Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» 16.05.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК надалі за текстом - «Кредитор» та [PERSON] уклали Договір кредиту № 615/26-47. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 21.03.2018 року відповідач має перед позивачем заборгованість в сумі 195684 грн.26 коп.. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 195684 грн.26 коп. та судові витрати в сумі 2935 грн.27 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. До суду надійшов відзив відповідача на позов та заява про застосування строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, підтримав доводи викладенні у відзові на позов та клопотання про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що\~ заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК надалі за текстом - «Кредитор» та [PERSON] уклали Договір кредиту № 615/26-47. Предметом договора був кредит в сумі 5000 дол. США, дану суму позивач надав відповідачу, а остання зобовязувалась повернути кредит позивачу до 14.02.2010 року, що передбачено п.1.1 договору. Позивач звернувся до суду\~ 16.05.2018 року. Суд враховує, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, що строк позовної давності у даній справі пропущений ще й з тих підстав, що ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з умов Кредитного договору, позичальник зобов'язався сплачувати кредитні кошти щомісячно не пізніше 5 числа кожного місяця. Отже, оскільки, умовами Кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами (термін сплати заборгованості - до 5 числа кожного місяця та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається і порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового і платежу, а відтак, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого і Банком, останній платіж в рахунок оплати заборгованості за кредитом було здійснено 26.09.2008. Поряд з цим, у відповідності до п.п. 3.2.6.2. п. 3.2.6. Кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх обов'язків за цим Договором, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового виконання ним всіх зобов'язань за цим Договором. Отже, згідно п.п. 3.2.6.2 п. 3.2.6. Кредитного договору, починаючи з 26.09.2008 у позивача виникло право достроково вимагати повернення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] звернулась з відповідною заявою до суду 08.11.2018 року (а.с.75) таким чином заявлений позов не підлягає до задоволення через пропуск позивачем строку звернення до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed