Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -за рішенням Хустського районного суду від 10 листопада 2016 року з нього було вирішено стягувати аліменти на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи з 6 липня 2016 року, до досягнення нею повноліття, та 700грн. - на утримання дружини до досягнення донькою трьох років; -рішенням Хустського районного суду від 30 січня 2017 року шлюб між ними було розірвано; -на даний час він ніде не працює та влаштуватись на роботу не може, а на сезонні роботи він не виїжджав, оскільки на сьогоднішній день знайти роботу за кордоном дуже важко; -на даний час він проживає з батьками у їх будинку, матеріальний стан їх сім'ї є незадовільним та потребує покращення, він один - є працездатним та зобов'язаний допомагати батькам; -через неможливість знайти роботу він не має можливості утримувати колишню дружину, яка завжди проживала зі своїми батьками на їх утриманні; -дані обставини поставили його в скрутне матеріальне становище, оскільки він не має коштів для існування і не може дозволити купити собі найнеобхідніше, звернувся до суду з позовом та просить: змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на корить відповідача за рішенням Хустського районного суду від 10 листопада 2016 на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2015 року народження, до розміру 700грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття; змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Хустського районного суду від 10 листопада 2016 року на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO], до розміру 300грн. щомісячно. В судовому засіданні 19 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини, викладені в позові /а.с.15,17-18/. В судове засідання 8 серпня 2017 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.26/, згідно якої просила закінчити розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача [PERSON]. - [PERSON] в судовому засіданні 19 квітня 2017 року позов не визнав, оскільки вважав, що позивач не надав суду належних доказів зміни свого матеріального становища після рішення Хустського районного суду від 10 листопада 2016 року /а.с.16-18/. В судове засідання 8 серпня 2017 року представник відповідача [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву /а.с.27/, згідно якої просив закінчити розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 10листопада 2016 року вирішено: -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000грн. щомісячно, починаючи з 6 липня 2016 року і до досягнення нею повноліття; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 700грн. щомісячно, починаючи з 6 липня 2016 року до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років /а.с.8-10/. Згідно рішення Хустського районного суду від 30 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с.6-7/. Згідно акту-підтвердження від 16 лютого 2017 року та акту обстеження матеріально-побутових умов від 6 лютого 2017 року, затверджених Липчанським сільським головою, вбачається, що [PERSON]: -за період з 5 листопада 2016 року по лютий 2017 року на сезонні роботи не виїжджав, ніде не працював; -проживає разом з батьками: [PERSON], 1962 року народження, та [PERSON], 1955 року народження; -будинок, в якому проживає сім'я, - старий, збудований в 1986 році, матеріали стін - шлакоблоки, покритий шифером, в господарстві тримають корову, свиней та курей; -матеріальний стан даної сім'я - незадовільний, потребує покращення /а.с.4-5/. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин. На думку суду, ці вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті позивача чи отримувача аліментів та неповнолітньої дитини при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тобто, ЦПК України покладає на позивача обов'язок довести наявність обставин, передбачених у ст.192 СК України, які є підставою для задоволення позову та зменшення розміру аліментів. Аналізуючи докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду жодних належних доказів: зміни свого матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення свого здоров'я чи здоров'я дитини, зміни матеріального, сімейного стану чи стану здоров'я одержувача аліментів в період часу з 10 листопада 2016 року /день прийняття Хустським районним судом рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини/ до 23 лютого 2017 року /день звернення [PERSON] до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів/. Акт-підтвердження від 16 лютого 2017 року та акт обстеження матеріально-побутових умов позивача від 6 лютого 2017 року, затверджених Липчанським сільським головою, згідно яких [PERSON]: -за період з 5 листопада 2016 року по лютий 2017 року на сезонні роботи не виїжджав, ніде не працював; -проживає разом з батьками: [PERSON], 1962 року народження, та [PERSON], 1955 року народження; -будинок, в якому проживає сім'я, - старий, збудований в 1986 році, матеріали стін - шлакоблоки, покритий шифером, в господарстві тримають корову, свиней та курей; -матеріальний стан даної сім'я - незадовільний, потребує покращення, на думку суду не є належними доказами того, що: -матеріальний стан позивача [PERSON] з 10 листопада 2016 року погіршився; -батьки відповідача - є непрацездатними, не отримують пенсію та знаходяться на утриманні позивача. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги інтереси спільної малолітньої дитини сторін, суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на корить відповідача на утримання малолітньої доньки та дружини до досягнення дитиною трьох років, немає. Позивач являється здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та отримувати належну заробітну плату. Той факт, що позивач не може на даний час знайти собі роботу, не є підставою для зменшення розміру аліментів. А тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed