Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, який в процесі судового розгляду збільшив, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №56/МК/2008-980/02, відповідно до п.1 якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 20 000 грн. зі сплатою 26% річних, ціль кредиту - споживчі цілі. У разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачувалась пеня. Крім того, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 30.09.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 21 087,73 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2014 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.04.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 01.04.2014 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Ковальчук Є.М. збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Однак, від останнього в матеріалах справи міститься заява про застосування строку позовної давності до даних правовідносин та просив відмовити в задоволенні позову. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 05.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №56/МК/2008-980/02, відповідно до п.1 якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 20 000 грн. зі сплатою 26% річних, ціль кредиту - споживчі цілі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.п.9.1, 9.2 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачувалась пеня. Крім того, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вищевказаним кредитним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, останній повинний сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 30.09.2014 року, згідно довідки-розрахунку становить 21 087,73 грн., з них: 7 638,20 грн. - заборгованість з повернення кредиту; 9 741,25 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 866,57 грн. - штраф; 2 841,71 грн. - пеня за порушення строку сплати ануїтетного платежу. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобов'язань за договором. Статтями 257, 261 ЦК України встановлений загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, (позовна давність) в три роки, щодо вимог про стягнення пені - один рік. Перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Так, як вбачається з матеріалів справи, в останніх наявна заява від відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Однак, суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з даним позовом 14.01.2014 року в межах строку позовної давності, оскільки, відповідно до п.12.2 кредитного договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, а тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні вимог позивача у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується меморіальним ордером №126800807 від 23.01.2014 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved