Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що в період з 28 серпня 1999 року по 12 квітня 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, з яким мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. У зв'язку з чим позивач змушена пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити заявлений нею позов в повному обсязі. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони у справі мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції 15 червня 2001 року. На теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] у зв'язку з чим перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 11 виданою Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 12 січня 2016 року за вих.№ 61. В свою чергу відповідач [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] добровільно не надає, чим ставить позивача [PERSON] в тяжке матеріальне становище. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд вважає, що позов обґрунтований у зв'язку з чим його необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн.

Outcome: approved