Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати факт володіння [PERSON], померлою [INFO] року, ? частиною житлового будинку літ. «А-1», який складається з квартири № 1, загальною площею 35,60кв.м., житловою площею 14,00кв.м., допоміжною площею 11,60кв.м. та площею літніх приміщень 10,00кв.м., з відповідними надвірними будівлями: гаражем літ. «Л», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», льохом літ. «Д» за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору дарування, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою від 03.02.1965р. за реєстровим № 121; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 121,00кв.м., житловою площею 64,40кв.м., яка (? частина) складається з квартири № 1, загальною площею 35,60кв.м., житловою площею 14,00кв.м., допоміжною площею 11,60кв.м. та площею літніх приміщень 10,00кв.м., з відповідними надвірними будівлями: гаражем літ. «Л», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», льохом літ. «Д» за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, який зареєстровано по праву власності за [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою від 03.02.1965р. за реєстровим № 121. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 08.06.1998р. він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], при цьому фактично він проживає з 13.11.1989р. Зазначений житловий будинок складається з двох окремих квартир та зареєстровано в ? частині за [PERSON] та в ? частині за [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своєму сину - [PERSON]. [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але фактично прийняв спадщину шляхом управління та володіння житловим будинком [ADDRESS], який належав померлій [PERSON]. 27 квітня 1964 року [PERSON] одружився з бабусею позивача - [PERSON], яка після одруження взяла його прізвище. Від першого шлюбу [PERSON] мала доньку - [PERSON], яка є матір'ю Позивача. Після одруження у 1981 році матір позивача взяла прізвище [PERSON]. З 13 листопада 1989 року, після смерті [PERSON], з дозволу [PERSON] в будинку оселилися Позивач та його матір. Своє місце проживання матір позивача зареєструвала одразу, а Позивач після досягнення повноліття, тобто [INFO] року. [INFO] року [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт в якому на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] (матері позивача). Після відкриття спадщини матір позивача не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але спадщину прийняла фактично, шляхом управління та володіння житловим будинком [ADDRESS] в якому Позивач з нею фактично проживали. [INFO] року [PERSON] померла. На час відкриття спадщини після матері Позивач з нею проживав разом і прийняв спадщину після неї. На теперішній час правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності [PERSON] на ? частину зазначеного житлового будинку втрачено, тому визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом можливе лише в судовому порядку, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав. Представник відповідача Будянської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати за відсутністю представника селищної ради та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією, яка повернулася з відміткою «за не запитом» (а.с.64). Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.65). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з двох окремих квартир та зареєстровано в ? частині за [PERSON] та в ? частині за [PERSON]. Станом на 18.06.2014р. на земельній ділянці [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 121,00кв.м., житловою площею 64,40кв.м., допоміжною площею 46,60кв.м., площею літніх приміщень 10,00кв.м. та господарські будівлі і споруди: сараї літ. «В», «З», «О», «П», літня кухня літ. «Б», «Е», гараж літ. «Л», «С», погріб літ. «Д», «зп», навіси літ. «Н», «Р», «Т», вбиральні літ. «Г», «Ж», душ літ. «И», «М», огорожі № 1-3, № 5-8, колодязі літ. «К1», «К2», що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 09.09.2014р. вих. № 106 (а.с.17). Згідно копії технічного паспорту за реєстровим № 2-162, інвентаризаційна справа № 558, від 06.06.2014р. житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 121,00кв.м., житловою площею 64,40кв.м., допоміжною площею 46,60кв.м., площею літніх приміщень 10,00кв.м. та до його складу входить квартира № 1, загальною площею 35,60кв.м., житловою площею 14,00кв.м., допоміжною площею 11,60кв.м. та площею літніх приміщень 10,00кв.м., з відповідними надвірними будівлями: гаражем літ. «Л», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», льохом літ. «Д» за адресою: [ADDRESS]. До квартири № 2, загальною площею 85,40кв.м., житловою площею 50,40кв.м., допоміжною 35,00кв.м. входять всі інші приміщення (а.с.20-23). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.08.1989р. (а.с.8). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки, згідно наданих Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» відомостей, а саме, що житловий будинок [ADDRESS] складається з двох окремих квартир та зареєстровано в ? частині за [PERSON] та в ? частині за [PERSON], суд вважає за необхідне встановити факт володіння [PERSON], померлою [INFO] року, ? частиною житлового будинку літ. «А-1», який складається з квартири № 1, загальною площею 35,60кв.м., житловою площею 14,00кв.м., допоміжною площею 11,60кв.м. та площею літніх приміщень 10,00кв.м., з відповідними надвірними будівлями: гаражем літ. «Л», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», льохом літ. «Д» за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору дарування, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою від 03.02.1965р. за реєстровим № 121. За життя [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своєму сину - [PERSON], що підтверджується копією вищевказаного заповіту від 27.01.1984р. (а.с.9). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією Запису про народження [PERSON] та копією Архівної довідки державного архіву Харківської області від 04.06.2015р. за № 01-29/3-1288, згідно яких матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.10, 11). Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але фактично прийняв спадщину шляхом управління та володіння житловим будинком [ADDRESS], який належав померлій [PERSON]. 27 квітня 1964 року [PERSON] одружився з бабусею позивача - [PERSON], яка після одруження взяла його прізвище, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження останніх (а.с.12). Від першого шлюбу [PERSON] мала доньку - [PERSON], яка є матір'ю Позивача, що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої (а.с.15). Після одруження у 1981 році матір позивача взяла прізвище [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15). З 13 листопада 1989 року, після смерті [PERSON], з дозволу [PERSON] в будинку оселилися Позивач та його матір. Своє місце проживання матір позивача зареєструвала одразу, а Позивач після досягнення повноліття, тобто [INFO] року, що підтверджується копією Будинкової книги на будинок [ADDRESS] (а.с.24-26). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останнього (а.с.13). За життя [PERSON] склав заповіт в якому на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] (матері позивача), що підтверджується копією вищевказаного Заповіту від 28.08.1987р. (а.с.14). Після відкриття спадщини матір позивача не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але спадщину прийняла фактично, шляхом управління та володіння житловим будинком [ADDRESS], в якому Позивач з нею фактично проживали. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією Свідоцтва про народження останнього, згідно якого його матір'ю вказано [PERSON] (а.с.19). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої (а.с.16). На час відкриття спадщини після матері Позивач з нею проживав разом і прийняв спадщину після неї. Вищевикладені обставини підтверджуються Довідкою № 1396 від 17.06.2015р. та повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву від 04.05.2016р. за № 1217/01-21, згідно якого дійсно було посвідчено Договір дарування державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Медведовою В.Д. 03 лютого 1965 року за реєстровим № 121. За договором гр. [PERSON] подарував гр. [PERSON] половину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. За наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1989-2000 роки Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу Свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] року гр. [PERSON], до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43742433 від 28.04.2016р. виявлено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Сапожніковою Р.А. 04 березня 1964 року за реєстром № 376 від імені гр. [PERSON]. Заповіт посвідчено від імені гр. [PERSON], яка на момент посвідчення заповіту мешкала в [ADDRESS]. Заповіт посвідчено на все майно - на користь сина, гр. [PERSON]. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43742307 від 28.04.2016р. виявлено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. 28 серпня 1987 року за реєстром № 3490 від імені гр. [PERSON]. Заповіт посвідчено від імені гр. [PERSON], [INFO], який на момент посвідчення заповіту мешкав в [ADDRESS]. Заповіт посвідчено на все майно - на користь гр. [PERSON] (а.с.18, 50, 51, 52, 53, 54, 55). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, що підтверджується Довідкою № 1396 від 17.06.2015р. Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, копією будинкової книги на будинок [ADDRESS], повідомленнями Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за № 850/01-16 від 05.05.2016р., Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29.04.2016р. за № 643/01-16, Харківського обласного державного нотаріального архіву від 04.05.2016р. за № 1217/01-21, згідно яких Позивач від спадщини не відмовлявся та проживав разом з матір'ю за вищевказаною адресою, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки спадковий будинок не являється самочинним майном та зареєстрований по праву власності. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved