Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 294052 гривні 68 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №38/ПС-02/07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 37000.00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2017 року. Крім того, 19 лютого 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №38/ПС-02/07-П, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. 30 червня 2010 року між ТОВ «Украпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанка» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, оскільки відповідач не виконував умови договору та не сплачував щомісячно обов'язкові платежі у рахунок сплати кредиту, з урахуванням викладеного позивач просить стягнути суму заборгованості утвореної за відповідачами у розмірі 294052 гривні 68 копійок. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з якої видно, що він підтримує свої позовні вимоги і просить розглядати справу у відсутність представника банку, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Крім того, в результаті розгляду справи відповідачем була надана заява, з якої вбачається, що в нього є два оригінали квитанцій від 19.12.2007 року та 24.09.2014 року на суму 187 доларів США та 3000 доларів США про погашення кредитної заборгованості, однак вказані суми на його думку не внесені до розрахунку заборгованості наданого банком. Таким чином, він вважає наданий розрахунок заборгованості є неналежним та недопустимим доказом. Відповідачка також не з'явилася, була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №38/ПС-02/07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 37000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань, 19 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №38/ПС-02/07-П. 30 червня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань. Також, судом встановлено, що відповідно до заяви про видачу готівки №15485 від 27 грудня 2007 року на суму 15000 доларів США, заяви про видачу готівки №8432 від 07 серпня 2007 року на суму 10000 доларів США та заяви на видачу готівки №1801 від 20 лютого 2007 року на суму 12000 доларів США, відповідач [PERSON] дійсно отримав кредитні кошти у загальній сумі 37000 доларів США. Однак відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13 жовтня 2014 року складає 294052 гривні 68 копійок. - заборгованість за кредитом - 273077 гривень 26 копійок; - заборгованість за відсотками - 20975 гривень 41 копійка. Також, з розрахунку заборгованості утвореної за [PERSON], який міститься в матеріалах справи видно, що квитанції про погашення заборгованості в сумі 187 доларів США та 3000 доларів США, на які посилається в своїй заяві відповідач враховані банком, а тому вказаний розрахунок є належним та допустимим доказом. З оригіналу платіжного доручення від 12.11.2014 року №86220149 вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 2940 гривень 53 копійки. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно з умовами договору. Згідно ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 294052 гривні 68 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів необхідно стягнути судові витрати в рівних частках в розмірі 2940 гривень 53 копійки. На підставі викладеного, ст. 526, ст. 554, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ст. 629, ст. 638, ч. 2 ст. 1046, ст. 1049, ст. 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved