Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулася з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 21821,60 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що ними було здійснено страхову виплату [PERSON] за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно полісу №АС/3826061, укладеного між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] Оскільки [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, що підтверджено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області, просять позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, а судовий розгляд провести у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування на підставі, якого було видано поліс №АС/3826061 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 01.06.2013 року о 07 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Одеса в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, керуючи транспортним засобом марки «Сканіа» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Ван Хол» д.н.з. [NUMBER], виконуючи маневр повороту був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Вольво». Після скоєного [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, вказані обставини підтверджені постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2013 року, якою відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 21.06.2013 року. Статтею 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно заяви на видачу готівки №17022 від 29.07.2013 року та платіжного доручення №5168 від 18.07.2013 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 21821,60 грн. У відповідності до положень ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір на встановлений законом. Зважаючи на те, що позивачем було здійснено страхове відшкодування, а відповідач при настанні страхового випадку залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved