Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15044,52 грн. за кредитним договором № б/н від 17.08.2009 р. та стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. Позов обґрунтований тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 17.08.2009 р. був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3500 грн. Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає 15044,52 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, суму заборгованості не оскаржує, просить розстрочити виконання судового рішення та проводити судове засідання без її участі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 17 серпня 2009 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір (далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] 29.01.2013 р. кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивач вказує, що відповідачем зобовязання за кредитним договором не виконуються, в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.05.2016 р. становить 15044,52 грн., яка складається з: -тіла кредиту 8382,55 грн.; -нарахованих відсотків за користування кредитом 2458,90 грн.; -нарахованої пені 3894,47 грн.; -нарахованих штрафів 900 грн.; -штрафу (фіксована частина) 500 грн.; -штрафу (процентна складова) 692,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме заявою [PERSON] від 17.08.2009 р., довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витягом з умов та правил надання банківських послуг, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, розрахунком заборгованості. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В заяві від 22.09.2016 р. [PERSON] визнала позовні вимоги позивача та просила розстрочити виконання судового рішення. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Проте, відповідач не надала суду належних доказів наявності обставин, які фактично унеможливлюють виконання рішення відповідачем. Надані довідки про заробітну плату відповідача та її чоловіка є лише доказом того, що заявник взмозі здійснювати часткове виконання рішення суду. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав розстрочення виконання судового рішення. Одночасно суд повідомляє, що відповідно до вимог ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим на стадїї виконавчого провадження відповідач має право звернутись з заявою до виконавця або до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.\~

Outcome: approved