Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що 26.07.2014 р. вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду було розірвано. На даний час дитина проживає разом із нею, відповідач припинив підтримувати будь які відносини з дочкою, не цікавиться життям дитини, участь у вихованні дитини не бере, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, та просять позов задовольнити, відповідач в свою чергу позов визнав. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився,заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. Останнім було подано до суду витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 30.08.2018 р. за №158. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.10.2016 р. було розірвано. Як видно з копії свідоцтва серії [NUMBER] від 24.12.2014 р., сторони є батьками [PERSON] , [INFO] .. На підставі рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.10.2016 р., у справі №459/1973/16-ц, з відповідача стягнуто аліменти у користь позивачки, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2016 р. і до повноліття дитини. Згідно копії розрахунку заборгованості Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 20.07.2017 р. у виконавчому провадженні, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 20.10.2017 р. становить 17 094,10 грн.. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї від 14.03.2018 р. за №4988, дитина[PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за місцем реєстрації та проживання позивачки. Згідно з довідкою ДНЗ ясла-садок №12 комбінованого типу Червоноградської міської ради Львівської області від 15.03.2018 р. за №03-05/44 та характеристики вихователя,дитина[PERSON] , [INFO] відвідує даний дошкільний навчальний заклад, вихованням та навчанням дитини займається позивачка, відповідач жодного разу не відвідував навчальний заклад. Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 19.07.2017 р., відповідач був засуджений до 100 годин громадських робіт за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку з ухиленням від сплати позивачці аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] .. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 30.08.2018 р. № 158 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] .. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на позивачку, відповідач цими питаннями тривало й умисно не переймається,позивач наполягає на позбавленні батьківських прав, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька і не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання донькою доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст.ст. 141-142 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 352,40 грн., а також повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн.

Outcome: approved