Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 червня 2013 року в розмірі 15 969, 79 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором станом на 07.02.2014 р. він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю - Піскун О.С. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 14 червня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклав з відповідачем [PERSON] Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої банк (позивач) надав позичальнику (відповідачу) кредит строком на 6 місяців у розмірі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.12.2013 р. (а.с.6). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 14 червня 2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, погодився з тим, що вона разом із запропонованими банком Умовами, Правилами та Тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір, згідно умов якого він зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками та іншими передбаченими Умовами та Правилами витратами щомісячними платежами у розмірі 2 166,67 грн., починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця (а.с.5, 6, 7-30). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 07.02.2014 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.06.2013 р. становить 15 969, 78 гривень і складається з: заборгованості за кредитом - 10 800,05 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 0,68 грн., штрафу згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 3 932,40 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 736,66 грн. (а.с.4, 49). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14.06.2013 р. [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені позивачем: 243 гривні 60 копійок судового збору, в порядку ст. 88 ЦК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved