Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором № б/н від 22.02.2011 року у розмірі 8496,17 грн., з яких 5546,05 грн. - заборгованість за кредитом, 1669,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 400,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 380,77 грн. - штраф (процентна складова), також просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 лютого 2011 року сторони уклали договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 грн., який в наступному змінювався і станом на 06.06.2013 року складав 5700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на залишок заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, процентами за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 8496,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду заяві просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 22 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, який складається із Анкети-заяви, Пам'ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами цього договору банк (позивач) надає позичальнику (відповідачу) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на залишок заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентами за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає згоду на те, що банк в будь-який момент може змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Як свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти станом на 18.03.2011 року позивачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., 26.02.2013 року цей ліміт був збільшений до 2000,00 грн., 24.05.2013 року - до 5200,00 грн., 06.06.2013 року - до 5700,00 грн. Порядок нарахування та сплати процентів, а також порядок погашення боргових зобов'язань встановлені пунктом 2.1.1.12 Умов і правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомилася та погодилася. Виходячи з наданих позивачем розрахунків, станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 22.02.2011 року складає 8496,17 грн., з яких 5546,05 грн. - заборгованість за кредитом, 1669,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 400,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 380,77 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, до договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором № б/н від 22 лютого 2011 року у розмірі 8496,17 грн.

Outcome: approved