Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

позивач просить суд визначити причини пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року [PERSON] поважними та встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року [PERSON] та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], посилаючись на те, що 10.01.2006 р. померла [PERSON]. За життя [PERSON], згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 147112 від 18.10.2004 р, належала земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом, мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги не залишилось. Залишився спадкоємець другої черги він, рідний брат, [PERSON]. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Враховуючи те, що [PERSON] не складала заповіт, спадкоємців першої черги не залишилось, він як спадкоємець другої черги успадковує всю спадщину померлої, в тому числі і вищевказану земельну ділянку. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] На даний час звернувшись до нотаріальної контори для заведення спадкової справи нотаріус пояснив йому, що ним пропущений строк на прийняття спадщини [PERSON], про що йому написав лист. У зв'язку з тим, що ним було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року [PERSON] нотаріус йому відмовив у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Україну. Причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: ●він після смерті [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо, що після [PERSON] залишилась земелька ділянка. Лише після закінчення шести місяців. Він дізнався, що є державний акт [PERSON], згідно якого вона має у власності земельну ділянку. Але коли він звернувся до нотаріальної контори, то йому роз'яснили, що він мав звернутись із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] протягом шести місяців після її смерті тому строк на прийняття спадщини ним був пропущений та без його поновлення він не може оформити спадщину. Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Вищезазначені причини пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини, на його думку, є поважними та можуть бути визнанні такими судом. Крім цього, нотаріусом було відмовлено йому в оформленні спадщини, яка залишилась після [PERSON], оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON], що виключає можливість встановлення родинних відносин між ним та [PERSON] Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт того, що він та [PERSON], брат та сестра, підтверджується доданими до позовної заяви документами, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 10 січня 2006 р. померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 3 від 10.01.2006 року, зареєстрованим Соболівською сільської ради Брусилівського району Житомирської області. За життя [PERSON], згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 147112 від 18.10.2004 р., належала земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій [PERSON], згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, став позивач [PERSON], єдиний спадкоємець за законом. Після смерті [PERSON], яка померла 10.01.2006 року та проживала за адресою: [INFO], спадкова справа не заводилась. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року [PERSON] поважними та встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року [PERSON]. Що стосується родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], то слід зазначити наступне. Позивач [PERSON] народився 28.06.1974 року в м. Українка Обухівського району Київської області, про що було видано свідоцтво про народження серії І-БК № 256946. Спадкодавець [PERSON] Нурзіда Наільївна народилася 27 серпня 1971 року в РСФСР, про що було видано свідоцтво про народження. Спадкодавець [PERSON] пізніше мала інше прізвище [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про смерть на [PERSON] Позивач не може підтвердити родинні відносини між ним та [PERSON], а саме, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини, виникла необхідність встановити родинні відносини між позивачем та [PERSON] Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач [PERSON] померлій [PERSON] є рідним братом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вивчених судом матеріалів справи,\~\~з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд\~\~встановив, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та\~\~направлене на захист інтересів та прав\~\~позивача\~\~у справі, а тому і в цій частині задовольняє позовні вимоги позивача та встановлює факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є рідним братом [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved