Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач, ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 4 824 грн. 95 коп. та 2 270 грн. 00 коп. сплаченого ними судового збору при зверненні із позовом в суд. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, 26.12.2017 року о 18 годин 00 хвилин в м. Тернопіль на просп. Бандери, сталася дорожньо- транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Ford Transit», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Ford Fusion» д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/9697/18 від 07.06.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за те, що [PERSON] допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford Fusion» д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів та самовільно залишив місце ДТП.Згідно з умовами Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2778305, на підставі страхового акту № 180000173755 від 22.08.2018 p., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб марки «Ford Fusion» д.р.н. [NUMBER] , складає 4 824, 95 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало витрати на ремонт автомобіля марки «Ford Fusion» д.р.н. [NUMBER] , в сумі 4 824, 95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗP0061035 від 23.08.2018 р. На підставі п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 07.06.2018 р. було встановлено, що останній, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, самовільно залишив місце пригоди, що є підставою для відшкодування шкоди. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року, 23.05.2018 року о 18 год. 00 хв. громадянин [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Ford Transit» номерний знак [NUMBER] в м. Тернополі по вул. Ст.Бендери,10 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпеці маневру під час паркування та не дотримавшись безпечного бокового інтервалу допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ford Fusion», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, [PERSON] , будучи причетним до ДТП, залишив місце події. Вказаною постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 255 гривень 00 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цієї особою. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , який керував транспортним засобом марки Ford Transit номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2778305 у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 22 серпня 2018 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою на виплату страхового відшкодування. Приватне акціонерне товариство «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» провело розрахунок страхового відшкодування та на підставі страхового акту №180000173755 від 22 серпня 2018 року, перерахувало на користь потерпілої особи [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в розмірі 4 824 грн. 95 коп., що стверджується платіжним дорученням №ЗР061035 від 23 серпня 2018 року. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 26 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 33.1.1. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі статтею п.п. в) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, самовільно залишив місце пригоди або відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку, огляд щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача страхове відшкодування в сумі 4 824 грн. 95 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved