Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся і суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 16'963,42 грн, посилаючись на те, що остання порушила взяті на себе згідно кредитного договору зобов'язання щодо своєчасного погашення боргу щомісячними платежами, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість яку і слід з неї стягнути. У судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові, і просила їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до укладеного кредитного договору, у формі заяви позичальника № б/н від 02 червня 2008 року і умов та правил надання банківських послуг позивач надав відповідачці строковий кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 22,8% на рік, на залишкову суму заборгованості. [PERSON] погодилась з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення, базовою процентною ставкою за вказаним кредитом, розміром щомісячної комісії та неустойки у разі невиконання умов договору, що він ствердив своїм підписом. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ч. 1 ст. 256 ЦК України) Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ч. 1 ст. 257 ЦК України) Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч. 3 ст. 267 ЦК України) Такої заяви жодною із сторін подано не було. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч.1 ст. 1048 ЦК України) Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Станом на 25 травня 2014 року відповідачка заборгувала позивачу 16'963,42 грн., і даний борг складається з наступного : · 9'763,36 грн. - заборгованість за кредитом; · 4'254,35 грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом; · 1'899,83 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом · 250 грн. - штраф (фіксована частина); · 795,88 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, у даному випадку має місце порушення з вини відповідачки прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з неї заборгованості у вказаній сумі та понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved