Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2017 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-6768073 від 01.06.2017р., яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Volvo», д.н.з. « [NUMBER] ». 16.08.2017 року у с. Піддубці Ківерцівського району Волинської області трапилася ДТП за участю автомобіля марки «Volvo», д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «DAF», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований в ПРАТ «СК «Арсенал страхування» автомобіль. Відповідно до постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.11.2017 року у справі №158/2718/17 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ПДР водієм автомобіля «Volvo», д.н.з. « [NUMBER] » [PERSON] , який на момент ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, до позивача звернувся потерпілий у ДТП - власник транспортного засобу «DAF», д.н.з. « [NUMBER] » [PERSON] , якому в подальшому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11683,57 грн. Зазначає, що з метою врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з досудовою претензією, проте жодних коштів перераховано на рахунок ПРАТ «СК «Арсенал страхування» не було. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 11683,57 грн в якості страхового відшкодування (майнової шкоди) та 2102,00 грн понесених судових витрат. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.11.2019 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду подано не було. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2017 року між ПРАТ «СК «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-6768073 від 01.06.2017р., яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Volvo», д.н.з. « [NUMBER] ». Страхова сума на одного потерпілого за завдану шкоду майну становить 100000 грн. (а.с. 12). Судом встановлено, що 16.08.2017 року у с. Піддубці, Ківерцівського району Волинської області трапилася ДТП за участю автомобіля марки «Volvo», д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «DAF», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований в ПРАТ «СК «Арсенал страхування» автомобіль (а.с. 9-10). Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.11.2017 року у справі №158/2718/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 124, ст. 130 КУпАП України закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст. 38 КУпАП України, а також встановлено, що на момент ДТП [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадженні і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 09.10.2017 року власник транспортного засобу «DAF», д.н.з. « [NUMBER] » [PERSON] звернувся до ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою щодо виплати та/або доплати страхового відшкодування по факту вищевказаної ДТП. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 109.01077617-1 від 15.12.2017 року, на виконання зобов`язань за Договором (поліс) добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК6768073, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено [PERSON] 11683,57 грн страхового відшкодування (а.с. 5). Факт здійснення виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №915925 від 19.12.2017 року (а.с. 6). Статтею ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено. що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно абз. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у разі якщо винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особа, яка має договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не повідомила, протягом трьох днів, про настання страхового випадку страховику, без поважних причин, страховик отримує право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування за рахунок цієї особи. Будь-яких доказів того, що [PERSON] про факт ДТП, що мала місце 16.08.2017 року у с. Піддубці, Ківерцівського району Волинської області, повідомляв ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» суду надано не було. 12.01.2018 року (за вих. № 12012018-32592/К) ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до [PERSON] з вимогою в порядку регресу по справі № 109.01077617-1, а саме: понесених витрат на страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 11683,57 грн, завданих останньому внаслідок ДТП, що мала місце 16.08.2017 року в с. Піддубці, Ківерцівського району Волинської області (а.с. 33). Однак, вищевказана претензія була залишена без задоволення, відповідач зазначених вище коштів позивачу не повернув. Доказів іншого відповідачем [PERSON] суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ПРАТ «СК «Арсенал страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2102,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved