Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк», звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 48238,07 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.12.2007 року між ПАТ «Плюс Банк» правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Г17.100.70180 за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 13080 грн. строком на 18 місяців, з сплатою 19,10 % річних. Всупереч умов договору відповідач систематично не сплачує кредит та проценти, в зв'язку з чим станом на 10.12.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 48238,07 грн., яка складається з простроченого боргу в сумі 12316,99 грн., прострочених процентів в сумі 26549,61 грн., строкових процентів в сумі 215,63 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 8475,84 грн., пені в сумі 680 грн. В судовому засіданні представник позивача Дзундза О.В. позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з спливом позовної давності, оскільки відповідач [PERSON] не здійснювала платежів по погашенню заборгованості після 2009 року, тому в задоволенні позову просить відмовити. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 25.12.2007 року між ПАТ «Плюс Банк» правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Г17.100.70180 за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 13080 грн. строком на 18 місяців, з сплатою 19,10 % річних (а.с.8). Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Стаття 526 ЦК України регламентує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно п. 2.1 кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами, платою за кредитне обслуговування. Відповідно до 2.2 у разі прострочки погашення кредиту на суму простроченого кредиту нараховуються проценти за його користування по підвищеній процентній ставці у розмірі 48% річних, які нараховуються з першого дня прострочення по день повернення простроченої суми. Як встановлено судом, згідно розрахунку заборгованості (а.с.3), станом на 10.12.2013р. загальна сума заборгованості відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Ідея Банк» за договором кредиту № Г17.100.70180 від 25.12.2007 року становить 48238,07 грн. Нарахована заборгованість складається з: простроченого боргу в сумі 12316,99 грн., прострочених процентів в сумі 26549,61 грн., строкових процентів в сумі 215,63 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 8475,84 грн., пені в сумі 680 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем порушено строк позовної давності, оскільки згідно представленої суду виписки по особовому рахунку (а.с.73-74) 13.09.2012 року відповідачем [PERSON] проведено платіж в сумі 500 гривень на погашення кредитної заборгованості за договором № Г17.100.70180 від 25.12.2007 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача в користь позивача боргу в сумі 48238,07 грн. та судового збору.

Outcome: approved