Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач просить визнати договір купівлі-продажу частки квартири від 15.10.2013р., який укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним та визнати право власності [PERSON] на 1/2 (одну другу) частини кв. №85, що розташована в м. Харкові, вулиця Гв. Широнінців, будинок №18-г. Вказує, що вказана квартира була придбана його батьками, відповідачем [PERSON] і [PERSON] під час шлюбу, але була зареєстрована лише на одного [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] у жовтні 2012 році залишилась спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири, на яку мати мала право, оскільки була обєктом спільної сумісної власності подружжя. На час відкриття спадщини він, позивач, був зареєстрований у спірній квартирі, а тому він, як син померлої і спадкоємець першої черги, вважається таким, що прийняв спадщину. Але 15,10.2013 року відповідач [PERSON] продав 1\\2 частину спірної квартири [PERSON]. При цьому його, як співвласника квартиру не було повідомлене про продаж частки квартири і він не надавав будь-якої згоди на відчуження частини спірної квартири. Оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників без письмової згоди іншого співвласника, то він є недійсним. Існування на цей час спірного договору купівлі-продажу, на підставі якого відповідач [PERSON] став власником частини спірної квартири, позбавляє позивача можливості одержати свідоцтво про право на спадщину згідно з діючим законодавством, що порушує його право сумісної спільної власності позивача на спірну квартиру. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не подав. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є кв. 85, в буд. 18-Г, по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, яка придбана відповідачем [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.10.2002 року і зареєстрована на його імя. Спірна квартира була придбана під час шлюбу [PERSON] з [PERSON], який був зареєстрований ними в 1974 році, а тому у відповідності до ст. 60 СК України дружина мала право на 1\\2 частину квартири. 18.09.2012 року [PERSON] померла. Під час життя вона не зверталась до суду з позовом про визнання за нею право власності на частку придбаної під час шлюбу квартири. Але це не свідчить про те, що вона позбавлена права на цю квартиру. Після її смерті залишились спадкоємці - чоловік [PERSON], і сини [PERSON] і [PERSON]. Ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Також на теперішній час ніхто зі спадкоємців не звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~ подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач не надав суду доказів того, що він є співвласником спірної квартири. 15.10.2013 року [PERSON] продав належну йому 1\\2 частину спірної квартири [PERSON]. Частина квартири, яка може бути спадковим майном не продана і зареєстрована за відповідачем [PERSON]. Доказів того, що він у відповідності до ст. 369 ЦК України зобовязаний був отримувати письмовий дозвіл на продажу належної йому частки квартири від позивача, суду не надані і таких доказів не існує. Позивач, як на час укладення спірного договору, так і на теперішній час не є співвласником спірної квартири, він лише є спадкоємцем після померлої матері, що не дає йому права вимагати визнання договору купівлі-продажу недійсним. З урахуванням наведеного , суд вважає позов не доведеним і відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed