Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 13 363,49 грив. за період з 1999 року по 31.07.2015 року. Вказував, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], і всі вони зареєстровані у вказаній квартирі, а тому вони є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку. Але відповідачі не сплачують тривалий час за надані їм послуги і допустили заборгованість у вказаній сумі. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково. Вказує, що [PERSON] в квартирі не мешкає з 2008 року, оскільки він був засуджений до позбавлення волі і на теперішній час знаходиться в місцях позбавлення волі, а тому на нього не повинні були проводити нарахування. Також, в розрахунках вказано, що нарахування проводилось на 4 осіб, а власниками квартири є 3 особи. Просить застосувати строк позовної давності Відповідачі [PERSON] і [PERSON] про дату і час розгляду справи повідомлені повісткою під розписку. Але в судове засідання не з'явились і заяв про перенос розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю до суду не подавали. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], і всі є власниками частки вказаної квартири, а тому вони є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення і їм був відкритий абонентський особовий рахунок [NUMBER]. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачували, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість в сумі 10 849,83 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 р. по 31.07.2015 р. - 8 977,23 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2010 р. по 31.07.2015 р. - 1 872,60 грн.; Але суд вважає за необхідно застосувати строк позовної давності в три роки, як це передбачено ст. 257 ЦК України, оскільки позивні вимоги виходять за межи вказаного строку і відповідачка просить застосувати такий строк. Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості 09.09.2014 року, а тому стягненню підлягає заборгованість починаючі з 01.09.2011 року. З довідки про реєстрацію осіб в [ADDRESS] вбачається, що в належній відповідачам частині квартири зареєстровано три особи, а не 4, як вказано позивачем, а тому нарахування за надані послуги підлягають на три особи. Оскільки з 01.09.2011 року по 31.03.2014 року відповідачі не звертались до позивача з заявою про виключення з числа осіб, які проживають в квартирі і на яких нараховується плата за користування наданими послугами, [PERSON], то суд заборгованість за вказаний період стягує з трьох осіб, а з 01.04.2014 року з двох осіб, як вказано в позові і розрахунку заборгованості. За період з 01.01.2015 року відповідача повністю сплатила позивачу нараховані суми за надані послуги на 2 осіб, а тому стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] і [PERSON] суд проводить до 31.12.2014 року включно. Сума заборгованості за період з 01.09.2011 року по 31.03.2014 року складає 1255,13 грив., яка стягується з трьох осіб солідарно, а за період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року складає 447,14 грив.. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Позивач не надав суду доказів суми інфляційних витрат, а тому суд в частині стягнення інфляційних витрат з вказаних сум заборгованості в задоволенні позову відмовляє. Але стягує 3% річних від простроченої суми, що складає 75,30 грив. і 26,82 грив. відповідно. Оскільки відповідачі ухиляються від сплати заборгованості, то суд стягує її з відповідачів в примусовому порядку. Суд також стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 1378,00 грив., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial