Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач приватне підприємство «Світлана-2000» у листопаді 2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14 жовтня 2013 року - державним виконавцем Мішиною Ю.І. Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ, за результатами розгляду заяви стягувана ПАТ «[PERSON] банк «Аваль» про примусове виконання виконавчого напису № 196 від 10.02.2010 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] - винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 40200686. 20 листопада 2013 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ [PERSON] на виконання виконавчого напису № 196 від 10.02.2010 року, було описано та арештовано майно, комплекс торгових павільйонів літ. А-2, загальною площею 240,8 кв. м що розташований за адресою пров. Цегельний 3-В у м. Дніпродзєржинську, про що складено акт опису та арешту майна. Даний комплекс торгових павільйонів належить ПП «Світлана-2000». Просив визнати за ним право власності на комплекс торговельних павільйонів (літ А-3), загальною площею 240,8 кв. м, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3 «В»; виключити з акту опису від 20.11.2013 року та звільнити з під арешту зазначений комплекс торговельних павільйонів. У листопаді 2014 р. позивач збільшив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на обєкт нерухомого майна в цілому - комплекс торгових павільйонів (А-3), загальною площею 240,8 кв. м, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3 «В», які складаються з: І поверху: 1-1 торгівельна зала загальною площею 70,3 кв. м, 1-2 кладова загальною площею 6,4 кв. м, 1-3 вмивальник загальною площею 1,1 кв. м, 1-4 вбиральня загальною площею 1,2 кв. м, (всього загальна площа по І поверху складає 79,0 кв. м); II поверху: 1-5 торгівельна зала загальною площею 63,8 кв. м, 1-6 вмивальник загальною площею 1,1 кв. м, 1-7 вбиральня загальною площею 1,1 кв. м, І сходова клітина загальною площею 14,5 кв. м (всього загальна площа по II поверху складає 80,5 кв. м); III поверху: 1-8 торгівельна зала загальною площею 64,7 кв. м, 1-9 вмивальник загальною площею 1,0 кв. м, 1-10 вбиральня загальною площею 1,2 кв. м, ІІ сходова клітина загальною площею 14,4 кв. м (всього загальна площа по III поверху складає 81,3 кв. м); мансарди. Виключити з акту опису від 20.11.2013 року та звільнити з під арешту зазначений комплекс торговельних павільйонів; зобовязати реєстраційну службу Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати за приватним підприємством «Світлана-2000» право власності на вказаний комплекс торговельних павільйонів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав; представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки є необгрунтованим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» укладено договір іпотеки № 12/81-80/128-08Д в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] Аваль» за кредитним договором № 014/81-80/127-08Д від 22.08.2008 року, за яким в іпотеку передано комплекс торгових павільйонів (літ. А-3) загальною площею 240,8 кв. м, що розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3-В. Обтяження та заборона на нерухоме майно, що є обєктом іпотеки, зареєстровані в Державному реєстрі іпотек згідно з Витягом № 20413778 від 22.08.2008 року та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна згідно з Витягом № 20413505 від 22.08.2008 року. Право власності на предмет іпотеки: комплекс торгових павільйонів, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3-В належало іпотекодавцю [PERSON] на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.04.2008 року, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.08.2008 року, Витягу № 18821346 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 15.05.2008 року, номер запису № 1149 в книзі № 9, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 23253926 та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який видано обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 04.07.2008 року за № 19419340. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, предмет іпотеки складається з: А-2 - комплекс торгових павільйонів (газобетон). Загальна площа предмета іпотеки складає 240,8 кв. м. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У звязку з невиконанням [PERSON] умов вищезазначеного кредитного договору, 10.02.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 196 про звернення стягнення на комплекс торгових павільйонів, розташованих за адресою: м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3-В. 14.10.2013 року державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого напису ВП № 40200686. 20.11.2013 року державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ з метою виконання виконавчого напису № 196 від 10.02.2010 року здійснено опис й арешт майна боржниці [PERSON]: комплекс торгових павільйонів, загальною площею 240,8 кв. м, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, 3-В про що складено відповідний акт. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Під час вирішення такого спору зясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у звязку з чим зазначені вимоги є приватноправовими. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В підтвердження позивачем своїх позовних вимог до справи надано рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.10.2012 року. Позивач помилково вважає, що із скасуванням 16.10.2012 року апеляційним судом Дніпропетровської області рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.10.2012 року про визнання права власності на спірне майно, право власності на це майно належить ПП «Світлана-2000». Суд з таким висновком не погоджується у звязку з тим, що в самому рішенні апеляційного суду зазначено, що ПП «Світлана-2000» взагалі не було власником спірного майна, оскільки фактично ще не зареєструвало своє право власності у встановленому законом порядку. Таким чином рішенням, на яке посилається позивач, як на підтвердження права власності на спірне майно, не встановлено право власності за ПП «Світлана-2000», а визнано недійсним договір купівлі-продажу між [PERSON] та ПП «Світлана-2000». Крім того, апеляційним судом Дніпропетровської області 28.01.2015 року (провадження № 22-ц/774/701/15) винесено рішення по справі за позовом приватного підприємства «Світлана-2000» до [PERSON], Дніпродзержинської міської ради, третя особа реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Згідно з яким заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2013 року скасовано, у задоволенні позову ПП «Світлана-2000» до [PERSON], Дніпродзержинської міської ради, третя особа - реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. ПП «Світлана-2000» не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року подало касаційну скаргу. Ухвалою ВСУУ від 06.05.2015 року по справі № 6-5746св15 касаційну скаргу ПП «Світлана-2000» відхилено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення. У звязку з тим, що ПП «Світлана-2000» не є власником та володільцем спірного майна, що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року, що набрало чинності, ніякі його цивільні права діями державного виконавця порушені не були. 05.05.2015 року у звязку з винесенням ВССУ ухвали від 11.03.2015 року по справі № 6-31784св14 про визнання виконавчого напису № 196 вчиненого 10.02.2010 року приватним нотаріусом [PERSON] таким, що не підлягає виконанню, державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed