Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № 005-07034-071010, укладеним 07 жовтня 2010 року в сумі 51568 грн. 64 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, отримавши кредит у позивача, не сплачує кошти на його погашення та станом на 06 квітня 2015 року має вказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином та своєчасно. В позовній заяві викладено заяву про розгляд справи без участі представника позивача та про заочний розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач також у судове засідання не зявився повторно, судову повістку за зареєстрованим місцем постійного проживання не отримував з незалежних від суду причин, тому вважається таким, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та винести у справі заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України, про що просив позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України передбачено обовязкове виконання зобовязання його сторонами, в тому числі сторонами кредитного договору у строки та в порядку встановлені договором. Відповідно до ст.610, 611, 612, 615, 625, 629 ЦК України встановлено, що невиконання зобовязання, а саме прострочення боржника, є порушенням зобовязання та передбачено у цьому разі настання правових наслідків, встановлених договором (який є обовязковим для сторін) або законом, а також відповідальності сторони за порушення грошового зобовязання. Строк дії договору та його форма встановлені ст.ст.631, 638 ЦК України. Питання щодо укладення кредитного договору врегульовані ст.ст1046-1055 ЦК України. Як було встановлено в судовому засіданні між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 07 жовтня 2010 року було укладено кредитний договір № 005-07034-071010. Відповідно до договору, а саме п.1.2. банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26257903913014 в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну картку та ПІН-код до неї, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору та в умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, Тарифах на обслуговування платіжних карток. П.5.2 договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим договором. Відповідно до п.1.3 договору банк самостійно розраховує ліміт кредитної лінії, яка встановлена на суму 30000 грн. та на день укладання договору було встановлено ліміт в сумі 15000 грн. Відповідно до договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором та вчинення інших операцій. Завірені належним чином копія договору та додатки до нього: тарифи на обслуговування карток, анкета позичальника - надані суду позивачем та є в матеріалах справи (а.с.2-3). Відповідач станом на 06 квітня 2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 51568 грн. 64 коп., з них: тіло кредиту 27673 грн. 83 коп.; прострочене тіло кредиту 8388 грн.91 коп.; заборгованість по відсоткам 145505 грн. 90 коп. Вказана сума боргу підтверджена розрахунком позивача (а.с.6) , відповідно до якого останні платежі відповідач здійснював 10 липня 2014 року, прострочена заборгованість за тілом кредиту виникла з березня 2014 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не виконує своїх зобовязань за кредитним договором, має заборгованість, підтверджену розрахунком позивача. Невиконання зобовязань відповідачем за кредитним договором порушує права позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved