Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 19 603 грн. 49 коп. та судові витрати в розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.11.2019 сталася ДТП за участю автомобіля МАЗ 437040-061, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Suzuki Vitara, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2020 по справі № 937/555/20 винною особою у скоєнні ДТП за ст.ст 122-4, 124 КУпАП визнано [PERSON] . На момент настання ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО-1894713 від 10.08.2019 року, забезпеченим транспортом згідно п. 7 якого є транспортний засіб МАЗ 437040-061, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП, автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, а його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 21 603 грн. 49 коп., франшиза за договором страхування 2 000 грн. На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» визнала страховим випадком та виплатила потерпілому страхове відшкодування в розмірі 19 603 грн. 49 коп. Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи ту обставину, що постраждала від ДТП особи отримали страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Еталон», то до позивача в порядку ст. 1191 ЦК України та ст. 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Представник позивача ПрАТ «СК «Еталон» - Шимченко В.В. у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка направлялася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення з відміткою про неможливість вручення поштового відправлення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки ухвали суду та судові повістки надсилались відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З урахуванням викладених обставин, суд здійснює заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 червня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП/а.с.10/. На момент настання ДТП - 12.11.2019, діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО1894713 від 10.08.2019 року, забезпеченим транспортом згідно п. 7 якого є транспортний засіб МАЗ 437040-061, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП, автомобіль [PERSON] , [INFO] , - Suzuki Vitara, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 21 603 грн. 49 коп, що підтверджується відповідною ремонтною калькуляцією/а.с.15/, франшиза за договором страхування 2 000 грн. На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу, зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» визнала страховим випадком та виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19 603 грн. 49 коп., що підтверджується платіжним дорученням/а.с.18/. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, яки виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхової відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарські препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики, лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затверджено, складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідач [PERSON] порушуючи умови п. «в» ч. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» залишив місце пригоди у зв`язку з чим відповідач в порядку регресу має сплатити на користь позивача виплачені [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 19 603 грн. 49 коп. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 2102 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved