Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23-х років та на термін навчання до 30 червня 2019 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Згідно з позовом, шлюб між сторонами розірвано 20 серпня 2012 року на підставі рішення суду. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається у комунальному закладі охорони здоровя «Красноградський медичний коледж» за державним замовленням і потребує коштів на її утримання. Позивач працює продавцем продовольчих товарів магазину «Колосок» смт. Кегичівка Харківської області, але її заробітної плати не вистачає на утримання дочки. Відповідач працює начальником охорони ПАТ «Насінневе», отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, має власний будинок, веде домашнє господарство з якого отримує прибуток, має земельну ділянку (пай), за який також отримує орендну плату, аліментів нікому не сплачує, що підтверджується довідкою відділу ДВС. У судовому засіданні позивач, уточнивши свої позовні вимоги щодо розміру стягуваних аліментів не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позов підтримала, наполягала на стягненні з відповідача аліментів саме у зазначеному розмірі. До початку розгляду справи по суті, через канцелярію суду, відповідач надав заперечення проти позову, в якому зазначив, що позов не визнає з тих підстав, що на теперішній час дочка є повнолітньою та має право звернутися до суду самостійно, а не через матір. При цьому, відповідач звертає увагу суду на те, що вимога позивача щодо стягнення аліментів до досягнення дочкою 23 віку та на термін навчання до 30 червня 2019 року є незаконною, оскільки 23 роки дитині виповниться у 2021 році. Крім того, відповідач зазначає, що його майновий та сімейний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, оскільки з червня 2012 року він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого має двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], яких він утримує, так як дружина не працює, доглядає за дітьми. Також фактично на його утриманні знаходиться мати [PERSON], [INFO], пенсіонерка, з пенсією 1300 грн., якої не вистачає навіть на опалення, при цьому вона потребує додаткового догляду, оскільки постійно хворіє. Відповідач працює охоронцем ПАТ «Насінневе» й отримує заробітну плату близько 2000 грн., земельний пай у нього відсутній. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, зокрема погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, з огляду на майновий та сімейний стан. У судовому засіданні досліджені: копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія витягу з рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2012 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія паспорта позивача; копія паспорта [PERSON]; довідки КЗО «Красноградський медичний коледж» від 22 лютого 2017 року №№125,127,130 про навчання і проживання [PERSON] у коледжі; довідка про доходи позивача; копія паспорта та ІПН відповідача; копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON] та [PERSON]; довідка про доходи відповідача; довідка ПАТ «Насінневе» від 10 квітня 2017 року про те, що [PERSON] не заключав договір оренди земельної ділянки з ПрАТ «Насінневе», довідка про склад сімї відповідача; копія повідомлення про призначення [PERSON] субсидії на ЖКП від 24 березня 2017 року; довідка Бесарабівської сільської ради від 04 квітня 2017 року про відсутність у відповідача на території ради земель; копія паспорта матері відповідача [PERSON]; копія виписки №9.12170 із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON]; інші документи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Права та обовязки сторін регулюються ст.ст.198,199 Сімейного кодексу України (далі СК України), згідно з якими батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, за умови наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З огляду на зазначену норму, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь до досягнення дочкою 23-х річного віку такою, що не ґрунтується на нормах закону. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, в звязку з чим, доводи відповідача щодо неналежного позивача суд вважає безпідставними. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої дитини [PERSON], яка є студенткою Красноградського медичного коледжу денної форми навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, доведеними та обґрунтованими. Водночас, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує наявність на утриманні відповідача двох малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. При цьому суд бере до уваги, що доводи відповідача про перебування на його утриманні матері [PERSON], є не доведеними та належним чином не обґрунтованими, оскільки відповідно до довідки Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, зазначена особа не входить до складу його сімї. Виходячи з викладеного, з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, суд, відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів у розмірі не меншому 30-ти відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, суд виходить з того, що ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України, якою визначено розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, не містить посилань на встановлення мінімального розміру аліментів, який підлягає стягненню, в звязку з чим, підстави для застосування положень ч.2 ст. 182 СК України відсутні. На підставі ч.2 ст.88 ЦПК, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial