Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату, нараховану на день звільнення за два дні червня 2016р. в сумі 677,89грн., компенсацію за 60 днів невикористаної відпустки в сумі 28599,40грн., вихідну допомогу при звільненні в розмірі одного місячного заробітку в сумі 15938,84грн., не виплачені їй при звільненні з роботи 2.06.2016р., а також стягнути на підставі ст.117 КЗПП середню заробітну плату за період з 3.06.2016р. по 27.02.2017р. 186 днів (з урахуванням збільшення розміру позовних вимог) затримки розрахунку в сумі 84475,86грн., і на відшкодування моральної шкоди за ст.237-1 КЗПП 10062,50грн.та судові витрати. Позовні вимоги позивач і її представник мотивували тим, що позивачка була звільнена за ст.40 КзПП з 2.06.2016р., при звільненні розрахунок з нею не проведено, чим порушено її трудові права на своєчасне отримання розрахунку, і даними діями їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в неотриманні зарплати і розрахункових, як єдиного джерела для існування, що поставило її і сім,ю у погані матеріальні умови, сказалось на здоров,ї, через що вона не змогла завчасно лікуватись від наявної у неї хребтової грижі, погіршилось її психологічне самопочуття. Відповідач позов не визнав; не оспорює наявності на день звільнення позивачки нарахованої і невиплаченої їй заробітної плати за два дні червня 2016 року в сумі 761,90грн., не оспорює наявності у позивачки невикористаних відпусток 60 днів і права позивачки на отримання компенсації, яка нарахована позивачці при звільненні у сумі 30513,00грн.; не оспорює права позивачки на отримання вихідної допомоги при звільненні у розмірі місячної заробітної плати, яка була позивачці нарахована у розмірі 12343,91грн. Відповідач не оспорює, що вказані суми були нараховані позивачці до виплати при звільненні, всього нараховано 43810,05грн., відрахування обов'язкових платежів 8542,96грн., до виплати 35267,09грн., але не були виплачені їй з тих причин, що дані суми були утримані у зв'язку з зарахуванням зустрічних вимог по існуючій заборгованості працівника перед підприємством. А саме, дані нараховані суми після утримання з них всіх необхідних платежів, були утримані з позивачки у якості повернення безпідставно і незаконно виплачених позивачці 23 травня 2016року премій сукупно в сумі 35910,28грн. і матеріальної допомоги на оздоровлення дитини в сумі 201250грн.. відповідач вважає, що таким чином, заборгованості у відповідача перед позивачем як станом на день звільнення, так і станом на даний час не існує, навпаки є заборгованість працівника перед підприємством, що виникла через неправомірно виплачені працівнику премії і матеріальну допомогу, у зв'язку з тим, що наказом від 31.05.2016р. були скасовані попередні накази про виплату премії і допомоги. Відповідач вважає такі свої дії, зокрема проведення зарахування зустрічних вимог, правомірними, з посиланням на ст.601 ЦК України, розглядаючи свої дії як односторонній (укладений ним) правочин, який не оспорений позивачем і тому дійсний, і з якого у позивача (працівника) виникло перед підприємством грошове зобов'язання по поверненню безпідставно отриманих коштів, хоча не оспорює, що вказані премія і допомога були виплачені працівнику на підставі наказу і не з вини працівника. В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: Наказом №147-к від 2.06.2016р. ДП «Інформаційно - ресурсний центр» позивач [PERSON] звільнена з роботи з посади бухгалтера за ст.40 КЗПП (ліквідація підприємства). В наказі зазначено про виплату звільненому працівнику : п.2.1 - грошової компенсації за 60 днів невикористаної відпустки, та п.2.2 - вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст.44 КЗПП України. підстава: заява про звільнення. (розмір сум, що підлягають виплаті, в наказі не зазначено). Звільнення, запис у трудовій книжці позивач не оспорює, претензій з приводу отримання трудової книжки позивач не має, трудову книжку видано своєчасно. Позов подано до суду 10.06.2016р., тобто у передбачені законом (КЗПП) строки. Наказом №1447/5 від 20.05.2016р. Мінюсту України припинено шляхом ліквідації ДП «Інформаційно ресурсний центр», утворено комісію з припинення ДП. Наказом № 126к від 20.05.2016р. позивачці була нарахована премія пропорційно до відпрацьованого часу у четвертому кварталі 2015р., премія за особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства у четвертому кварталі 2015 року; Наказом № 127к від 20.05.2016р. позивачці була нарахована премія пропорційно до відпрацьованого часу у першому півріччі 2015р., премія за особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства у першому півріччі 2015 року; Наказом № 128к від 20.05.2016р. позивачці була нарахована премія пропорційно до відпрацьованого часу за 9 місяців 2015р., премія за особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства за 9 місяців 2015 року; Наказом № 129к від 20.05.2016р. позивачці була нарахована премія пропорційно до відпрацьованого часу за 2015р., премія за особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства за 2015 рік; Наказом № 131 від 20.05.2016р. позивачці була нарахована премія пропорційно до відпрацьованого часу у травні 2016р., премія за особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства у травні 2016 року. Наказом № 134 від 23.05.2016р. позивачці була нарахована матеріальна допомога на оздоровлення дитини шкільного віку; виплачено 23.05.2016р. 201250грн. даної допомоги. Згідно розрахункового листа за квітень 2016 року всього нараховано у квітні 20867,46грн., в тому числі нараховані посадовий оклад 6857,14грн., оплата відпусток 1468,86грн., премія за квітень 2016р. 4114,28грн., індексація 427,18грн.ю, матеріальна допомога 8000грн. Утримано 4069,15грн., належить до виплати 16798,31грн. Виплачено: 5.04.2016р. за березень 2016р. 23491,41грн., 20.04.2016р. за квітень 2016р. 4000грн., 22.04.2016р. за квітень 2016р. 7622,44грн. (допомога), всього виплачено 35113,85грн. Борг за підприємством на початок місяця 23491,41грн., борг за підприємством на кінець місяця 5175,87грн. Згідно розрахункового листа за травень 2016 року всього нараховано у травні 299577,99грн., в тому числі нараховані та виплачені премії (за наведеними вище наказами): за грудень 2015р., 7876,92грн., за грудень 2015р. 6709,68грн., травень 2016р. 4800,00грн., грудень 2015р. 7216грн., травень 2016р. 449,50грн., грудень 2015р.- 6700грн., грудень 2015р. 6983,78грн., а також матеріальна допомога разового характеру неоподатковувана - в травні 2016р. 250000грн. Утримано 58417,71грн., належить до виплати 241160,28грн. Виплачено: 5.05.2016р. за квітень 2016р. 5175,87грн., 20.05.2016р. за травень 2016р. 4000грн., 23.05.2016р. за травень 2016р. 201250,00грн. (допомога), 23.05.2016р. за травень 2016р. 35910,28грн. (премії), всього виплачено 246336,15грн. Борг підприємства на початок місяця 5175,87грн., борг підприємства на кінець місяця 0 грн. З розрахункових листів , відомостей про виплату видно, що вказані у наказах премії виплачені позивачці 23.05.2016р., всього виплачено премій в сумі 35910,28грн. Наказом № 142к від 31.05.2016р. у зв'язку із відсутністю у фінансовому плані підприємства витрат на оплату праці запланованого преміювання за 2015 рік і скрутним фінансовим становищем підприємства, були скасовані Накази № 126к, 127к, 128к, 129к від 20.05.2016р. (про виплату премій). Наказом №144к від 31.05.2016р. у зв'язку з передчасним здійсненням розрахунків із заробітної плати за травень 2016 року та неможливістю станом на 20 травня 2016 року оцінити особистий внесок працівників у загальні результати роботи підприємства у травні 2016 року, а також належне виконання працівниками посадових обов'язків, було скасовано наказ №131 від 20.05.2016р. (про виплату премії). Наказом №143к від 31.05.2016р. у зв'язку із відсутністю у фінансовому плані підприємства на 2016 рік запланованої на другий квартал 2016 року матеріальної допомоги вищої за суму 207000грн. та пов'язаних з цим соціальних виплат, а також у зв'язку з скрутним фінансовим становищем підприємства, було скасовані накази про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення дитини, в тому числі наказ №134к від 23.05.2016р. відносно виплати допомоги позиваці. В розрахунковому листі за травень 2016р., сформованому після видання наказу від 31.05.2016р. (про скасування наказів про преміювання та виплату допомоги на оздоровлення), зазначено, що за травень 2016р. позивачці нараховано посадовий оклад 8421,05грн., доплата за надурочний час 842,11грн., премії за квартал 2015р. (період- грудень) 6709,68грн., премія за місяць (період травень 2016) 2526,32грн., індексація за травень 2016р. 265,35грн., всього нараховано 18764,51грн., утримано обов'язкові платежі, всього 3659,08грн., до виплати 15105,43грн. Виплачено : 5.05.2016р. за квітень 2016р. 5175,87грн., 20.05.2016р. за травень 2016р. 4000грн., 23.05.2016р. за травень 2016р. 201250грн., 23.05.2016р. за травень 2016р. 35910,28грн., всього виплачено 246336,15грн. Борг підприємства на початок місяця 5175,87грн., борг підприємства на кінець місяця: -226054,85грн. (мінус226054,85грн.). З розрахункового листа за червень 2016р. видно, що позивачці нараховано посадовий оклад 761,90грн., грошова компенсація за невикористані відпустки 60днів в сумі 30513,00грн.; індексація 191,24грн.; вихідна допомога при звільненні у розмірі місячної заробітної плати в сумі 12343,91грн.; всього нараховано 43810,05грн., утримано обов'язкових платежів 8542,96грн., до виплати 35267,09грн. Борг підприємства на початок місяця: -226054,09грн. (мінус226054,09грн.), борг підприємства на кінець місяця: -190787,76грн. (мінус190787,76грн.). 02.06.2016р. відповідач направив позивачці заяву про припинення зобов'язання зарахуванням, в якій повідомив позивачку що при звільненні їй було нараховано до виплати 35267,09грн., що дана сума була зарахована як зустрічна однорідна вимога на підставі ст. 601 ЦК України , і утримана як незаконно виплачені грошові кошти; і повідомлено позивача, що ДП «Інформаційно - ресурсний центр» заявляє про часткове припинення грошового зобов'язання у розмірі 35267,09грн. щодо повернення грошових коштів у розмірі 226054,85грн. внаслідок зарахування 35267,09грн., нарахованих позивачці до виплати. Позивачка подала заяву - вимогу кредитора в сумі 49963,89грн. Своїм листом від 22.06.2016р. відповідач повідомив позивачу, що відсутні підстави для включення до реєстру кредиторів за даною сумою, оскільки нараховані при звільненні кошти відповідачем зараховані в погашення заборгованості працівника перед підприємством у зв'язку з незаконною виплатою працівнику премій і матеріальної допомоги, скасуванням наказів про преміювання та виплату допомоги, і подальшим утриманням незаконно виплачених сум. Згідно ст..116 КЗпП - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст.117 КЗпП - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З аналізу наданих доказів встановлено (і дана обставина не оспорюється відповідачем), що нараховані при звільненні працівнику [PERSON] суми, зазначені в розрахунковому листі за червень 2016р. (зарплата за 2 дні червня 2016р. 761,90грн., вихідна допомога при звільненні у розмірі 1 місячного заробітку 12343,91грн., і компенсація за 60 днів невикористаних відпусток 30513,00грн.) позивачу були своєчасно нараховані до виплати, але не були виплачені. Таким чином, встановлено, що відповідач порушив вимоги ст.116 КЗпП України і не провів остаточного розрахунку зі звільненим працівником у строки, визначені даними нормами закону. Тому є підстави для застосування наслідків, передбачених у статті 117 КЗпП України, а саме для нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Підстав для звільнення відповідача від виконання вимог статті 117 КЗпП в даному випадку не встановлено. Не встановлено факту ухилення самого працівника від отримання вказаних розрахункових сум. Не виявлено обставин, які б вказували на існування спору щодо вказаних сум і їх розміру станом на день звільнення і станом на день, коли такий розрахунок мав би бути проведений. На день звільнення мав місце факт, що розрахункові суми були нараховані до виплати, але не були виплачені. Відповідач фактично визнав невиплату звільненому працівнику при звільненні нарахованих сум. Не проведення розрахунку зі звільненим позивачем відповідач пояснив тим, що утримав дані грошові кошти в рахунок погашення заборгованості працівника перед підприємством, яка виникла внаслідок неправомірної виплати працівнику премій і матеріальної допомоги. Суд не погоджується з такими доводами відповідача і визнає їх такими, що не відповідають вимогам трудового законодавства, і не відповідають вимогам цивільного законодавства, на яке посилається відповідач. При цьому суд виходить з наступного: Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із ч. 1 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Згідно ч. 2 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). Жодної з зазначених підстав для утримання виплачених раніше сум не існувало. Наказ чи розпорядження про відрахування із заробітної плати позивача для покриття її заборгованості перед підприємством, як того вимагає ч. 2 ст. 127 КЗпП України, відповідачем не видавалися. Дані суми були виплачені працівнику на підставі чинних на момент нарахування та виплати наказів, тому виплата вказаних сум не є розрахунковою помилкою. Відповідач не представив ніяких документів на підтвердження наявності згоди працівника на утримання з нього причетних йому до виплати при звільненні розрахункових сум. Як пояснив відповідач, єдиною підставою для такого утримання (за рахунок невиплати нарахованих розрахункових при звільненні) для бухгалтера підприємства була заява керівника відповідача (голови комісії з припинення юридичної особи відповідача) від 2.06.2016р. на ім.,я працівника (позивача), що здійснено зарахування на суму 35267,09грн. в рахунок погашення боргу працівника перед підприємством. Разом з тим, такої підстави і такого порядку утримання сум з працівника законом не передбачено. Тому сам той факт, що відповідач вважав, що позивачу були неправомірно виплачені грошові кошти, повинен був би видати про це відповідний наказ, який би міг бути оскаржений працівником, та\\або відповідач мав право звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення вказаної суми, а не утримувати розрахункові без відповідного наказу, без рішення суду, і без згоди самого працівника. Посилання відповідача на незаконність наказів про преміювання і виплату допомоги, і на правомірність виданих наказів про скасування наказів про преміювання і виплату допомоги - не мають значення для розгляду даної справи, де предметом розгляду є зобов'язання власника (роботодавця) провести розрахунок зі звільненим працівником, тобто здійснити всі нараховані йому при звільненні виплати. В даній справі не розглядаються позовні вимоги щодо законності вказаних наказів (як про преміювання та матеріальну допомогу на оздоровлення, так і наказів про скасування цих наказів). Посилання відповідача на те, що він уклав односторонній правочин про утримання боргу з працівника, судом не приймається до уваги як таке, що суперечить чинному законодавству, як цивільному так і трудовому, що регулює дані правовідносини. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих при звільнені та невиплачених сум (зарплати за червень 2016р., компенсації за невикористані відпустки і вихідної допомоги у розмірі місячного заробітку) підлягають задоволенню. Позивачем подано позовну заяву вчасно. Станом на день розгляду справи відповідач не провів остаточного розрахунку зі звільненим позивачем та не виплатив нараховані до виплати розрахункові суми, тому є підстави для застосування статті 117 КЗпП України - для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку - тобто за період, вказаний позивачем у позовній заяві і в уточненій позовній заяві в редакції від 3.02.2017р. При цьому суд виходить з того, що згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог. Нарахуванню та виплаті звільненому працівнику з підстав статті 117 КЗпП підлягає середній заробіток за період затримки розрахунку з 03.06.2016р. і по 03.02.2017р. включно, - всього за 8 місяців і 25 днів. При визначенні розміру сум, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного: Відповідно до довідки ДПІРЦ про доходи [PERSON] від 07.02.2017р. №03, - [PERSON] займала посаду бухгалтера відділу бух.обліку та звітності, форма працевлаштування основна, їй нарахована заробітна плата у квітні 2016р. 11398,60грн., у травні 2016р. 122054,83грн., всього 23453,43грн. ; кількість робочих днів згідно графіка роботи у квітні 21 день, у травні 19 днів, фактична кількість відпрацьованих робочих днів у квітні 18, у травні 20. Середньоденна заробітна плата складає 617,20грн. Середньомісячна заробітна плата складає 12343,91грн. Позивачка оспорює дану довідку і наведені в ній розрахунки та дані про середньоденну і середньомісячну заробітну плату, не погоджуючись з тим, що дана довідка видана без врахування виплачених їй премій, і надала суду свої розрахунки заробітної плати за два останні місяці роботи з урахуванням премій. За її розрахунком, середньоденна заробітна плата становить 989,99грн., середньомісячна заробітна плата не розрахована. Як видно з розрахунку, позивачем прийнято до уваги виплачені у травні 2016 року премії за 2015рік. Оскільки позивачка оспорює видану відповідачем довідку, а відповідач не погоджується з розрахунками, наданими позивачем, то суд досліджує дані обставини, і при цьому виходить з наступного: Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Ппостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, в редакції Постанови № 542 від 29.07.2015, - п.1: Цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: зокрема, а) виплати компенсації за невикористані відпустки; є) виплати вихідної допомоги; з) вимушеного прогулу; л) в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. п.2: Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. п.3: При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Одноразова винагорода за підсумками роботи за рік і за вислугу років включається до середнього заробітку шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду 1/12 винагороди, нарахованої в поточному році за попередній календарний рік. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. п.4: При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: зокрема, а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов'язки працівника; б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога, тощо). п. 8: Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до Порядку не береться до розрахунку матеріальна разова допомога. Також відповідно до п.3 Порядку не беруться до розрахунку премії, які хоча і були виплачені у травні місяці 2016року, але, виходячи зі змісту наказів про преміювання і з відомостей , зазначених у розрахункових листах, - дані премії нараховані за роботу в 2015 році. Виходячи з закріпленого в даному Порядку (п.3) загального змісту і принципу врахування премій лише в тій частині, в якій вони припадають на вказаний місяць, то слід дійти висновку, що премії за місяць, квартал, півріччя 2015р., хоча і були виплачені у травні, але вони не повинні враховуватись у зарплату за квітень і травень 2016р., оскільки дані місяці не ввійшли у той період роботи, за який нараховані і виплачені премії. У даному випадку має місце віддалена виплата, і вказані суми могли б бути зараховані при обчисленні заробітку за відповідні місяці 2015року. Виходячи з даних, зазначених у розрахункових листа за квітень і за травень 2016р., і з правил розрахунку середнього заробітку (закріплених у Порядку №100), середньоденну і середньомісячну заробітну плату для вирахування компенсації за статтею 117 КЗпП, і середньомісячну зарплату для обчислення вихідної допомоги у розмірі місячного заробітку, слід розрахувати таким чином: У квітні 2016р.: оклад 6857,14грн. + премія за місяць 4114,28грн. + індексація 427,18грн., всього 11398,60грн.; у травні 2016р. : оклад 8000грн. + премія 4200грн. + індексація 449,50грн., всього 13249,50грн.; разом за два місяці 24648,10грн. Середньоденна заробітна плата: 24648,10грн. : 38 (кількість робочих днів за графіком роботи підприємства у цих двох місяцях) = 648,63грн. Середньомісячна заробітна плата: 648,63грн. х 20 (кількість відпрацьованих робочих днів у вказаному періоді 40 поділених на 2) =12972,60грн. Позивач не оспорює розмір нарахованої та невиплаченої заробітної плати за червень 2016р. - 677,89грн., тому дана сума судом визнається такою, що нарахована правильно. Відповідач нарахував позивачу компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 30513грн., позивач просить стягнути компенсацію за відпустки у сумі 28599,40грн. Оскільки суд розглядає справу в межах заявлених вимог, то суд не вбачає підстав для стягнення вказаної у розрахунковому листі суми компенсації за відпустки, і стягує суму, вказану позивачем, тобто в межах позовних вимог, в сумі 28599,40грн. Позивач просить стягнути вихідну допомогу при звільненні у розмірі місячної заробітної плати - 15938,84грн. Відповідач нарахував таку вихідну допомогу у розмірі 12343,91грн. Сторони не згодні з вказаними ними сумами даної допомоги. При її визначенні суд виходить з наведених вище розрахунків згідно Порядку №100. Згідно даного розрахунку середньомісячна заробітна плата для обчислення розміру вихідної допомоги при звільненні становить 12972,60грн. Саме в такому розмірі має бути визначена вихідна допомога при звільненні. Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають при звільненні: невиплачена заробітна плата за червень 2016р. 677,89грн.; компенсація за невикористані відпустки 28599,40грн., вихідна допомога при звільненні 12972,60грн. Крім того, за статтею 117 КЗпП стягненню підлягає середній заробіток за 8 місяців і 25 днів затримки розрахунку: 8міс. х 12972,60грн.=103780,80грн. + 25днів х 648,63грн.=16215,75грн.; всього 119996,55грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного: Згідно ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку з позивачкою не було проведено розрахунку при звільненні, внаслідок протиправних дій відповідача позивачка не отримала своєчасно належні їй грошові кошти понад 40000грн., що є суттєвою сумою, вимушена була витрачати час на захист своїх трудових прав, гарантованих їй Конституцією України суд погоджується, що позивачці завдано моральну шкоду, і компенсацію такої шкоди суд визначає в 1500грн. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування моральної шкоди, завданої звільненому працівнику неправомірними діями - затримкою розрахунку, - суд не вбачає. Підстав для визначення компенсації завданої моральної шкоди у більшому розмірі суд також не вбачає і вважає, що вказана сума буде справедливою компенсацією, відповідною і співмірною завданій шкоді.

Outcome: partial