в разі непогашення боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 11.04.2017 виникла заборгованість в розмірі 14924 грн. 19 коп., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Від представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно зі ст. 280 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення,. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, оскільки останній підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідно до п.2.1.1.12.2 умов договору в разі непогашення боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік зі сплатою відсотків. Відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 11.04.2017 року виникла заборгованість в розмірі 14924,19 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4), така складається з: тіла кредиту 4073,69 грн., заборгованості по відсотках 2046,51 грн., нарахованої пені 7617,12 грн., заборгованості по судових штрафах 1186,87 грн. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved