Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованості в сумі 108\~020,40 гривень. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.12.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником [PERSON] укладено договір кредиту-поруки №501/1, згідно якого отримано кредитні кошти у розмірі 25\~000,00 грн. (річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці,з 14.12.2007 року по 13.12.2009 року. Зазначає, що згідно з даними карточки платежів по гривневому кредиту за договором кредиту-поруки № 501/1 від 14.12.2007 року остання сплата кредитної заборгованості була здійснена 27.08.2008 року в сумі 3200,00 грн. Кредитна заборгованість станом на 11.02.2019 року згідно з договором кредиту-поруки № 501/1 від 14.12.2007 року складає 108\~020,40 грн., з яких: по тілу кредиту\~18919,12 грн., по відсотках за користування кредитом\~89101,28 грн. (18919,12 грн. + 89101,28 грн. = 108020,40 грн.). Відсотки за користування кредитними коштами (тіло кредиту\~18919,12 грн.) за період з 27.08.2008 року по 11.02.2019 року становлять 3820 днів: 3820 днів * 18919,12 грн. * 45 % / 365 = 89101,28 грн. Вказує, що відповідачка [PERSON] порушила свої зобов`язання за договором кредиту №501/1 від 14.12.2007р. (п. п. 1.1, 2.2, 2.3, договору), кошти не повернула, та кредитна заборгованість станом на 11.02.2019р. становить 108\~020,40 грн., з них: по тілу кредиту 18 919,12 грн., по відсотках за користування кредитом 89 101,28 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочно рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом надіслання повісток рекомендованими поштовими відправленнями, відзив на позовну заяву не подала, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідачки, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України\~та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.12.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та [PERSON] був укладений договір кредиту-поруки № 501/1 (а.с.6-11), згідно з умовами якого спілка надала [PERSON] кредит у сумі 25000,00 грн. на умовах строковості, звітності, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості \~(річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці, з 14.12.2007 р. по 13.12.2009р. Видатковим касовим ордером №2453 від 14.12.2007 року (а.с.13) підтверджується, що [PERSON] отримала вказані кошти. Відповідно до п. 8.1. договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 11.02.2019 року (а.с.12) має заборгованість у загальному розмірі 108020,40 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18919,12 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 89101,28 грн. Згідно зі ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1.1 договір кредиту-поруки 501/1 від 14.12.2007 року позичальник зобов`язався повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту з відповідача на користь спілки відповідно до положень кредитного договору та ст. 526 ЦК України. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами не підлягають до задоволення, оскільки датою спливу визначеного кредитним договором строку кредитування є 13.12.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Однак, припис абзацу 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 711/6227/14-ц. Згідно з наданим спілкою розрахунком заборгованості борг за процентами за період з 14.12.2007 року по 27.08.2008 року склав 0,00 грн. Станом на 11.02.2019 року нараховано проценти в розмірі 89101,28 грн. Проценти за період з 13.12.2009 року по 11.02.2019 року нараховано після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Відомостей про наявність боргу за процентами за період з 28.08.2008 року по 13.12.2009 року матеріали справи не містять та позивачем будь-яких доказів з приводу цього не наведено. Відтак, з урахуванням правової позиції, викладеної у вищезазначених постановах Великої Палати Верховного Суду, нараховані спілкою проценти поза межами строку кредитування задоволенню не підлягають. Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором кредиту-поруки становитиме 18919,12 грн. (заборгованість по тілу кредиту), яку слід стягнути з відповідачки [PERSON] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі суд виходить з наступного. При зверненні з даним позовом позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 136 ЦПК України\~суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір не сплачено, тому суд, вважає за необхідне витрати із сплати судового збору в сумі 1921 грн. (яка підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом) стягнути на користь держави зі сторін пропорційно до задоволених вимог. Таки чином з позивача в користь держави слід стягнути 1584,63 грн. судового збору, а з відповідачки слід стягнути 336,37 грн. судового збору.

Outcome: approved