Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] третьої особи Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту, зазначав, що 05.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк та відповідачем по справі було укладено договір, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 44479 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту №CVA0AN34680809 від 05.06.2006 року, відповідно до якого відповідач передав в заставу банку автомобіль марки «DAEWOO», модель Nexia, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 11.09.2009 року державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ при примусовому виконанні протоколу накладено арешт на зазначений автомобіль. 23.04.2012 року державним виконавцем Похом І.О. Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №1-205 від 08.10.2010 року також накладено арешт на вищезазначений автомобіль. Посилаючись на те, що відповідно до ст..16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави і це право у «Приват банку» виникло 05.06.2006 року, а постанови про накладення арешту були винесені в 2009 та 2012 роках, тобто пізніше, ніж укладено договір застави і станом на 17.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 271119, 56 грн. і, таким чином, ДВС не мала правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, позивач просив звільнити з-під арешту, накладеного 11.09.2009 року та 23.04.2012 року державними виконавцями Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ належне йому на праві власності майно - автомобіль марки «DAEWOO», модель Nexia, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], припинити розшук зазначеного автомобіля та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] та представник третьої особи Шевченківського ВДВС повторно 04.03.2014 року та 12.03.2014 року не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі вище вказаних обставин, підтверджених відповідними документами і ухвалити в зв'язку з цим заочне рішення за згодою позивача. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 05.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 44479 грн., що підтверджується копією кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту №CVA0AN34680809 від 05.06.2006 року, відповідно до якого відповідач передав в заставу банку автомобіль марки «DAEWOO», модель Nexia, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією договору застави рухомого майна. 11.09.2009 року державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ Андрушаком А.О. при примусовому виконанні протоколу накладено арешт на зазначений автомобіль, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за №41898326, запис №1. Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Таким чином, у позивача КБ «Приват Банк» право на автомобіль, як заставодержателя виникло з моменту укладення договору застави. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Зважаючи на те, що 11.09.2009 року державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ Андрушаком А.О. при примусовому виконанні протоколу накладено арешт на зазначений автомобіль і ця обставина знайшла своє підтвердження витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна за №41898326, запис №1, вказаний автомобіль необхідно звільнити з-під арешту. Що стосується вимог про звільнення з-під арешту цього ж автомобіля, накладеного 23.04.2012 року державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ Похом І.О., то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано відповідних доказів накладення арешту на автомобіль цим державним виконавцем. Зокрема, у витязі з державного реєстру обтяжень рухомого майна такі відомості відсутні, а на інші докази позивач не посилався.

Outcome: approved