Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11201419000, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту 175\~000,00 дол. США, а він зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.08.2018 року згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), з процентною ставкою 12 % річних. 30.01.2008 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1, якою сторонами було викладено графік погашення кредиту в новій редакції. 30.01.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, якою досягнуто згоди: - що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений про його укладенні, а саме № 11201419000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме № 11201419001; - про зміну схеми погашення кредиту, а саме: позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів в день сплати ануїтентного платежу. Розмір ануїтентного платежу складає 2\~030,00 дол. США. День сплати ануїтентного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтентного платежу може змінитись у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору; - про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 21.08.2022 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору. 16.03.2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду №3, якою сторони погодили перенести строки сплати позичальником відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих у січні 2009 року на лютий 2014 року. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] з лютого 2014 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлені договором строки та розмірі, у зв'язку із чим станом на 28.04.2015 року має заборгованість в сумі 138\~078,71 дол. США, з яких: 127\~102,70 дол. США - кредитна заборгованість; 10\~976,01 дол. США - заборгованість по процентам. Сума заборгованості [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 28.04.2015 року становить 76\~048,42 грн., з яких: 39\~152,64 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 36\~895,78 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 135596 від 22.08.2007 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. 30.01.2009 року між сторонами за договором поруки було укладено додаткову угоду №1, якою [PERSON] надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов'язання за кредитним договором. Так, в зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте станом на сьогоднішній день ними зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконані За таких обставин, просять суд суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 138\~078,71 дол. США та 76\~048,42 грн. пені. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та просив стягнути із відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору станом на 28.04.2015р. у валюті кредиту та пеню, як зазначено у позовній заяві. Уточнену позовну заяву просив не розглядати. Щодо нумерації кредитних договорів пояснив, що 30.01.2009р. між позивачем та [PERSON] була підписана додаткова угода № 2, якою досягнуто згоди, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений про його укладенні, а саме № 11201419000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме № 11201419001. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] у судовому засіданні 14.12.2017р. позов не визнав та пояснив, що оскільки із кредитного договору вбачається, що його цільове призначення споживчий кредит, тому він повинен був надаватися у гривнях, оскільки на той час діяла заборона на надання кредиту в іноземній валюті. Вважає, що оскільки договір споживчого кредиту суперечить нормам закону, тому є нікчемним. Крім того, підписи [PERSON] в угодах відрізняються, він не має оригіналу договору, тому мав намір просити суд призначити експертизу, однак з відповідним клопотанням до суду не звернувся. У задоволенні позову про стягнення боргу просив відмовити, оскільки заборгованість по договору згідно розрахунку - 0 грн., даний кредит було реструктуризовано в інший кредит, а заборгованість позивач просить стягнути за першим договором, крім того, сума погашення зменшилася по відношенню до долара. У подальшому в судові засідання не зявлявся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] у судовому засіданні 19.09.2017р. позов не визнав та пояснив, що [PERSON] є поручителем по кредитному договору, тому за наявності підстав для притягнення до відповідальності [PERSON], то і [PERSON] буде відповідати. Однак у позовній заяві позивач просить достроково стягнути суму виданого [PERSON] кредиту, посилаючись при цьому на довідку про розрахунок заборгованості, згідно якої заборгованість станом на день звернення до суду відсутня. У задоволенні позову про стягнення боргу з [PERSON] солідарно просив відмовити. У подальшому в судові засідання не зявлявся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши доводи представника позивача, заперечення представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11201419000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту 175000 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.08.2018 року згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), якшо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії, з лімітом зазначеним в договорі, при цьому, позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальний розмір яких не може перевищувати суму кредиту. Згідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії, з лімітом зазначеним в договорі, при цьому, надані в межах загальної суми кредиту транші після їх повернення до банку поновлюють загальну суму кредиту (п.п. 1.1.- 1.3.2. кредитного договору). Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.3.4. кредитного договору, відбувається з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». 30.01.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено додаткову угоду №1, якою сторонами було викладено графік погашення кредиту в новій редакції. 30.01.2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою досягнуто згоди: що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11201419000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11201419001; про зміну схеми погашення кредиту, а саме: позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 2030 дол. США. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 21.08.2022 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. 16.03.2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено додаткову угоду № 3, якою сторони погодили перенести строки сплати позичальником відсотків за користування кредитними коштами нарахованих у січні 2009 року на лютий 2014 року. Статтею 526 ЦК України передбаченого, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. На підставі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 11201419000 від 22.08.2007р. вбачається, що станом на 28.04.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 138\~078,71 дол. США, з яких: 127\~102,70 дол. США - кредитна заборгованість; 10\~976,01 дол. США - заборгованість по процентам, пеня в сумі 76\~048,42 грн., з яких: 39\~152,64 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 36\~895,78 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідач грубо порушив вимоги ст. 526 ЦК України, не виконуючи належним чином взяті зобовязання; ст. 530 ЦК України, порушуючи встановлені строки виконання зобовязань і відповідно до вимог ст. 651 ЦК України та у звязку з тим, що відповідач, до цього часу не виконує умови кредитного договору, і виконання його в подальшому сумнівне, що істотно порушує умови договору, позов належить задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості по поверненню кредиту у валюті кредиту. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533ЦК. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 135596 від 22.08.2007 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. 30.01.2009 року між сторонами за договором поруки було укладено додаткову угоду №1, якою [PERSON] надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов'язання за кредитним договором. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аргументи представників відповідачів про рестуртуризацію заборгованості і її відсутність не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки із додаткової угоди №2 до кредитного договору від 30.01.2009 року вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо того, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11201419000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11201419001. Отже посилання на довідку про розрахунок заборгованості, згідно якої заборгованість за кредитним договором №11201419001 станом на день звернення до суду відсутня не заслуговують на увагу. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачами взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконано, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення з відповідачів. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 3\~654 грн., тому суд задовольняючи позов, на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідачів у равних частинах на користь позивача судовий збір в сумі 3\~654 грн.

Outcome: approved