Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» в особі Центральної філії ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» 14.08.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП. Позов обґрунтовано тим, що 05.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №УБ-0102647 згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER]. Страхування проводилось згідно з правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО). 05.07.2013 року на пр. Перемоги в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2013 року винним у вчинені вищезгаданої ДТП визнано [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «Сеат» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] Для визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER], ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» замовила у ТОВ «Євроасистанс» проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно до Звіту №323 від 31.07.2013 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, становить 108994,02 грн. ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником, виплатила страхове відшкодування за письмовою заявою страхувальника в сумі 76184,57 грн. (Розрахунок: страхова сума-вартість залишків автомобіля - франшиза = 140085,00 грн. - 63200,00 грн. - 700,43 грн. = 76184,57 грн.). Таким чином, сума витрат ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на виплату страхового відшкодування складає: 76184,57 грн. - матеріальне відшкодування. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», за полісом АЕ/1245623, із визначеним лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб: 50000,00 грн. та франшизою: 510,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач має відшкодувати завдану при ДТП шкоду у сумі 26694,57 грн. (76184,57 грн. - 49490,00 грн. = 26694,57 грн.). Позивач звертався до відповідача з вимогою оплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, проте ані відповіді, ані грошових коштів не отримав, що змусило його звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 26.11.2014 року представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомленим, про причини своєї неявки судові не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи 05.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №УБ-0102647 згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER]. Страхування проводилось згідно з правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО) (а.с. 9-16). 05.07.2013 року на пр. Перемоги в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2013 року винним у вчинені вищезгаданої ДТП визнано [PERSON] (а.с. 7). В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «Сеат» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 4-6). Для визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER], ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» замовила у ТОВ «Євроасистанс» проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно до Звіту №323 від 31.07.2013 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Сеат» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, становить 108994,02 грн. (а.с. 24-28). ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», виконуючи свої договірні зобов'язання перед страхувальником, виплатила страхове відшкодування за письмовою заявою страхувальника в сумі 76184,57 грн. (Розрахунок: страхова сума-вартість залишків автомобіля - франшиза = 140085,00 грн. - 63200,00 грн. - 700,43 грн. = 76184,57 грн.) (а.с. 21-22). Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», за полісом АЕ/1245623, із визначеним лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб: 50000,00 грн. та франшизою: 510,00 грн. (а.с. 58 - витяг з бази МТСБУ). Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи зазначені норми Закону, суд дійшов висновку, що відповідач має відшкодувати позивачу завдану при ДТП шкоду у сумі 26694,57 грн. (76184,57 грн. - 49490,00 грн. = 26694,57 грн.). Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 266,95 грн. (а.с. 3). Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати понесені позивачем за надання телеграми про виклик відповідача в судове засідання у розмірі 116,96 грн. (а.с. 109). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають повному задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved