Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Енергобанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у вигляді додаткової угоди № 0-32991-4 до Договору № 00-32991-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки [NUMBER] від 08.11.2010 року про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка». Відповідно до вказаного договору Банк надає власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 20000 грн. на строк з 29.03.2011 року по 29.03.2013 року зі сплатою 32 % річних на споживчі цілі. Банк свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість у сумі 26195 грн. 87 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 18549 грн. 16 коп., заборгованість за відсотками - 5568 грн. 32 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2078 грн. 39 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день,ч ас та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про зо свідчить зворотне поштове повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2010 року за заявою відповідача йому було відкрито поточний рахунок [NUMBER] (а.с.65). 08.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 00-032991-01, відповідно до якого Банк видає клієнту платіжну картку і забезпечує ведення карткового рахунку клієнта [NUMBER] в гривнях (а.с.67-68). 28.03.2011 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про видачу кредиту в рамках програми «Кредитна картка» у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 20000 грн. строком на один рік. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 29.03.2011 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 0-32991-4 до договору № 00-032991-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки [NUMBER] від 08.11.2010 року про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств /організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Кредитна картка» (персонал). Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди, на умовах визначених цією додатковою угодою, Банк надає Власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом суми 20000 грн., на строк з 29.03.2011 року по 29.03.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних на споживчі цілі. Тимчасово на час постійних трудових відносин з ПА «Енергобанк», процентна ставка встановлюється у розмірі 25 % річних. У п. 22 постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних ат кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підтвердження видачі коштів є виписка по особовим рахункам (а.с.8-25). З копії наказу від 04.10.2012 року вбачається, що відповідача було звільнено з посади начальника відділу матеріального забезпечення адміністративного управління ПАТ «Енергобанк» з роботи 21.11.2012 року за згодою сторін (а.с.63). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Перед відповідачем існує заборгованість в сумі 26195 грн. 87 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 18549 грн. 16 коп., заборгованість за відсотками - 5568 грн. 32 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2078 грн. 39 коп. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню 26195 грн. 87 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 261 грн. 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved