Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання в розмірі ј частини заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним 23 років. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що його батьки: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22 травня 2007 року. Відповідач є батьком позивача. За рішенням Миргородського суду відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - позивача по справі, який перебував на утриманні матері. На даний час позивач є повнолітнім, проживає разом з матір`ю, неодружений, не працевлаштований. З 01 вересня 2019 року позивач навчається на денному відділені Харківського державного автотранспортного коледжу, а з 01 жовтня 2019 року також навчається на факультеті іноземних мов Лінгвістичного центру Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, що потребує додаткових витрат; має певні вади зі здоров`ям, у зв`язку з чим змушений кожні півроку проходити обстеження та лікування. Відповідач матеріальної допомоги не надає, при цьому має таку змогу, оскільки працевлаштований та обіймає посаду керівника відділу «Ощадбанку» міста Миргорода Полтавської області, аліменти нікому не сплачує. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2020 року відкрито провадження по справі. 29 липня 2020 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] на період його навчання, а не більше ніж до закінчення строку навчання сина у Харківському державному автотранспортному коледжі - 30 червня 2021 року і у розмірі меншому ніж просить позивач і вважав достатнім стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача, що з урахуванням надання утримання в такому ж розмірі матір`ю позивача забезпечить отримання [PERSON] матеріальної допомоги в розмірі більшому від прожиткового мінімуму. Також вказав, що він не відмовлявся надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання і в межах своїх можливостей надавав би її добровільно, якби позивач звернувся до відповідача для узгодження її розміру та форми надання, проте позивач цього не зробив та звернувся до суду з позовом. При цьому, в позові не зазначено, на які потреби, пов`язані з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги та не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання то мав би отримувати стипендію, мінімальний розмір якої для студентів коледжів у 2020 році становить 980,00 гривень; можливість її отримання та розмір залежать лише від успіху у навчанні. Крім того, відповідач має незадовільний стан здоров`я, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС стабільна стенокардія ф.кл. ІІ, кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба ІІ ст. ризик ІІІ, в зв`язку із чим потребує постійного медикаментозного лікування. Щодо матеріального стану відповідача, то він працює на посаді заступника керуючого територіального відокремленого безбалансового відділення № 10016/017 філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» з посадовим окладом 14000,00 гривень на місяць, що за виключенням податків та зборів становить 11270,00 гривень, інших доходів не має. Для продовження подальшої роботи на вказаній посаді відповідачу потрібно здобути другу вищу економічну освіту, тому в листопаді 2019 року відповідач вступив на платну заочну форму навчання до Полтавського університету економіки і торгівлі, де навчається по цей час. Вартість освітньої послуги за один навчальний рік становить 10390,00 гривень, що на місяць становить 865,83 гривень. Також, відповідач проживає в квартирі разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом 1-групи і потребує постійного стороннього догляду та щоденних витрат на лікування. Витрати на догляд за матір`ю та власне лікування становлять близько 3000,00 гривень на місяць. Також необхідно сплачувати за комунальні послуги, які на даний час складають 2582,65 гривень. Крім того, з метою покращення умов проживання в квартирі 19 травня 2020 року відповідач отримав кредит в сумі 50000,00 гривень, за даним кредитним договором платіж у липні становить 1835,12 гривень. Таким чином, відповідачу на прожиття залишається 2986,32 гривень, що майже дорівнює прожитковому мінімуму на працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 липня 2020 року, а саме 2197,00 гривень. Зазначив, що позивачем не надано жодних доказів матеріального становища його матері, яке б перешкоджало їй надавати утримання синові. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2020 року за клопотанням [PERSON] доручено Миргородському міськрайонному суду Полтавської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 14 вересня 2020 року [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також вказав, що він не звертався особисто до відповідача з метою вирішення питання його утримання, оскільки [PERSON] під час примусової сплати аліментів неодноразово змінював місце роботи та ухилявся від сплати аліментів, поки його не знаходила виконавча служба. Крім того, відповідач стверджує, що він проживає з матір`ю, яка є інвалідом і потребує допомоги, але він не повідомив, що [PERSON] також має чоловіка та другого сина, який є працездатним і не має власної родини. Також відповідач не надав доказів, що він є опікуном своєї матері. Що стосується навчання, за яке сплачує відповідач, то з договору видно, що він почав навчання у 2019 році, що ніяк не заважало останньому сплачувати протягом року аліменти. За даними довідки про стан здоров`я вбачається, що відповідач не є інвалідом, може працювати та займати посаду керівника фінансової установи. Кредит відповідачем оформлений після того, як справа про стягнення аліментів з відповідача почала розглядатися у суді. Відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі ј частини від щомісячного заробітку. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та врахувати доводи, що викладені у відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] на період його навчання у розмірі 1/10 частини всіх його заробітку, в задоволенні іншої части вимог просив відмовити з відстав викладених у відзиві, вказав, що його заробітна плата складається з щомісячного окладу 14 000,00 гривень, та нерегулярними квартальними преміями у розмірі 500,00 гривень. Представник відповідача - [PERSON] , у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав викладене його довірителем. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] , що видано 26 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 50 від 26 лютого 2002 року. За даними довідки № 90/20, наданої 20 лютого 2020 року Харківським державним автотранспортним коледжем, [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу, період навчання з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року. За даними довідки № 2020/55, наданої 20 лютого 2020 року Лінгвістичним центром факультету іноземних мов Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, [PERSON] є слухачем Лінгвістичного центру факультету іноземних мов Харківського національного університету та навчається на курсах англійської мови з жовтня 2019 року. За даними інформаційної довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 883 від 20 лютого 2020 року, у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Мати позивача [PERSON] з 02 грудня 2019 року працює прибиральницею службових приміщень в ХДНБ ім. В.Г. Короленка (наказ № 144/03-к від 02 грудня 2019 року) з посадовим окладом 2291,00 гривень на місяць, про свідчить довідка № 03/45, що надана 20 серпня 2020 року Харківською державною науковою бібліотекою ім. В.Г. Короленка. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 17 серпня 2016 року по даний час обіймає посаду заступника керуючого територіального відокремленого безбалансового відділення № 10016/0157 філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» з посадовим окладом 14000,00 гривень на місяць, про що свідчить довідка №114.21-17/56, що видана 21 липня 2020 року Полтавським обласним управлінням АТ «Ощадбанк». Також суду надані: копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області; копії квитанцій; медична документація на ім`я [PERSON] ; копія рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 червня 2007 року; копії актів державного виконавця від 18 лютого 2008 року, 25 лютого 2008 року, 03 березня 2008 року, 11 березня 2008 року, 17 березня 2008 року, 18 березня 2008 року, 24 березня 2008 року; копія розписки [PERSON] від 14 лютого 2008 року; копія медичної довідки № 270, наданої 30 червня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Миргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Миргородської районної ради 4 амбулаторія ЗПСМ м. Миргород, де вказано, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС стабільна стенокардія ф.кл. ІІ Кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба ІІ ст. ризик ІІІ; копія договору №212019002363 від 11 листопада 2019 року про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою [PERSON] ; копія направлення на оплату в касі університету від 07 листопада 2019 року; копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2001 року Миргородським міським управлінням ПФУ Полтавської області на ім`я [PERSON] ; копія довідки інваліда 1 групи загального захворювання серії [NUMBER] , виданої 06 лютого 2009 року серія 7-66-КА безстроково на ім`я [PERSON] ; копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 06-27/2833 та № 06-27/2833 від 24 червня 2020 року за даними яких [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 1974 року виконкомом Миргородської районної ради депутатів трудящих Полтавської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] ; розрахунок місячного платежу за житлово-комунальні послуги згідно соціальних норм споживання на одну особу і тарифів на ці послуги; копія довідки № 1839, наданої 24 червня 2020 року філією Полтавського обласного управління ТВБВ № 10016/0157 АТ Ощадний банк України про надання [PERSON] кредиту згідно договору про споживчий кредит №2203/4081 від 19 травня 2020 року в розмірі 50000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць в період з 1 липня 2020 року встановлений в розмірі 2197 гривень. Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково в наступному. Враховуючи що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на 3 курсі денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на період навчання починаючи з 02 квітня 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, при цьому суд також враховує, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що з 1 липня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на один місяць встановлений в розмірі 2197 гривень, позивач отримує стипендію у розмірі близько 900,00 гривень, проживає з матір`ю і фактично перебуває на її утриманні з посадовим окладом у розмірі 2291,00 гривень. Відповідач отримує заробітну плату у розмірі щомісячного окладу 14 000,00 гривень, та нерегулярними преміями у розмірі близько 500,00 гривень, тому розмір аліментів визначений як 1/7 частина від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що складає приблизно 2000,00 гривень на місяць, і є меншим встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатної особи. Суд вважає, що за доходів відповідача, він має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, при цьому суд критично ставиться до посилань відповідача, що розмір аліментів має складати 1/10 частину, що приблизно дорівнює 1400,00 гривень, оскільки утримувати повнолітнього сина на період його навчання є обов`язком батька і необхідність сплачувати комунальні послуги не звільняє його від такого обов`язку, а допомога матері пенсійного віку, яка отримує пенсію, виконання зобов`язання по виплаті кредиту, оплата навчання є добровільними витратами з боку відповідача. Також суд не вбачає підстав, для задоволення вимог позивача в повному обсязі та стягнення аліментів у розмірі ј частини від заробітку відповідача, що дорівнює 3500,00 гривень, оскільки стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, нормами діючого законодавства не передбачено. При вирішенні справи суд приймає до уваги, що як позивач так і відповідач не надали суду безспірних доказів на підтвердження розміру їх дійсного щомісячного доходу. Враховуючи викладені обставини, суд частково задовольняє вимоги позивача в межах їх доведеності, в іншій частині відмовляє за безпідставністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial