Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -14 вересня 2009 року Хустським районним судом було винесено рішення, яким задоволено позов Хустського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітньої [PERSON] до неї, [PERSON], Хустського відділення філії «Закарпатське регіональне управління» ЗАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса [PERSON] про визнання договору іпотеки будинку недійсним, яке 25вересня 2009 року набрало законної сили; -у звязку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань 13квітня 2011 року Хустським районним судом було винесено рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 23 квітня 2011 року; -відповідно до рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03.04.2013 року вона не позбавлена права самостійно подати реєстратору відповідні судові рішення та вимагати виключення з реєстру запису про обтяження, а тому вона 16.02.2015 року звернулася до реєстратора, але 10.06.2015 року їй було в цьому відмовлено, звернулася до суду з позовом та просить: виключити з Державного реєстру іпотек запис №4498749 від 14.02.2007 року з контрольною сумую ГВЕ5788258; стягнути з відповідача на її корить судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, просила в своїй позовній заяві /а.с.4/ розглянути справу без її участі та без винесення ухвали про обовязковість її участі у розгляді справи. Представник відповідача - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського РУЮ Закарпатської області в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом неодноразового отримання особисто представником відповідача судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи, у тому числі і в судове засідання 4 квітня 2016 року /а.с.29,36,41/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.30/, згідно якої просила розглянути справу в суді без її участі. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом неодноразового отримання особисто представником 3-ої особи судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи, у тому числі і в судове засідання 4 квітня 2016 року /а.с.31,35,39/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у відсутність представника 3-ої особи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутність позивача, представника відповідача, 3-ої особи - [PERSON] та представника 3-ї особи ПАТ КБ «Приватбанк», без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як було встановлено в рішенні Апеляційного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року за позовом [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, - Хустська державна нотаріальна контора, до ПАТ КБ «ПриватБанк» про вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку, яке набрало законної сили з моменту проголошення /а.с.15-17/, - 12.02.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» /на даний час ПАТ/ уклало кредитний договір із [PERSON], надало кредит загальним розміром 33375доларів США, забезпечивши 13.02.2007 року виконання зобовязань позичальника іпотекою належного позивачу [PERSON] житлового будинку №82 по вулиці Суворова в м.Хуст. Чинними рішеннями Хустського районного суду: від 14.09.2009 року у справі за позовом Хустського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON], [PERSON], ЗАТ КБ «ПриватБанк» і приватного нотаріуса Хустського РНО [PERSON] про визнання договору недійсним - договір іпотеки від 13.02.2007 року визнано недійсним; від 13.04.2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу - стягнуто з [PERSON] борг за кредитним договором від 12.02.2007 року у розмірі 319546,60грн.. Таким чином, правова підстава для обтяження нерухомого майна перестала існувати, іпотека припинилася /ст.17 ч.1 Закону України «Про іпотеку» /Закон №898-IV/. На підставі рішення Хустського районного суду від 14.09.2009 року приватний нотаріус Хустського РНО [PERSON] 15.12.2011 року вилучив з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис №4490640. Водночас із Витягу з Державного реєстру іпотек №37092886, виданого 26.07.2012 року приватним нотаріусом Хустського РНО [PERSON], випливає, що обтяження за заявою банку іпотекою будинку №82 по вулиці Суворова в м.Хуст залишилося з 14.02.2007 року зареєстрованим у цьому реєстрі. Особа вправі вимагати захисту свого права не у будь-який спосіб, а лише у той, який передбачений законом або договором, право на захист особа здійснює на свій розсуд, а суд, вирішуючи позов, повинен виходити з того, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, суд має діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України /ст.6 Конституції України, ст.2 ч.ч.1,3, ст.3 ч.1, ст.4 ЦПК України, ст.ст.15,16,20 ЦК України/. Тож суд не вправі втручатися в компетенцію відповідних державних органів, установ, підприємств, посадових осіб, які здійснюють власні або делеговані повноваження, а вирішує спір, який виник з таких дій /бездіяльності/. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку /ст.17 ч.3 Закону №898-IV/. Як встановлено в цьому ж рішенні суду позивач [PERSON], як власник майна, іпотека якого припинилася, не була позбавлена права самостійно подати реєстратору копію відповідного рішення суду та зажадати виключення з реєстру запису про обтяження, чого [PERSON] на той час зроблено не було. Виконуючи це рішення Апеляційного суду Закарпатської області [PERSON], як власник майна, іпотека якого припинилася, звернулася самостійно до відповідача - Реєстраційної служби Хустського РУЮ Закарпатської області з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятою 10.06.2015 18:34:39 за реєстровим номером 11800230, для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права: іпотека на житловий будинок, що розташований: Закарпатська область, м.Хуст, вулицяі Суворова, будинок 82. Державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського РУЮ Закарпатської області, розглянувши цю заяву [PERSON] та документи, подані [PERSON] для проведення державної реєстрації прав, встановив: із заявою звернулася неналежна особа, подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна, а тому виніс рішення про відмову у державній реєстрації припинення іншого речового права іпотеки /а.с.19/. Тобто, з цього рішення державного реєстратора вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено не по суті її звернення, а насамперед тому, що подані нею документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та органом державної реєстрації прав не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна. Тобто, позивач [PERSON]Й . не використала належним чином своє законне право на самостійне звернення до відповідача /як вказано в рішенні Апеляційного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року/ з належним чином оформленими документами у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про виключення з реєстру запису про обтяження. Крім того, суд вказує наступне. Відповідачем - є особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує /не визнає, оспорює, заперечує/ його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії /утриматися від таких/ з метою поновлення прав позивача. Розпорядившись своїми цивільними, а також процесуальними /ст.ст.10,11 ЦПК України/ правами на власний розсуд, позивач [PERSON] сформулювала позовну вимогу, якою просила суд виключити з Державного реєстру іпотек №4498749 від 14.02.2007 року з контрольною сумою ГВЕ5788258. Але така дія належить до компетенції реєстратора, а не суду, який не може перебрати на себе його повноваження та вчинити реєстраційну дію, що законом не передбачено. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed