Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою № 6 в гуртожитку по вулиці Оболонській в місті Бровари Київської області, з тих підстав, що вони є зареєстрованими у даному жилому приміщенні. Але в ньому тривалий час- - з 2014 року у ньому не проживають, а проживають за іншою адресою. Не несуть витрати по утриманню приміщення та по сплаті комунальних послуг, їх речей у приміщенні нема. Позов подано Виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування який є власником гуртожитку, переданого у комунальну власність. Третя особа [PERSON], який постійно від дня заселення проживає в даній кімнаті і якому видано ордер на дану кімнату, через свого представника просив справу розглянути у його та представника відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє і в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , позов визнала, про що подала відповідну заяву. Суд ухвалив справу розглянути у відсутності сторін та інших учасників справи, які подали про це заяви. Суд розглядає справу згідно п.9 Перехідних положень до ЦПК України в новій редакції, у скороченому провадженні, враховуючи , що дана справа є малозначною, і що відповідачем позов визнано. З наданих доказів встановлено: Згідно Ордеру №145 від 20.06.2008р. виданому на підставі рішення профкому заводу комунального устаткування ордер видано [PERSON] на заняття кімнати 17,3 кв.м , склад сім,ї одна особа. Згідно довідки КП ЖЕК-4 зареєстровані в даному жилому приміщенні гуртожитку три особи: [PERSON] з 25.06.2008р., [PERSON] і [PERSON] (відповідачі) з 27.04.2011р. Рішеннями Броварської міської ради від 5.03.2015р. і від 3.11.2016р. даний гуртожиток передано у комунальну власність, і дозволено законним мешканцям гуртожитку приватизацію зайнятих з законних підстав приміщень у даному гуртожитку. Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.11.2016. приміщенню з колишньою нумерацією №110 присвоєно номер №6. Згідно пенсійного посвідчення [PERSON] є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду. Згідно акту обстеження житлових умов від 13.12.2016р., складеного депутатом міської ради за свідченнями і підписом сусідів , в даній кімнаті у гуртожитку проживає [PERSON], а його дружина і син (відповідачі) в кімнаті не проживають. Згідно акту обстеження житлових умов від 29.09.2017р., складеного Службою у справах дітей та сім,ї, за опитом сусідів, в даній кімнаті у гуртожитку проживає [PERSON], відповідачі- син та дружина- не проживають з 2014 року. Згідно довідки Носівської міської ради Чернігівської області відповідачі [PERSON] і [PERSON] проживають за адресою [INFO] з 21.06.2014р. , дитина навчається в Володьководівицькій школі. Таким чином, в судовому засіданні з наданих доказів встановлено, що відповідачі проживали в даному жилому приміщенні як члени сім,ї особи, якій було видано ордер на заселення даного жилого приміщення. З 2014 року відповідачі в кімнаті не проживають, вибули з неї добровільно, і відсутні у приміщенні значно більше шести місяців. Згідно ст.71 ЖК України за наймачем чи членом його сімї протягом шести місяців відсутності зберігається право користування жилим приміщенням; член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у разі його відсутності понад 6 місяців без поважної причини, згідно ст.72 ЖК України. Таким чином, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку. Не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачами права користування вказаним жилим приміщенням. Позов предявлено власником приміщення - яке перебуває у комунальній власності, тобто належним позивачем. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідачі визнаються такими, що втратили право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст.71, 72 ЖК України.

Outcome: approved