Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON], згідно якого прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 32763 грн. 05 коп. На обґрунтування своїх вимог вказав, що 05.03.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач допустив порушення у виконанні своїх зобовязань, в звязку з чим станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість в розмірі 32763,05 грн., що складається з наступного: 14720,15 грн. заборгованість за кредитом; 14937,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1069,34 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1536,34 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали частково, просили застосувати спеціальну позовну давність до штрафу та пені, згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем 05.03.2007 року було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого Банк надав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. А відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених в договорі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Привалами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором відповідач, на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. З матеріалів справи вбачається, позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надала своєчасно та в повному обсязі Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість в розмірі 32763,05 грн., яка згідно розрахунку складається з наступного: 14720,15 грн. заборгованість за кредитом; 14937,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1069,34 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1536,34 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Разом з тим, відповідно до вимог ст.551 ЦК України та роз'яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотним обставинами для зменшення розміру неустойки в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи по зору, безстроково, що підтверджується копіює довідки серії АВ до акту огляду МСЕК № 1444, потребує постійного стороннього догляду, а також, у звязку з інвалідністю у [PERSON] відсутнє належне матеріальне забезпечення, а тому суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від сплати в повному обсязі заборгованість за пенею та комісією в сумі 1069,34 грн., а також від сплати штрафів нарахованих відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1536,34 грн. штраф (процентна складова). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.03.2007 року в загальній сумі 29657,37 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial