Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 вересня 2011 року в розмірі 85 611,59 гривень, посилаючись на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зі сторони позивача зобовязання за договором виконано в повному обсязі. Проте, відповідач не виконував належним чином умови договору, не надавши своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов вищевказаного договору. Внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.05.2015 року становить 85 611,59 гривень, з яких: тіло кредиту - 85 611,59 гривень. Банком повідомлялося неодноразово відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак, відповідачем заборгованість по кредиту не погашена. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно і належним чином, судовими повістками та через засоби масової інформації, про що свідчить повідомлення про її виклик у судове засідання в газеті «Свобода», про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 22 вересня 2011 року, у відповідності до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути кредит зі сплатою відсотків по ньому. В силу статті 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, відповідачем не виконано грошових зобовязань перед позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 22 вересня 2011 року. Станом на 31.05.2015 року заборгованість становить 85 611,59 гривень, з яких: тіло кредиту - 85 611,59 гривень. На день розгляду справи в суді зобовязання відповідачем не виконане. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявленими ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту у звязку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 85 611,59 гривень. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що діями позичальника щодо невиконання зобовязання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача вищевказаної суми заборгованості за кредитним договором. Згідно вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600,00 гривень та витрати за поміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання у газеті Свобода в розмірі 175,00 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 629, 1048, 1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved