Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить зняти арешт з нерухомого майна, розташованого в м. Кіровограді по вулиці Кропоткіна,20, який накладено 28.12.2009 року (за реєстраційним номером обтяження 9393368) постановою про арешт майна та заборони на його відчуження Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ від 20.12.2009 року, якою було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № КGPRGK01580001 від 11.01.2008 року, реєстраційний номер 99, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 11.01.2023 року. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 94. Згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 57,2 кв.м, який розташований в м. Кіровограді по вулиці Кропоткіна, 20. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.01.2008 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 94, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 217 150,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 27.05.2014 року Апеляційним судом Кіровоградської області по справі № 405/7020/13-ц винесено рішення, яким вирішено звернути стягнення на вищезазначений будинок та земельну ділянку, що знаходиться за тою ж адресою, шляхом укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отаманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отаманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, яка станом на 07.07.2012 року складала 451 111,46 грн. При підготовці документів до реалізації банком виявлено наявність накладеного на предмет іпотеки арешту, а саме: постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ АЕ 281858 20.12.2009 року (Реп»ях), що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 25.04.2016 року. Банк звертався із заявою до даного відділу виконавчої служби про зняття арешту з майна та отримав відповідь, в якій відмовлено в задоволенні заяви, так як у відділі знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-3036 від 10.05.2011 року, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором № КGPRGK01580001 від 11.01.2008 року в сумі 253 163,93 грн. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на предмет іпотеки, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити, відповідач [PERSON], про причини неявки суду не сповістила, представник Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КGPRGK01580001 , відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 30 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2023 року. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 94. Згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 57,2 кв.м, який розташований в м. Кіровограді по вулиці Кропоткіна, 20. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.01.2008 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 94, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 217 150,00 грн. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на будинок, земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення, позов банку задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 57,2 кв.м, житлова 42,6 кв.м, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Кропоткіна, 20 і належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.01.2008 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 94 та земельну ділянку, що знаходиться за тою ж адресою, шляхом укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отаманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отаманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором № КGPRGK01580001 від 11.01.2008 року, яка станом на 07.07.2012 року складала 451 111,46 грн. Початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та виселено відповідачку з вищезазначеного будинку. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При підготовці документів до реалізації банком виявлено наявність накладеного на предмет іпотеки арешту, а саме: постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ АЕ 281858 20.12.2009 року (Реп»ях), що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 25.04.2016 року. Як вбачається з листа Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.12.2015 року у відділі знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-3036 від 10.05.2011 року, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором № КGPRGK01580001 від 11.01.2008 року в сумі 253 163,93 грн., а тому у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з вказаного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, згідно норм чинного законодавства правом звернення стягнення на предмет застави наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арешту, накладеного виконавчою службою, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved