Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] (її сина), померлого [INFO], і вселити її у вказану квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що на підставі договору дарування від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовой Т.А., реєстровий №6680, [PERSON] (її син) є власником квартири за адресою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Заповіту [PERSON] не залишив. Після його смерті спадкоємцями першої черги є позивачка [PERSON] (мати) і [PERSON] (син). Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини постійно не проживали, у встановлений законом шестимісячний строк обидва звернулись з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини - до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. і тому обидва спадщину прийняли у рівних частках, в тому числі вона прийняла і спадщину у вигляді 1/2 частки вказаної квартири. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , листом №287/02-14 приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. повідомила позивачку, що 02 лютого 2016 року було відкрито спадкову справу 05/2016 до майна померлого [PERSON], але видати Свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру не можливо, оскільки до матеріалів спадкової справи не долучений оригінал правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на вказане майно. З даного приводу вона неодноразово зверталася до другого спадкоємця - відповідача [PERSON], але відповідач відмовляється надати правовстановлюючі документи, не визнає її права на вказане майно, стверджує, що дана квартира належить тільки йому, тому вона вимушена звертатись з даним позовом до суду для захисту своїх спадкових прав і для підтвердження наявного у неї права власності на вказану квартиру (1/2 частку). Вона має намір жити в цій квартирі, але відповідач їй чинить у цьому перешкоди. Відповідач у квартирі не проживає, а мешкає за адресою: [ADDRESS], вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням не чинити перешкод у користуванні квартирою, але відповідач не дозволяє їй вселятись у дану квартиру, чинить перешкоди у користуванні квартирою, не надає ключів від квартири, стверджує, що дана квартира належить тільки йому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, неодноразово, за місцем зареєстрованого проживання. Тому суд ухвалив справу розглянути заочно, у відсутності відповідача. З наданих доказів судом встановлено: Згідно договору дарування від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовою Т.А., реєстровий №6680, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно свідоцтву про смерть [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, померлий [PERSON] доводиться сином позивачці [PERSON] Згідно відомостей з реєстру заповітів - заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є: [PERSON] - мати померлого спадкодавця [PERSON] [PERSON] - син померлого спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З наданої суду спадкової справи до майна [PERSON] - спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини постійно не проживали. Обидва спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернулись з заявою про прийняття спадщини після сина до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. Таким чином, двоє спадкоємців (позивач і відповідач) прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Таким чином, обидва спадкоємці прийняли спадщину і набули право власності на майно, яке спадкували, в рівних частках. В тому числі, позивачка набула право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] [INFO] листом №287/02-14 приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., повідомила [PERSON], що 02 лютого 2016 року було відкрито спадкову справу 05/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], видати не можливо, оскільки до матеріалів спадкової справи не наданий оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частина 3 ст. 47 Конституції України вказує на те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати для власного проживання, проживання членів своєї сім,ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Співвласники спільного майна користуються ним за взаємної згодою. Згідно ст.155 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати дарувати, заповідати здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків установлених законодавством. Встановлено, що позивача набула право власності на половину вказаної квартири в порядку спадкування, тобто з законних підстав. Даного права позивачка не втратила. Тому вона має право користуватись своєю власністю, в тому числі проживати в даній квартирі як один з співвласників, права яких між собою є рівні. Відповідач не надав доказів на спростування наявності у позивачки права власності на 1\\2 частку вказаної квартири, і не надав жодних доказів чи аргументів, які б вказували на наявність підстав для позбавлення позивачки права користування вказаною квартирою, в тому числі права проживання в ній. Позивачка стверджує, що відповідач не пускає її в квартиру, вважає себе повноправним власником, не дає їй ключі, здав квартиру без її згоди в оренду. Відповідач дані обставини не спростував, не надав суду ніяких доказів на підтвердження відсутності вказаних обставин і на підтвердження наявності у позивачки вільного доступу до квартири. Тому суд вважає можливим погодитись з позивачкою у тому, що для неї дійсно існують перешкоди у користуванні належним їй майном, і що такі перешкоди існують саме з боку відповідача - другого співвласника. Так само відсутні докази на підтвердження укладення договору про здачу житла (вказаної квартири) в оренду іншим особам (особі), - і того, що такий договір був укладений за згодою позивачки. При таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити дані позовні вимоги (про вселення), і вселити позивачку у належну їй на праві спільної часткової власності квартиру. Оскільки між співвласниками квартира не розділена і не визначено конкретний порядок користування нею, то співвласник має бути вселений у квартиру в цілому.

Outcome: approved