Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що його постійним місцем проживання відповідно до реєстрації є квартира [ADDRESS]. Власником вищевказаної квартири був [PERSON], який дозволив йому проживати в даній квартирі, користуватися жилим приміщенням та іншим майном, та утримувати його в січні 1999 року. [INFO] [PERSON] помер в м.Ватуіне, Черкаської області, актовий запис про смерть №163. На день смерті померлого він проживав з ним в зазначеній квартирі, оскільки через похилий вік [PERSON] було важко обходити себе самостійно. [PERSON] покликав його проживати з ним та доглядати його до дня смерті, а натомість обіцяв заповісти дану квартиру, однак не встиг цього зробити оскільки помер. Після смерті [PERSON] він залишився проживати в належній померлому квартирі, доглядав її та підтримував житло в належному стані, здійснював поточний та капітальний ремонт, провів до квартири газове опалення, здійснює оплату всіх комунальних послуг. Після смерті [PERSON] жодних спадкоємців немає, його дружина [PERSON] померла [INFO]. Протягом усього часу проживання та користування квартирою [ADDRESS] ніхто ніяких претензій, щодо права власності на майно не пред'являв та не претендував, він весь час володіє майном відкрито, добросовісно та безперервно. А тому за таких обставин він і змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку немає можливості. Також позовні вимоги позивача в судовому засіданні підтримав його представник. Представник відповідача позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача та свідків [PERSON], [PERSON], а також вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. В судовому засіданні встановлено, що дійсно постійним місцем проживання відповідно до реєстрації [PERSON] є квартира [ADDRESS], що стверджується копією паспорта позивача (а.с.6) та довідкою від 11.07.2014 року (а.с.7). Власником вищевказаної квартири був [PERSON], який дозволив позивачу проживати в даній квартирі, користуватися жилим приміщенням та іншим майном та утримувати його в січні 1999 року, коли тяжко захворів. [INFO] [PERSON] помер в м.Ватуіне, Черкаської області, актовий запис про смерть №163, що стверджується копією запису акта про смерть (а.с.9). На день смерті померлого позивач проживав з ним в зазначеній квартирі, оскільки через похилий вік [PERSON] було важко обходити себе самостійно. [PERSON] покликав позивача проживати з ним та доглядати його до дня смерті, а натомість обіцяв заповісти дану квартиру, однак не встиг цього зробити оскільки помер. Позивач поховав [PERSON], провів усі поминальні обіди та встановив пам'ятник на могилі померлого за якою постійно доглядає. Після смерті [PERSON] позивач залишився проживати в належній померлому квартирі, доглядає її та підтримує житло в належному стані, здійснив ремонтні роботи, провів до квартири газове опалення, здійснює оплату всіх комунальних послуг, що стверджується актом депутата (а.с.15) та довідками підприємств, що надають комунальні послуги. Після смерті [PERSON] згідно довідки Ватутінської міської державної нотконтори (а.с.32) спадкова справа не заводилася. Дружина померлого [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Протягом усього часу проживання та користування квартирою [ADDRESS] ніхто ніяких претензій, щодо права власності на майно не пред'являв та не претендував, він весь час володіє майном відкрито, добросовісно та безперервно. Даний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного ст.ст. 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved