Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов, посилаючись на ту обставину, що за час спільного проживання з відповідачем мають спільну дитину-[PERSON], [INFO]. На день звернення до суду сторони разом не проживають, відповідач пішов з сім'ї та не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв'язку із чим остання звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Уточнені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглядати без його участі. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що за час сумісного проживання у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції в м.Херсоні, актовий запис № 306 та з якого вбачається, що батьком дитини є [PERSON] а матір'ю [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Позивач не працевлаштована, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. Позивач працює без офіційного влаштування, регулярного доходу не має. Спору між сторонами про місце проживання неповнолітньої дитини не має. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: 1032,00 гривень. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, зважаючи на письмові заяви сторін та визнання відповідачем правомірності та достатності вимог позивача щодо визначеної суми до стягнення у якості аліментів на утримання їх спільної дитини, беручи до уваги матеріальне становище малолітньої дитини, яка проживає разом із матір'ю, враховуючи необхідність у забезпеченні належного утримання дитини відповідно до вимог закону, а саме: належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи його можливість та згоду сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя дитини, який би вона б мала при сумісному проживанні з обома батьками у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти(аліменти) на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved