Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень по 1250,00 грн. на кожного щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей з липня 2006 року не надає, їх життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач та її представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань по суті позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечував позивач та вважає вимоги про стягнення аліментів з відповідача законними, однак вимога про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 2500,00 грн. наразі є завищеними, тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що сторони відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.08.2006 року розірвали шлюб, від якого мають чотирьох дітей, з яких [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є неповнолітніми та проживають разом з матір'ю та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, зі слів позивача офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний дохід, при цьому будь-якої допомоги дітям не надає ухиляючись від виконання обов'язку по їх утриманню, чим ставить [PERSON] в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей сторони не вирішили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не здобуто, а сторонами не надано доказів про розмір одержуваного доходу відповідача по справі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень по 1000 гривень на кожного щомісячно, починаючи з 08.06.2016 року та до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial