Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що з 27.09.2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, який не розірвано. Від даного шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], 2003 року народження, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки з 2013 року, перестали вести спільне господарство, шлюб існує формально. При цьому позивач з підстав ст. 180 СК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача, оскільки між батьками не досягнута згода з приводу утримання та забезпечення їх спільної дитини, а доходу, що отримує позивач недостатньо для забезпечення належного рівня життя дитини. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до повноліття дитини . Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Від представника через канцелярію суду надійшла заява, у якій представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу просила слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги заявлені до відповідача визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів. Повноваження представників судом перевірені. За таких обставин, суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України) Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 27.09.2002 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 718. Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 187. З 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинено. Спільне господарство не ведеться. Поджружжя проживають разом, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, позивач самостійно дбає та утримує спільну із відповідачем дитину. З пояснень викладених у позові вбачається, що позивач отримує сукупний дохід на місяць у розмірі 1000,00 грн., чого не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини та її самої. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з січня 2015 року - 1286 гривень, з грудня - 1455 гривень. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальне становище неповнолітньої дитини, необхідність у забезпеченні їй належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від того із батьків, з ким вона проживає та який забезпечує її всім належним та необхідним, чого вона потребує у відповідному віці (належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи обов'язок батька на утримання дитини для збереження того рівня життя, який би вона мала при сумісному проживанні з обома батьками, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved