Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинковолодінням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вказане будинковолодіння належить йому на праві власності. У його будинку зареєстрований його племінник [PERSON], 1988 р.н., якого було зареєстровано тимчасово. Однак, останній фактично у його будинку не проживає більше 5 років, проте з реєстрації добровільно не знявся. Реєстрація відповідача у його помешканні створює для нього певні незручності, оскільки він не може оформити субсидію, вимушений платити комунальні послуги у більшому розмірі. Також на його адресу приходить кореспонденція, адресована відповідачу, що створює для нього значний дискомфорт. Враховуючи те, що [PERSON] більше одного року без поважних причин не проживає у вищевказаному будинку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштового рекомендованого відправлення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 9, 16). Заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослiдивши та оцiнивши здобутi та перевiренi в судовому засiданнi докази в їх сукупностi, вважає, що даний позов пiдлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Про те, що позивачеві належить на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] Iвано-Франкiвської областi свідчать копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.07.2009 р., та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23228100 від 07.07.2009 р. (а.с. 7, 8). Згідно довідки № 865, виданої 02 жовтня 2017 року Витвицькою сільською радою ОТГ, [PERSON], 1988 р.н., зареєстрований в [ADDRESS] з 28.03.2012 р. (а.с. 9). Стаття 405 ч. 2 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 02 жовтня 2017 року, [PERSON], 1988 р.н., в будинку за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає більше 5 років. Речей останнього в будинку немає. Дані обставини підтверджують особи, які проживають у даному будинку, а також сусіди (а.с. 10). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в будинковолодінні [ADDRESS] не проживає без поважних причин більше 5 років. Факт його реєстрації у вказаному будинку створює для позивача зайві проблеми, він змушений нести додаткові витрати, так як житлово-комунальні послуги оплачує в залежності від кількості прописаних членів сім'ї, крім того на його адресу приходить кореспонденція відповідача, що призводить до незручностей. Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскiльки вiдповiдач за адресою: [ADDRESS] Витвицької ОТГ Долинського району Iвано-Франкiвської областi, був вiдсутній понад один рік без поважних причин, його слiд визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим примiщенням. При вирішенні питання судових витрат суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що за звернення до суду з даним позовом [PERSON] було сплачено 640,00 гривень судового збору (а.с. 1) та понесено витрат за надання правової допомоги в сумі 500,00 гривень (а.с. 11), тому вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивача. На пiдставi ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини, ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved