Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ 'ПриватБанк' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.10.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконав в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2018 року становить 113 720 грн. 02 коп. і складається з: 1499 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом; 100 893 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 435 грн. 83 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 5 391 грн. 43 коп. штраф (процентна складова). Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 113 720 грн. 02 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 02.10.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-39) Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість в сумі 113 720 грн. 02 коп. і складається з: 1499 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом; 100 893 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 435 грн. 83 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 5 391 грн. 43 коп. штраф (процентна складова) (а.с.5-6). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, те що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1), які слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved