Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.07.2007р. № 6/4/2007/840-К/433 від 22.06.2007р. стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 1418864 гривні 92 коп. та судові витрати по справі у розмірі 3441 грн.00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір 22.07.2007р. зобов»язання за яким останній не виконує належним чином, у зв»язку з чим у нього утворилась заборгованості у вищезазначеному розмірі. [PERSON] у поручителем за даним кредитним договором, отже, має відповідати солідарно за невиконання умов кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечували частково та просили відмовити в задоволенні позовних вимог щодо [PERSON], оскільки сплив термін позовної давності за договором поруки. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі доводів сторін та наданих ними доказів щодо обставин справи, досліджених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22 червня 2007р. ВАТ комерційний банк «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір № 6/4/2007/840-К/433, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 92000,00 доларів США для придбання у власність нерухомого майна будинку № 5а за адресою: Харківська область, Валківський р-н, с.Перекіп, вул.Суворова, зі сплатою відсотків у розмірі 12,49 % річних від суми кредиту та строком до 21 червня 2027 року. Як вбачаєтсья з пояснень представника позивача, [PERSON] свої зобов»язання за даним договором не виконує, у зв»язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 1418864 гривні 92 коп., яка складається з: заборгованість по кредиту- 92000,00 долари США, що становить 735356,00 грн., заборгованість за відсотками 66178,56 доларів США, що становить 528965,22 грн., заборгованість по пені 10134,88 доларів США, що становить 81008,10 грн. та штраф (10%) 9200,00 доларів США, що становить 73536,60 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. Відповідно до вимог ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України « Про банки та банківську діяльність» за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який несвоєчасно повернув суму позики, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь позивача підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що 22 червня 2007 року з метою належного виконання умов вищезазначеного кредитного договору між ВАТ Комерційний бакн «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 6/4/2007/840-К/433, відповідно до умов якого поручитель зобов»язався відповідати за належне виконання кредитором умов кредитного договору № 6/4/2007/840-К/433 від 22.06.2007р. у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, в п.п.2.1.-2.3 договору поруки від 22 червня 2007 року № 6/4/2007/840-П/434 зазначено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов»язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконаня позичальником зобов»язання в цілому чи в будь-який його частині не будуть виконані, а також при умові обо»язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов»язання позичальника в цілому ( або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобов»язаний виконати взяті на себе зобов»язання по цьому договору, не пізніше 3 банківських дніів з моенту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов»язань і необхідності їх виконання поручителем. У повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних позичальником зобов»язань. А також розрахунок суми штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити. Однак, жодних документів на підтвердження направлення [PERSON], як поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов»язання, позивачем до суду не надано. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові суд від 29 січня 2014р. по справі № 6-155цс13, вбачається наступне. Відповідно до вимог ч.2 т.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно дз положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання, не пред»явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов»язання, суд вважає, що зобов»язання за договором поруки припинилися. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial