Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач,посилаючись на те,що відповідачка скоїла злочин,в результаті чого йому була завдана матеріальна шкода в сумі 12 000,00 грн. та моральна шкода в сумі 2 500,00 грн.,а тому просив суд задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідачки кошти за завдану шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON]не з»явився,надіслав письмову заяву,просив суд справу слухати без нього в зв»язку з тим,що він є хворою людиною похилого віку,позовні вимоги підтримав в повному обсязі,просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] була присутня в судовому засіданні в межах розгляду справи шляхом проведення відеоконференції,заявлені до неї позовні вимоги матеріального характеру в сумі 12 000,00 грн. визнала повністю,заявлені до неї вимоги про стягнення коштів за завдану моральну шкоду визнала частково. Вислухавши пояснення відповідачки у справі,дослідивши матері-али справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину,передбаченого ст.190 ч.2 КК України і призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі,з застосуванням ст.75 КК України звільнив засуджену від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік та поклав на [PERSON] відповідні обов»язки передбачені ст.76 КК України. Судом,зокрема,встановлено,що «..[PERSON],представляючись жителям Радомишльського району Житомирської області приватним підприємцем,який займається скуповуванням у населення та продажем голів ВРХ,шляхом обману отримувала від громадян велику рогату худобу(ВРХ),яку після цього реалізовувала на Житомирський м»ясокомбінат,однак виручені від продажу ВРХ грошові кошти громадянам не повертала,а присвоювала та витрачала їх для своїх потреб. Так,5 травня 2013 року біля 10 год. [PERSON]повторно,маючи на меті скоїти шахрайство,приїхала на вантажному автомобілі «ГАЗель» до господарства [PERSON],що розташоване в с.Вишевичі Радомишльського району Житомирської області і пообіцяла йому на вигідних умовах продати корову,а йому пообіцяла привезти молоду телицю,заздалегідь знаючи,що грошей за корову та телицю йому не поверне,таким чином [PERSON] шляхом обману заволоділа коровою вартістю 8 000,00 грн.,чим заподіяла [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. 14 травня 2013 року біля 13 год. [PERSON]повторно,маючи на меті скоїти шахрайство,приїхала на вантажному автомобілі «ГАЗель» до господарства [PERSON],що розташоване в с.Вишевичі Радомишльського району Житомирської області і пообіцяла йому на вигідних умовах продати його другу корову, заздалегідь знаючи,що грошей за корову йому не поверне,таким чином [PERSON] шляхом обману заволоділа коровою вартістю 4 000,00 грн.,чим заподіяла [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму..». Такими шахрайськими діями [PERSON] заподіяла потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 12 000,00 грн. На даний час Вирок суду вступив в законну силу. У відповідності до вимог ст.22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної чи юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Частиною 4 ст.61 ЦПК України передбачено,що Вирок у кримінальній справі,що набрав законної сили або Постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов»язкові для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено Вирок або Постанову суду,з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо завданої [PERSON] матеріальної шкоди в сумі в межах заявлених позовних вимог,а тому суд їх задовольняє. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)шкоди розмір її відшкодування суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань,з урахуванням супеня вини відповідача. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те,що своїми злочинними діями [PERSON] нанесла [PERSON] також моральну шкоду. Вирішуючи питання про визначення розміру завданих моральних страждань,а звідси і питання про суму відшкодування коштів суд виходить з засад розумності,виваженості та справедливості,при цьому враховувуючи характер душевних страждань,те що потерпілий є хворою людиною похилого віку,для нього дійсно сталися значні неприємності,був порушений його звичний ритм життя,а тому суд вважає за такий,що відповідає розміру завданої моральної шкоди позивачу [PERSON] - 1 000,00 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial