Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 15901,86гривень заборгованості за послуги з централізованого опалення,4703 гривень інфляційних втрат, 776,12 гривень трьох відсотків річних, 1600 гривень судового збору. В обґрунтування позову вказує про те, що відповідач з 10.11.2011р. по 01.10.2017р. користувалась послугою з централізованого теплопостачання, але послугу не оплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки добровільно відповідач не бажає сплачувати вартість спожитої теплової енергії, позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. В суді представник позивача позов підтримав із наведених у ньому підстав. В суді відповідача позов не визнала, вважає, що не повинна оплачувати позивачу послугу з надання централізованого опалення, оскільки відмовилась від централізованого опалення і не отримує від позивача цієї послуги. Відповідачу судом було роз'яснено її право заявити про застосування позовної давності, що є підставою для відмови у позові, однак вона відмовилась від подання такої заяви. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є одноосібною власницею квартири № 34 у житловому будинку № 1 по вул. Спортивна в смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2011р. (а.с. 8). На час набуття права власності на квартиру вона була підключена до мереж централізованого опалення. Квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, в якому послуги з централізованого опалення надає КП БРР «Балаклійські теплові мережі». Житловий будинок знаходиться на балансі ПЖКГ «Червонодонецьке» (а.с. 51, 56). Позивач КП БРР «Балаклійські теплові мережі» листом № 1028 від 08.10.2015р. надіслав відповідачу проект Договору № 9549 про надання послуг з централізованого опалення, підготованого на основі типового договору затвердженого постановою КМУ від 21.07.200р. № 630 з пропозицією його підписання (а.с. 9, 10). Але між сторонами договір про надання послуг з централізованого опалення до сьогоднішнього часу так і не укладений. 07.10.2011р. відповідач без отримання дозволу відключила квартиру від мережі центрального опалення. Позивачем за період з 10.11.2011р. до 01.10.2017р. відповідачу нараховано 15901,86гривень заборгованості за послуги з централізованого опалення, 4703 гривень інфляційних втрат, 776,12 гривень трьох відсотків річних (а.с. 11-16). Ці обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Централізоване опалення за період 2011-2017р.р. надавалося на підставі розпоряджень органів виконавчої влади і нарядів КП БРР «Балаклійські теплові мережі» про підключення будинку відповідача до опалення (а.с. 17-34). Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. № 4 встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідачу не надавався дозвіл на відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому порядку та ненадання відповідачеві послуг з постачання тепла. Таке відключення було здійснено самовільно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановленому законом чи договором розмірах. Хоча у частині першій\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд України, зокрема, у постановах від 30 жовтня 2013р. (справа № 6-59цс13), від 20 квітня 2016р. (справа № 221/515/15-а). За приписом ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Надання відповідачу послуг з централізованого опалення слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил. Відповідно\~\~до\~\~правої позиції\~\~ВСУ у спорі\~\~про стягнення\~\~заборгованості за\~\~оплату послуг\~\~з утримання\~\~будинку та прибудинкової\~\~території\~\~(справа\~\~№ 6-59цс13), закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно до положень\~ст. 625 ЦК України, надання житлово-комунальних послуг та оплата таких є зобов'язальним правовідношенням, а в даному випадку - грошовим зобов'язанням з боку отримувачів послуг. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в разі невиконання якого по здійсненню оплати на таке поширюється ч. 2 ст. 625 ЦК України\~про цивільно-правову відповідальність за прострочення виконаного зобов'язання. Відповідно до п.п. 33, 37 Правил у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі. За результатами перевірки складається акт - претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Згідно з п.п. 23, 32 Правил у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець здійснює перерахунок розміру плати за фактично надані послуги відповідно до зазначеного Порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що за опалювальні періоди 2011-2017 років відповідач не заявляла про неналежне надання або ненадання даних послуг. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за\~законом\~повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надала суду жодного належного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, а її доводи спростовуються матеріалами справи. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позивач при поданні цього позову переплатив 84 гривні судового збору, то на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» його необхідно повернути. На підставі викладеного,

Outcome: approved