Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року в сумі 133580,81 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 18.09.2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №711RNCA132610001, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 107520,00 гривень на наступних умовах: строк погашення кредиту 18.09.2020 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 15,50 % річних; позичальник зобовязаний виконати зобовязання за Кредитним договором в повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення умов договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 28.10.2016 року має перед позивачем заборгованість, яка складає 133580,81 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь і яка складається з наступного: 97916,64 грн. заборгованість за кредитом; 35664,17 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. В надісланому до суду клопотанні просили справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надіслали на адресу суду письмові пояснення на письмове заперечення відповідача, якими зазначають, що посилання відповідача на порушення позивачем строків спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 26145,03 гривні, строкових процентів в розмірі 414,67 гривень та пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 35249,50 гривень, є часткового вірним. Так, позивачем дійсно порушено спеціальну позовну давність в один рік щодо стягнення пені у розмірі 35249,50 гривень, однак спеціальна позовна давність не застосовується до вимог позивача щодо процентів за користування кредитом та строкових процентів. Окрім того, зазначають, що посилання відповідача на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є необґрунтованим, оскільки норми даного закону не поширюються на нарахування процентів за користування кредитом. Просили суд задовольнити позовну заяву в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 71771,61 гривень, процентів за користування кредитом у розмірі 26145,03 гривень та строкових процентів у розмірі 414,67 гривень (а.с. 67). В судові засідання 07 червня 2017 року та 26 липня 2017 року відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про отримання SMS-повідомлень щодо документу «Повістка про виклик до суду в цивільній справі» та особистим підписом відповідача на розписці про повідомлення про розгляд справи (а.с. 58, 62, 76 ), причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Надав до суду письмові заперечення проти позову, у відповідності до яких відповідач позов визнає частково, а саме в частині заборгованості за кредитом у розмірі 71771,61 гривень. Визнає, що дійсно 18 вересня 2013 року між ним та позивачем був укладений кредитний договір №711RNCA132610001, за яким він як позичальник отримав кредит у розмірі 107520,00 гривень для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 18 вересня 2020 року та зі сплатою процентів за користування кредитом. Просив суд застосувати строк спеціальної позовної давності в один рік, щодо нарахованих банком сум неустойки (пені, штрафу), а саме, прострочений кредит розмірі 26145,03 гривні, строкові відсотки 414,67 гривень, прострочені відсотки 35249,50 гривень. Окрім того, посилаючись на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заперечував проти нарахування йому позивачем сум простроченого кредиту, строкових відсотків та прострочених відсотків. Просив суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього суму заборгованості за кредитом в розмірі 71771,61 гривень, в іншій частині вимог позову просив відмовити. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Заяви [PERSON] до Голови Правління ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 18 вересня 2013 року, Кредитного договору №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року укладеним між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит від позивача на суму 107520 гривень 00 копійок з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15,5% річних. За умовами кредитного договору Кредитні кошти отримані відповідачем для своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу №314206-Y09850 від 14 вересня 2013 року. Кредит надавався строком з 18 вересня 2013 року по 18 вересня 2020 року. Отримані кредитні кошти відповідач просив перерахувати на його поточний рахунок №26202700194135. Відповідно до п. 6.1.1. позичальник зобовязується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів. Згідно п. 9.1. Кредитного договору №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року позивач має право припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишився, належних процентів, пені та штрафних санкцій, та відшкодування завданих банку збитків у разі затримання Позичальником платежів погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом, на один календарний місяць (а.с. 4, 5-12). Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року станом на 28.10.2016 року перед банком становить 133580 гривень 81 копійка, яка складається з наступного: 71771,61 гривень строковий кредит; 26145,03 гривень прострочений кредит; строкові відсотки 414,67 гривень; 53249,50 гривень прострочені відсотки (а.с. 13). Відповідно до статуту ПАТ КБ «Правекс-Банк» позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» (а.с. 20-22). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Так, обставини які визнані сторонами, відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, а тому, факт укладення сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, а також наявність у відповідача станом на 28.10.2016 року заборгованості перед позивачем за кредитом у розмірі 71771,61 гривень, не підлягають доказуванню в судовому засіданні. Крім того, зазначене підтверджене наданими до суду розрахунком заборгованості та договором кредиту №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року. Окрім того, не підлягає встановленню та доказуванню факт порушення позивачем строків спеціальної позовної давності щодо стягнення з відповідача пені (прострочених відсотків) у розмірі 35249,50 гривень, оскільки є визнаним сторонами. Більше того, представник позивача в письмових поясненнях на заперечення відповідача, фактично відмовляється від вимоги щодо стягнення зазначеної суми пені і не включає її у перелік позовних вимог, які на його думку підлягають задоволенню. Таким чином, спірними залишаються дві суми нарахованої відповідачу заборгованості, а саме, прострочений кредит розмірі 26145,03 гривні, що є відсотками за користування кредитом, та строкові відсотки 414,67 гривень, що є штрафною санкцією нарахованою за невчасну сплату суми кредиту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п. п. 1.1., 1.4. кредитного договору №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року, Банк має право надати Позичальникові кредит в національній валюті на загальну суду 107520,00 гривень, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі. Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом з розрахунку 15,5 процентів річних. Так, відповідач в письмових запереченнях визнає, що він як позичальник має обовязок сплачувати відповідачу проценти за користування кредитом, підтвердив факт укладання, підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів, таким чином, [PERSON] погодив всі запропоновані у кредитному договорі умови банку, зокрема, зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 26145,03 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окремо, суд вважає необхідним зазначити, що відсотки за користування кредитом не є ні неустойкою, ні пенею, ні штрафом, а тому, до даного виду заборгованості не можуть бути застосовані положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності в один рік та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування штрафів і пені. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості у вигляді строкових відсотків у розмірі 414,67 гривень, суд виходить з наступного. Як вбачається копії кредитного договору №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року, укладеного між сторонами, копії паспорту відповідача серії ВС №979141 та відповіді відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради на запит суду №19-19/26 від 26.01.2017 року, [PERSON] з 23.03.2010 року зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 16, 30). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Вугледар Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач з 23.03.2010 року зареєстрований та постійно проживає у місті Вугледарі, віднесеному до населених пунктів на території яких проводилась антитерористична операція, з урахуванням приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що до нарахування відповідачу не підлягала заборгованість за строковим відсотками у розмірі 414,67 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №711RNCA132610001 від 18.09.2013 року. А саме, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом у розмірі 71771,61 гривень та заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 26145,03 гривень. У відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р, оскільки відповідач з 23.03.2010 року постійно проживає у місті Вугледарі, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні вимог позовної заяви, щодо стягнення з відповідача заборгованості за строковими відсотками у розмірі 414,67 гривень та прострочені відсотки у розмірі 35249,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 1468,75 гривень (97916,64 грн.*2003,71 грн. / 133580,81 грн. = 1468,75 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved