Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № ZPS0GF50080271 від 18 жовтня 2005 року в розмірі 18 924, 73 доларів США та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором станом на 05 серпня 2015 року він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18 жовтня 2005 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № ZPS0GF50080271, відповідно до умов якого банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 28 752,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,06 % на місяць від суми заборгованості за кредитом та комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,40 % від суми наданого кредиту з кінцевим терміном повернення до 16 жовтня 2015 року включно (а.с.10-11). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи договір № ZPS0GF50080271, погодився з усіма його умовами, отже зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами у період з «17» по «23» число кожного місяця (а.с.10-11). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 05 серпня 2015 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка становить 18 924, 73 доларів США і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 177,66 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2 725, 41 доларів США, заборгованості за комісією за користування кредитом - 3 600,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4 421,66 доларів США (а.с.4-7). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Крім того суд вважає за можливе стягнути кошти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки відповідно до роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № ZPS0GF50080271 від 18 жовтня 2005 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені позивачем: 3 654,00 гривні судового збору, в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved