overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, мають різні погляди на сімейне життя, між ними немає взаєморозуміння та поваги. Також вказує, що неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулась до суду та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та після розлучення залишити прізвище Крикота. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань суду не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними неможливе. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач не бажає примиритись, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати повязані з оплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, на даний час разом не проживають, між ними немає взаєморозуміння та поваги. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав, пояснила, що проживає з відповідачем окремо понад один рік, спільного господарства не ведуть, категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки наполягає на розірванні шлюбу, це рішення є обдуманим і остаточним. Відповідач у судовому засіданні погодився на розірванні шлюбу, підтвердив, що з позивачкою понад рік не проживають, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки спроби примирення були безуспішними. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 вересня 2011 року Галиновільською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №09, мають одну неповнолітню дитину 2013року Позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати однією сім'єю, понад рік разом не проживають. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось. Позивач у судове засідання подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та після розлучення просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань суду не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю, примирення між ними неможливе. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сторони не примирились, сім'я розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з відповідачкою вони разом не проживають понад рік, спільно господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, спроби примирення не дали результатів, вважає, що подальше збереження сім'ї і спільне проживання з відповідачем неможливі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, суд ухвалив розглядати справу ві дповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім'єю. Як ствердив суду позивач як повноцінна їхня сім'я існувати не може, примирення між ними неможливе. Як встановлено в судовому засіданні у подружжя разом не проживають понад рік, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сторони не примирились, сім'я розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, на протязі останніх пяти років в сімї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали. На даний час спільне проживання стало неможливим. Позивач вважає , що їх сімя розпалася і зберегти її не можливо, тому твердо має намір розірвати шлюб. Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Норинською сільською радою Овруцького району Житомирської області 19 листопада 1988 року, серії ІІ-ТП № 286044 (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 19.11.1988 року, актовий запис №13. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданої заяви вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., який вона не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, мотивуючи тим, що вони фактично з 1986 року проживають окремо, позивач на даний час проживає з іншою сімєю, з відповідачкою не підтримує ніяких стосунків. Всі намагання позивача розлучитись через органи ДРАЦС відповідач залишала без відповіді. Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до повторного свідоцтва про одруження від 19 грудня 1986 року, серії ІІ-ЯК № 0617005 (а.с.5) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 15.06.1985 року, актовий запис № 8. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданої заяви вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день подружні стосунки з відповідачем припинились. Позивач зрозумів, що у них різні погляди на життя звязку з чим виникали сварки та скандали, що в результаті призвело до втрати поваги до відповідачки. Позивач вимагає негайного розірвання шлюбу. В добровільному порядку розірвати шлюб в Овруцькому відділенні цивільного стану районного управління юстиції відповідач відмовляється. Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надала заяву в якій просить слухати справу без її участі, проти заявленого позову не заперечує. Перевіривши законність визнання позову суд вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 29 жовтня 1994 року, серії І-ТП № 257422 (а.с.4) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 29.10.1994 року, запис № 14. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., який він не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на припинення сімейних відносин та неможливості збереження сім'ї. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. В судовому засіданні відповідач вимоги позивача визнав, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені з квітня 2015 року у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, що відповідачем не заперечується. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на припинення сімейних відносин та неможливості збереження сім'ї. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала за підставами вказаними у позові та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2013 року. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені з серпня 2015 року у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, що відповідачем не спростовується. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всього заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття, посилаючись на припинення сімейних відносин, неможливість збереження сімї та знаходження дитини на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив фактичні обставини справи й проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014 року. Згідно свідоцтва про народження дитини сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що з квітня 2015 року сімейні стосунки між сторонами припинені у звязку із втратою почуття любові та взаємоповаги, дитина знаходиться на утриманні позивача, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, що відповідачем не заперечується. Підстав для відмови у задоволенні позову в частині вимог про розірвання шлюбу та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. За таких обставин, з урахуванням матеріального стану сторін та можливості відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу, вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини є законними та обґрунтованими і в силу ст.ст. 198-201 СК України підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок сплаченого судового збору та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, посилаючись на припинення сімейних відносин, неможливість збереження сім'ї, знаходження дитини на її утриманні та відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача. В судовому засіданні позивач уточнила заявлені вимоги за підставами вказаними в позові та остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив фактичні обставини справи й проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року. Згідно свідоцтва про народження дитини сторони є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що з липня 2015 року сімейні стосунки між сторонами припинені у зв'язку із втратою почуття любові та взаємоповаги, дитина знаходиться на утриманні позивача, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу, що відповідачем не заперечується. Підстав для відмови у задоволенні позову в частині вимог про розірвання шлюбу та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. За таких обставин, з урахуванням матеріального стану сторін та можливості відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу, вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини є законними та обґрунтованими і в силу ст.ст. 198-201 СК України підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп. в рахунок сплаченого судового збору та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved