Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 131 852, 22 дол. США, що еквіваленто 2083 001,37 грн. та судові витрати в сумі 3441,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 19.06.2007 р. між ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-1/79-07 на загальну суму 65000,00 дол. США, з терміном повернення кредиту до 18.06.2027 р. та процентною ставкою 12,5 % річних. Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 784 від 19.06.2007 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 19.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязується відповідати за невиконання боржником усіх зобовязань перед позивачем, що виникли з кредитного договору в повному обсязі, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність боржника і поручителя є солідарною. У звязку з невиконанням протягом тривалого часу своїх зобовязань за кредитним договором , позивачем 13.03.2012 року було скеровано [PERSON] лист-вимогу про погашення заборгованості, однак така ним була залишена без реагування. Станом на 17.01.2015 року заборгованість [PERSON] становить 131 852,22 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 2083 001,37 гривень. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, в тому числі і через оголошення в пресі, не з'явилися в судове засідання та не повідомили причини неявки, не надали свої докази та заперечення на позов і від них не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 19 червня 2007 року між та ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7-1/79-07, згідно умов якого [PERSON] отримав у ВАТ «Банк Універсальний» кредит в сумі 65 000,00 дол. США строком 240 місяців з датою повернення кредиту 18.06.2017 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. Крім цього, Відповідно до п.10.3, 10.3.1 Договору, якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені Кредитним договором Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов даного договору, а Позичальник зобовязаний повернути Банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Банку. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 7-1/79-07 від 19.06.2007 року виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 65 000,00 дол. США, що стверджується заявою на видачу готівки № 784 від 19.06.2007 року. Протягом строку дії кредитного договору № 7-1/79-07 від 19.06.2007 року [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 131 852,22 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 17.01.2015 року - 2083 001,37 грн., з них: прострочена заборгованість по кредиту 19 687,91 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 311 029,60 грн.; сума дострокового стягнення кредиту 40 978,08 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 647 371,71 грн., відсотки 46 407,41 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 733 144,26 грн.; пеня 24 778,82 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 391 455,80 грн. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 7-1/79-07 від 19.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобовязувалася в повному обсязі відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед Банком, що виникли з Кредитного договору № 7-1/79-07. Відповідно до п.4, договору поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Судом встановлено, що 02.11.2011 року [PERSON] було одержано вимогу - попередження щодо повернення суми заборгованості, проте нею не вчинено жодних дій, що свідчили про намір погасити заборгованість за Кредитним договором . Згідно п. 15 договору поруки, вбачається що у випадку подання Кредитором позову до поручителя про виконання останнім зобовязань за Кредитним договором, Кредитор не зобовязаний повідомляти поручителя про невиконання Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором. Таким повідомленням вважатиметься надіслання поручителю копії позовної заяви. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору № 7-1/79-07 при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами боржник сплачує пеню а кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Однак згідно уточненого розрахунку заборгованості від 17.01.2015 року заборгованість по сплатні пені нарахована позивачем за період з 10.09.2009 року по 17.01.2015 року, тобто поза межами позовної давності . Враховуючи зазначене, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачів за період з 10.01.2014 року по 10.01.2015 року становить 1143,62 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку уточнених позовних вимог 17.01.2015 року 18066,91 грн. Оскільки сума заборгованості на момент винесення рішення судом, сплачена відповідачами [PERSON] та [PERSON] на користь позивача не була, тому суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача суму боргу за кредитним договором № 7-1/79-07 від 19.06.2007 року у розмірі 108217,02 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 17.01.2015 року 1709 612,48грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 визначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене судові витрати, які понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів слід стягнути судові витрати у розмірі 3654,00 грн. а відтак з кожного по 1827,00 грн.

Outcome: approved