Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач просить визнати батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON], який народився [INFO], посилаючись на такі обставини. З жовтня 2010 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку. Від цих відносин у сторін народився син. У зв'язку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та відповідач добровільно не звернувся із заявою про визнання свого батьківства до органів реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання, запис про батька дитини в актовому записі про її народження було здійснено за прізвищем матері, ім'ям та по батькові - за її вказівкою. Відповідач, через тиждень після народження дитини, у зв'язку з труднощами, пов'язаними з вихованням сина, припинив сімейні стосунки з позивачем та відмовляється виконувати будь-які обов'язки щодо виховання та надання матеріальної допомоги сину. Відповідач у судове засідання не з'являвся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за встановленим зареєстрованим місцем постійного проживання. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки, який не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. У відповідності до частини 1 та 2 статті 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи, що належними чином повідомлений про відкрите у цій справі судове провадження не скористався своїми процесуальними правами, не з'явився у судове засідання, не надав жодних належних доказів щодо спростування обставин, повідомлених позивачкою, та їх правової оцінки зі сторони позивача, суд в заочному провадженні має виходити з встановлення та визнання доведеності обставин, заявлених позивачем на обґрунтування своєї правової позиції. З огляду на це, суд має визнати доведеними наступні обставини, які, втім, можуть бути спростовані відповідачем з наданням відповідних доказів в разі подання ним на це заочне рішення заяви про його перегляд. Сторони [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2010 року до жовтня 2011 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих шлюбних відносин від сторін [INFO] народилась дитина - [PERSON], про що складений актовий запис за № 1066 від 25 жовтня 2011 року, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. За вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, відповідно до якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, у вказаному свідоцтві про народження у відомостях про батька зазначено неіснуючу особу - [PERSON]. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Виходячи з наданих суду пояснень, представлених доказів щодо обставин справи, враховуючи пояснення матері дитини та відсутність належних й обґрунтованих заперечень зі сторони відповідача на посилання позивачки, суд вважає доведеним, що відповідач у справі є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Щодо вимоги позивача про забезпечення доказів шляхом призначення судової генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], то судом не могло бути вирішено вказане питання у зв'язку з неодноразовою неявкою належним чином сповіщеного відповідача у призначені судові засідання, оскільки проведення такого дослідження є можливим лише за особистої участі ймовірного батька дитини. Втім, права на це зберігається за стороною в разі подання заяви відповідачем про перегляд цього заочного рішення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial