Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16178 від 29.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо стягнення з нього суми заборгованості за кредитним договором №490057446 від 18.02.2008 року в сумі 9592, 57 доларів США, а також стягнути судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.02.2008 року між ним та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №490057446 на суму 21740,59 доларів США для придбання автомобіля марки KIA SPORTAGE, кузов № [NUMBER], 2008 року випуску. У цьому ж договорі вказаний автомобіль був визнаний предметом застави за вказаним кредитним договором. Дата закінчення договору вказана 18.02.2015 року. У зв'язку з тим, що у нього виникла заборгованість по вказаному договору, ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.09.2011 року задоволені вимоги ПАТ «Альфа банк» про видачу виконавчого документа про стягнення на користь ПАТ «Альфа банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 184052,49 грн. 20.08.2012 року позивач передав представнику ПАТ «Альфа банк» заставний автомобіль. Вказаний автомобіль був реалізований, а кошти за нього перераховані у рахунок сплати заборгованості. Позивач зазначив, що відповідно до банківської пропозиції від 21.08.2012 року встановлено, що за умови повернення позичальником не менш ніж 50% заборгованості за кредитом (загальна сума заборгованості 20602,66 доларів США, у перерахунку на гривні складає 168941,81 грн.), банк звільняє позичальника від 50% залишку заборгованості та пені (пеня складає 46413,25 доларів США). З 22.08.2012 року по 04.09.2012 року позивачем було сплачено у рахунок заборгованості 111795 грн., тобто більше 60% заборгованості. Позивач, зазначив, що він більше не повинен був сплачувати кошти за вказаним договором. З вказаного часу він не отримував від ПАТ «Альфа банк» жодної вимоги про існування або погашення існуючої заборгованості за вказаним кредитним договором. 29.08.2016 року Чуловським В.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис №16178 щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 9592,67 доларів США. 10.10.2016 року Орджонікідзевським РВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження №52596286, а 13.10.2016 року винесена постанова про арешт майна боржника. Позивач вважає, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було необхідних документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання, яке проводилося у режимі відео конференції, не з'явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. Представник відповідача Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області у судове засідання не з'явився надав заяву, в якій просив слухати справи у його відсутності. Рішення постановити на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Київського МНО Чуловський В.А. у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. В матеріалах справи є заперечення ПАТ «Альфа-банк», в яких вони просять відмовити у задоволенні позову, вважають його необґрунтованим, посилаючись на те, що заява про вчинення напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов'язкові відомості про боржника та стягувача а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів; виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотримання 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України. У зв'язку з цим вважають, що жодних порушень при вчиненні виконавчого напису ані з боку ПАТ «Альфа-Банк», ані з боку нотаріуса не було. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Судовим розглядом встановлено, що 18.02.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490057446, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 21740,59 доларів США для придбання автомобіля марки KIA SPORTAGE, кузов № [NUMBER], 2008 року виписку, з кінцевим строком повернення 18.02.2015 року. Вказаний автомобіль був визнаний предметом застави. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.09.2011 року заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволено. Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.02.2011 року, винесеному третейським суддею, Зоценко В.А., у третейській справі №419-10/144/11 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 184052,49 грн. З довідки від 20.08.2012 року вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» не заперечує проти надання права керування автомобілем KIA SPORTAGE, кузов № [NUMBER], 2008 року виписку, здійснення його відчуження, в тому числі його продажу іншим особам. 20.08.2012 року позивач передав зазначений автомобіль, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля. Як вбачається з пропозиції від 21.08.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» у тому числі, запропонував позивачу за умови повернення не менш ніж 50% заборгованості за кредитним договором, (загальна сума заборгованості 18360,98 доларів США, у тому числі штрафні нарахування 564,26 доларів США) після зарахування суми від продажу майна, що передане в заставу Баку, Банк протягом шести місяців звільнить його від подальшого виконання обов'язків за кредитним договором щодо сплати: 50% залишку простроченої заборгованості за кредитним договором та пені нарахованої Банком за порушення його грошових зобов'язань. 04.09.2012 року позивач сплатив на реквізити ПАТ «Альфа-Банк» 96300,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією квитанції № 24843. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 17.01.2015 року ПІП відповідача після державної реєстрації зміни імені: [PERSON]. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 29.08.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису. 29.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 16178 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла по кредитному договору №490057446 від 18.02.2008 року у розмірі 9592,57 доларів США. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом - 8015,29 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1577,28 доларів США. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 січня 2014 року по 13 липня 2016 року. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вимоги ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18. Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як встановлено у судовому засіданні, позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором від ПАТ «Альфа-Банк», приватному нотаріусу не були надані докази належного отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, позивач не визнає суму заборгованості, тому вказана у виконавчому напису сума боргу не є безспірною. Більш того, як вбачається з кредитного договору та договору про внесення змін до нього від 20.08.2012 року датою повернення кредиту є 18.02.2015 року. Погашення кредиту відбувалося згідно з графіком щомісячних платежів рівними частинами в сумі 401 долар США. З розрахунку заборгованості, яка надана суду та була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису ( а.с.31-32) вбачається, що останній платіж був здійснений позивачем 06.09.2012 року і з цього часу рахується заборгованість за тілом кредиту 8015 доларів 29 центів США станом на 18.02.2015 року ( остання дата) і заборгованість за відсотками в сумі 1577 доларів США 28 центів. Виходячи з викладеного, період, за який проводиться стягнення, а саме з 18.01.2014 року по 13.07.2016 року вказаний у виконавчому написі нотаріуса не відповідає дійсності, що ще раз підтверджує твердження суду про те, що вимоги Пат «Альфа-Банк» до [PERSON] ( [PERSON]) не є безспірними. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172 , чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов'язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, а також відповідачем не надано всіх документів необхідних для вчинення виконавчого напису, що передбачені Переліком. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису від 29.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 16178, таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог позивача до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки він не є належним відповідачем по даній категорії справ, а належним відповідачем є стягувач, а саме в даній справі - ПАТ «Альфа- Банк». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved