Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач подав даний позову та вмотивував його тим, що на Одеській товарній біржі 2.11.1995р. уклала з [PERSON], яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON], договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що [PERSON] був неповнолітнім, що позбавляє її можливості зареєструвати договір відповідно до діючого законодавства, а відповідачі в даний час ухиляються від реєстрації договору у нотаріуса, просила суд визнати спірний договір дійсним. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Київського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. На Одеській товарній біржі 2.11.1995р. позивач уклала з [PERSON], яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Спірний договір зареєстрований на Одеській товарній біржі, а також в Одеському МБТІ 13.11.1995р. Позивач сплатила за вказану квартиру 455386000 карбованців та отримала квартиру та ключі від неї, а отже фактично вступила у володіння нею. Аналізуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно з ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором ст. 128 ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст.45, ст.47 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивач просив визнати дійсним спірний договір з тих підстав, що неповнолітній [PERSON] не був членом біржі, тому він не може зареєструвати у встановленому законодавством порядку спірний договір, а в даний час відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Cуд вважає, що спірний договір укладено з порушенням вимог ст.8 та 15ч.1 Закону України «Про товарні біржі», оскільки неповнолітній співвласник квартири [PERSON] не міг бути і не був членом біржі, а тому договір підлягав нотаріальному посвідченню. За змістом ст.ст.128,\~153 ЦК України\~(в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджену\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року №399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Оскільки позивач повністю виконала умови спірного договору однак відповідачу в цей час ухиляються від його нотаріального посвідчення, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved