Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті баби позивача - [PERSON], котра померла [INFO] р.. Посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом, з 1991 р. проживала разом із спадкодавцем в [ADDRESS], однак, не була зареєстрована там. Уклавши із спадкодавцем договір довічного утримання від 10.07.2012 р., позивач стала власником цього будинку, однак, зареєструвалась там лише після смерті спадкодавця. Поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини вбачає у тому, що проживаючи із спадкодавцем однією сім'єю вважала, що прийняла спадщину. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала із зазначених у заяві мотивів. Відповідач позов визнав з підстав, зазначених у довідці №253 від 03.07.2014 р.. Просив розглянути справу у відсутності свого представника. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] ствердив, що він разом із представником позивача - [PERSON] є дітьми [PERSON]. Ствердив, що про відкриття спадщини після смерті [PERSON] йому було відомо, але заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] він не подавав, оскільки не бажає приймати спадщину. Позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25.12.2012 р.. На дату смерті їй належала земельна ділянка площею 1,6398 га на території Стріховецької сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 06.05.2008 р.. У відповідності до заповіту від 10.12.1990 р., посвідченого секретарем виконкому Стріховецької сільської ради Ярмолинецького району, зареєстрованим в реєстрі за №39, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.08.1983 р., свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.04.1962 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 27.09.1980 р., свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 06.09.2003 р., яким підтверджується зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON]. У відповідності до довідки №250 від 03.07.2014 р. Стріховецької сільської ради, позивач на момент смерті [PERSON] проживала із нею у [ADDRESS], але без реєстрації за вказаною адресою. При цьому, будинок за даною адресою, у якому постійно проживала і була зареєстрована спадкодавець, на підставі договору довічного утримання (догляду) від 10.07.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №966, витягу про державну реєстрацію прав від 05.11.2012 р. належить позивачу. Однак, у відповідності до відмітки у паспорті позивача [NUMBER], виданого 19.12.2003 р. Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області, позивач зареєструвалась за вказаною адресою лише 23.01.2013 р. - після смерті спадкодавця. У відповідності до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 02.07.2014 р., відсутня інформація щодо інших спадкоємців [PERSON]. Однак, на звернення позивача щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину 02.07.2014 р. їй було відмовлено у зв'язку із спливом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 02.07.2014 р. №370/01-16. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину, на що звернуто увагу в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Така ж позиція відображена і в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Посилання позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини знаходить підтвердження у матеріалах справи. Так, з матеріалів справи, зокрема, доказів належності позивачу права власності на будинковолодіння, у якому на дату смерті постійно проживала і була зареєстрована спадкодавець, довідки виконкому Стріховецької сільської ради №250 від 02.07.2014 р. вбачається, що на дату смерті позивач постійно проживала із спадкодавцем, чим підтверджуються її посилання на те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Жодних доказів зворотнього суду надано не було, відповідач позов визнав. Таким чином, позов слід задовольнити. У зв'язку із цим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved