Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта-банк» у червні 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №001-16042-110507 від 11 травня 2007 року на загальну суму 1624 грн. 95 коп. та судовий збір - 243 грн. 60 коп. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився. Зазначивши в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника банку, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена на останню відому судові адресу до суду не з»явилася, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №001-16042-110507. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 998,00 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,75 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2490,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №14297981 від 04 квітня 2008 року та рахунок-фактура №СФП-890 від 04 квітня 2008 року. [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, кредит не повертає, в зв'язку з чим її заборгованість станом на 20 березня 2014 року перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта» складає 1624 грн. 95 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 1120 грн. 03 коп., заборгованість за відсотками 57,12 грн.; заборгованість за комісіями -447,80 грн. згідно розрахунку ціни позову. Згідно ст.ст 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст.611 ЦК України та стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 60 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved