Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення, зазначивши, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.12.2007 року уклали кредитний договір № ZPSGK0000000009. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору [PERSON] зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 47300,00 (Доларів США) строком до 27.12.2027 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 27.12.2007 року уклали договір іпотеки № ZPSGK0000000009. Згідно з п. 35.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 120,80 кв.м., житловою площею 63,60 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач зазначає, що свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 09.11.2009 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 120,80 кв.м., житловою площею 63,60 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, позивач вважає, що всі інші мешканці підлягають виселенню з житлового дому, розташованого а адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4. Позивачем також вказано, що договором іпотеки, укладеним між позивачем та відповідачем, передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Враховуючи все вищевикладене, позивач просить суд постановити рішення по справі, яким виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому а адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4, а також стягнути судові витрати з відповідача. 06 листопада 2014 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі. 26 березня 2015 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року заява відповідача [PERSON] задоволена, скасовано заочне рішення від 06 листопада 2014 року та справу призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні та розгляді справи за його відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, пояснень суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.12.2007 року уклали кредитний договір № ZPSGK0000000009. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору [PERSON] зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 47300,00 (Доларів США) строком до 27.12.2027 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 27.12.2007 року уклали договір іпотеки № ZPSGK0000000009. Згідно з п. 35.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 120,80 кв.м., житловою площею 63,60 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач зазначає, що свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 09.11.2009 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 120,80 кв.м., житловою площею 63,60 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 19.05.2014 року позивачем направлено вимогу № 30.1.0.0/2-894 від 16.05.2014 року відповідачу [PERSON], щодо звільнення житлового будинку в тридцяти денний строк, даний факт підтверджується Реєстром № 2231 поштовий відправлень. Таким чином, всі інші мешканці підлягають виселенню з житлового дому, розташованого а адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Привокзальна, буд. 4. Крім того відповідно до ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Договором іпотеки, укладеним між позивачем та відповідачем, передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з постановленням рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved