Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору кредиту від 25.03.2005р. АКБ СР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 114671 доларів США із сплатою 13,50% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 20.03.2012р. 02.07.2009р. додатковою угодою №1 до договору кредиту від 25.03.2005р. сторони змінили графік повернення кредиту та продовжили термін повернення кредиту до 20.03.2017р. 18.06.2010р. додатковою угодою №2 до договору кредиту від 25.03.2005р. сторони змінили графік повернення кредиту, надавши позичальнику кредитні канікули до жовтня 2011р. включно. Крім того, змінено валюту кредиту на гривню та продовжено термін повернення кредиту до 16.12.2018 року включно. Згідно з п.1.4 договору про внесення змін до договору кредиту, повернення кредиту здійснюється щомісячно до 20 числа рівними частинами в розмірі 5321,80грн. Позичальник в порушення умов п.3.3.10 кредитного договору щодо повернення кредиту своє зобов»язання не виконав. Станом на 30.01.2014р. прострочена заборгованість по кредиту складає 373338,36грн. За п.1.1 договору кредиту позивач надав позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах платності. Відповідно до п.2.4 договору кредиту останній зобов»язаний сплачувати позивачу проценти за використання кредиту, нараховані за поточний місяць до 10 числа наступного місяця. Позичальник не виконує власного обов»язку по сплаті процентів за використання кредиту, закріпленого п.3.3.9 договору, внаслідок чого станом на 30.01.2014р. прострочена заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту складає 33332,80грн. Згідно із п.4.1 кредитного договору, за прострочення строків погашення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, [PERSON] зобов»язана сплатити до банку пеню за кожний день прострочення в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості. За несвоєчасне повернення кредиту пеня складає 330,23грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів складає 139,23грн. Крім того, з посиланням на ст. 625ЦК, позивач нарахував 587,55грн. інфляційних витрат за прострочення сплати за кредитом та 273,10грн. інфляційні за прострочення сплати процентів. Також позичальнику банком направлялась вимога від 18.11.2013р. щодо необхідності погашення боргу, але дана вимога залишилась не виконаною. Крім того, 25.03.2005р. з метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту від 25.03.05р. між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання зобов»язалась перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливої неустойки. 17.08.2012р. додатковою угодою до договору поруки від 25.03.05р. банк, позичальник, поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання, тобто, - змінили валюту кредиту на гривню та продовжили термін повернення кредиту до 16.12.2018р. Таким чином, станом на 30.01.2014р. загальна сума боргу за договором кредиту від 25.03.2005р. становить 408001,27грн , в т.ч. борг по тілу кредиту - 373338,36коп.; борг по процентах - 33332,80грн.; борг по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 330,23грн.; борг по пені за несвоєчасну сплату процентів - 139,23грн.; інфляційні втрати по кредиту - 587,55грн.; інфляційні втрати по процентах - 273,10грн. На вимоги банку від 15.11.2013р. щодо повернення коштів по кредиту, позичальник та поручитель не відреагували. Крім того, на підставі договору кредиту від 19.07.2006р. АКБ СР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 81000 доларів США із сплатою 13% з кінцевим строком повернення кредиту до 18.11.2011р. 21.10.2008р. угодою №1 про внесення змін до договору кредиту від 19.07.2006р. сторони змінили графік повернення кредиту та збільшили відсоткову ставку до 14,5% включно. Договором про внесення змін №2 до договору кредиту від 19.07.2006р. сторони змінили графік повернення кредиту та продовжили термін повернення кредиту до 18.07.2013 року включно. Згідно із п.1.1 договору кредиту, повернення кредиту здійснюється щомісячно до 22 числа, позичальник в порушення умов п.3.3.6 кредитного договору щодо повернення кредиту, своє зобов»язання не виконує. Станом на 30.01.2014р. прострочена заборгованість по тілу кредиту становить 6694,56 доларів США (за курсом НБУ станом на 30.01.14р.), що еквівалентно 53509,62грн. Згідно із п.1.1 договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах платності. Відповідно до п.2.5 договору кредиту позивальник зобов»язаний сплачувати позивачеві проценти за використання кредиту, нарахованих за поточний місяць до 20 числа наступного місяця. Позичальник не виконує свого обов»язку по сплаті процентів за користування кредитом, що закріплено п.3.3.9 договору, внаслідок чого, станом на 30.01.14р. прострочена заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту складала 133798 доларів США, о еквівалентно 10694,50грн. Згідно з п.4.1 кредитного договору, за прострочення строків погашення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, відповідач зобов»язаний сплатити за період прострочення, від суми простроченої заборгованості. Отже, за несвоєчасне повернення кредиту позивачем нарахована пеня в розмірі 717,97 доларів США та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 5738,73грн., та пені за несвоєчасну сплату процентів - 68,18 доларів США, що еквівалентно 544,93грн. Вимога банку щодо необхідності погашення боргу від 15.11.2013р. залишена відповідачами без реагування. З метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 19.07.2006р. між банком та відповідачем [PERSON], за участю [PERSON] укладено договір поруки від 19.07.2006р., за яким останній зобов»язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливої неустойки. 21.10.2008р. угодою №1 до договору поруки від 19.07.2006р. банк, позичальник та поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання: змінено відсоткову ставку, починаючи з 21.10.2008р. до 14,50% річних, а в разі прострочення повернення кредиту - до 29% річних. Договором про внесення змін №2 до договору поруки від 19.07.2006р. сторони внесли зміни до умов договору поруки в частині визначення обсягу відповідальності поручителя, а саме закріплено відповідальність поручителя за новий графік повернення кредиту з новим кінцевим повернення кредиту до 18.07.2013р. включно. Крім того, 19.07.2006р. з метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту від 19.07.2006р., за участю банку, [PERSON] укладено договір поруки з [PERSON], за яким остання зобов»язалася перед позивачем в повному обсязі, солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. 21.10.2008р. угодо. №1 до договору поруки від 19.07.2006р. банк, позичальник та поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання: змінено відсоткову ставку, починаючи з 21.10.2008р. до 14,5% річних, а в разі прострочення повернення кредиту до 29% річних. Договором про внесення змін №2 до договору поруки від 19.07.2006р. сторони внесли зміни до умов договору поруки в частині визначення обсягу відповідальності поручителя: закріплено новий графік повернення кредиту з новим терміном повернення кредиту до 18.07.2013р. включно. Станом на 30.01.2014р. загальна сума заборгованості за кредитним договором від 19.07.2006р. складає 8818,69 доларів США, що еквівалентно 70487грн. 78коп., в т.ч.: борг по тілу кредиту - 6694,56 доларів США, що еквівалентно 53509,62грн.; борг по процентах за період з 19.07.07р. по 29.01.14р. - 1337,98 доларів США, що еквівалентно 10694,50грн.; боргу по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 171,97 доларів США, що становить 5738,73грн.; боргу по пені за несвоєчасну сплату процентів - 68,18 доларів США, що еквівалентно 544,93коп. Ні позичальник, ні поручитель не відреагували на вимогу банку від 15.11.13р. щодо сплати коштів за зобов»язанням. Таким чином, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» борг за договором кредиту від 25.03.2005р. - 408001,27грн. та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь банку борг за договором кредиту від 19.07.2006р. в розмірі 8818,69 доларів США, що еквівалентно 70487грн. 78коп., а також стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 3654грн. 00коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю Покутній О.В. повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не погодився з заявами відповідачів про сплив строків позовної давності. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала і просила відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримала думку свого представника [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. За наданими письмовими запереченнями, повністю заперечує проти заявленого позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що на підставі договору кредиту від 25.03.2005р. АКБ СР «Укрсоцбанк» (в подальшому ПАТ «Укрсоцбанк») надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 114671 доларів США із сплатою 13,50% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 20.03.2012р. Графіком визначено порядок погашення суми основаної заборгованості. Крім того, видача кредиту проводиться шляхом видачі позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті (долари США) з наступною конвертацією (обміном) через операційну касу кредитора в гривні та прийняття суми в гривнях для перерахування на цілі п.1.2 цього договору (п. 2.1 договору). Кредит надається позичальнику на інвестування будівництва відповідно до договору інвестування будівництва житлового будинку №4/1 від 07.07.2004р., що укладений між позичальником та ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» (п.1.2 договору). Крім того, за умовами договору, моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті (долари США) в сумі кредиту (п.2.2 договору). Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору (п.2.3 договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді, щомісячно, при розрахунку процентів враховується дань надання та не враховується день погашання кредиту (п.2.4 договору). Відповідно до п.2.4.1 договору кредиту останній зобов»язаний сплачувати позивачу проценти за використання кредиту, нараховані за поточний місяць до 10 числа наступного місяця. У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів за його використання, кошти в першу чергу направляються на сплату прострочених процентів за його використання (п.2.5 договору). За п.2.6 договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в т.ч. внаслідок прийняття компетентними держорганами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п.1.1 цього договору. Позичальник зобов»язаний суворо дотримуватись положень цього договору, сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному договором, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 договору (п. 3.3.6-3.3.10 договору). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні заяви на видачу готівки від 25.03.2005р. отримувач [PERSON] отримала кредит 114671 доларів США, що еквівалентно 605589грн. 02коп. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] при огляді цієї заяви не заперечувала проти наявності її підпису в даному документі. 02.07.2009р. додатковою угодою №1 до договору кредиту від 25.03.2005р. сторони змінили графік повернення кредиту та продовжили термін повернення кредиту до 20.03.2017р. 18.06.2010р. додатковою угодою №2 до договору кредиту від 25.03.2005р. сторони змінили графік повернення кредиту, надавши позичальнику кредитні канікули до жовтня 2011р. включно. Крім того, договором про внесення змін №2 від 17.08.2012р. до договору кредиту від 25.03.2005р. - змінено валюту кредиту на гривню та продовжено термін повернення кредиту до 16.12.2018 року включно. Зокрема, за п.1.1 змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 47810,60 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 1156,98 доларів США в гривню за курсом 8,12грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення цього договору загалом становить 397616,74грн. Зміна валюти кредиту здійснюється шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів). Таким чином, борг за кредитом складає 397161,74грн. Згідно з п.1.4 договору про внесення змін до договору кредиту, повернення кредиту здійснюється щомісячно до 20 числа рівними частинами в розмірі 5321,80грн. (додаток №1 до договору від 17.08.2012р. до договору кредиту від 25.03.2005р.). Встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 9,9% річних (п.1.5 договору). Також п.1.6 передбачено, що сплата строкових (поточних) процентів за користування кредитом, що нараховується з 17.08.2012р. здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором кредиту. Отже, за наданим позивачем розрахунком, станом на 30.01.2014р. прострочена заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту складає 33332,80грн. та прострочена заборгованість по кредиту складає 373338,36грн. Згідно із п.4.2 кредитного договору, за прострочення строків погашення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, [PERSON] зобов»язана сплатити до банку пеню за кожний день прострочення в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. За несвоєчасне повернення кредиту пеня складає 330,23грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів складає 139,23грн. (нараховані за період часу з 29 січня 2013р. по 29 січня 2014р.). Крім того, встановлено, що дане зобов»язання є грошовим зобов»язанням, а тому на вимогу кредитора боржник відповідно до вимог ст. 625ЦК зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума інфляційних витрат за прострочення сплати за кредитом становить 587,55грн. та інфляційні за прострочення сплати процентів - 273,10грн. (нараховані за період з січня 2013р. по грудень 2013р. включно). Крім того, 25.03.2005р. з метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту від 25.03.05р. між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання зобов»язалась перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливої неустойки (п.1.1 договору поруки). Також зазначено, що поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має (п.1.2 договору поруки). 02.07.2009р. укладено між вказаними особами додаткову угоду №1 до договору поруки від 25.03.05р., за якою змінено зміст зобов»язання, забезпеченого порукою, а саме: графік повернення кредиту та продовжили термін повернення кредиту до 20.03.2017р. Крім того, 18.06.2010р. укладено додаткову угоду №2 до договору поруки від 25.03.05р., якою змінено зміст зобов»язання, забезпеченого порукою, а саме: графік повернення кредиту, надавши позичальнику кредитні канікули до жовтня 2011р. включно. 17.08.2012р. додатковою угодою до договору поруки від 25.03.05р. банк, позичальник, поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання, тобто, - змінили валюту кредиту на гривню та продовжили термін повернення кредиту до 16.12.2018р. Таким чином, станом на 30.01.2014р. загальна сума боргу за договором кредиту від 25.03.2005р. становить 408001,27грн , в т.ч. борг по тілу кредиту - 373338,36коп.; борг по процентах - 33332,80грн.; борг по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 330,23грн.; борг по пені за несвоєчасну сплату процентів - 139,23грн.; інфляційні втрати по кредиту - 587,55грн.; інфляційні втрати по процентах - 273,10грн. Крім того, на підставі договору кредиту від 19.07.2006р. АКБ СР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 81000 доларів США із сплатою 13% з кінцевим строком повернення кредиту до 18.11.2011р. на споживчі цілі. Статтею 2 договору передбачено порядок надання кредиту та сплати процентів, в т.ч. п.2.7 визначено черговість погашення заборгованості. Про факт отримання [PERSON] кредиту свідчать відомості витягу з особового рахунку від 13.08.14р., наданого під час розгляду справи позивачем. За п.2.8 договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в т.ч. внаслідок прийняття компетентними держорганами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління або комітету з питань управління активами та пасивами КІК, Тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну процентної ставки за надання кредиту, визначеної цим договором. Позичальник зобов»язаний повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п.1.1 цього договору (п. 3.3.6 договору). 21.10.2008р. угодою №1 про внесення змін до договору кредиту від 19.07.2006р. сторони змінили графік повернення кредиту та збільшили відсоткову ставку до 14,5% включно. Договором про внесення змін №2 від 21.08.2009р. до договору кредиту від 19.07.2006р. сторони змінили графік повернення кредиту в розмірі 81000 доларів США та продовжили термін повернення кредиту до 18.07.2013 року включно. Згідно із п.1.1 договору кредиту, повернення кредиту здійснюється щомісячно до 22 числа, позичальник в порушення умов п.3.3.6 кредитного договору щодо повернення кредиту, своє зобов»язання не виконує. Станом на 30.01.2014р. прострочена заборгованість по тілу кредиту становить 6694,56 доларів США (за курсом НБУ станом на 30.01.14р.), що еквівалентно 53509,62грн. Відповідно до п.2.5 договору кредиту позивальник зобов»язаний сплачувати позивачеві проценти за використання кредиту, нарахованих за поточний місяць до 20 числа наступного місяця. Позичальник не виконує свого обов»язку по сплаті процентів за користування кредитом, що закріплено п.3.3.9 договору, внаслідок чого, станом на 30.01.14р. прострочена заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту складала 1337,98 доларів США, що еквівалентно 10694,50грн. Згідно з п.4.1 кредитного договору, за прострочення строків погашення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, відповідач зобов»язаний сплатити за період прострочення, від суми простроченої заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період за кожен день прострочки.. За несвоєчасне повернення кредиту пеня складає 717,97 доларів США, що еквівалентно 5738,73грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів - 68,18 доларів США, що еквівалентно 544,93грн. (нарахована за період з 29.01.13р. по 29.01.14р.). З метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 19.07.2006р. між банком та відповідачем [PERSON], за участю [PERSON] укладено договір поруки від 19.07.2006р., за яким останній зобов»язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливої неустойки. Поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має (п.1.2 договору поруки). У разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов»язання, відповідати перед кредитороми як солідарні боржники всім своїм майном , на яке згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення (п. 3.5.2 договору поруки). Угодою №1 до договору поруки від 19.07.2006р. банк, позичальник та поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання: змінено відсоткову ставку, починаючи з 21.10.2008р. до 14,5% річних, а в разі прострочення повернення кредиту - до 29% річних. Договором про внесення змін №2 до договору поруки від 19.07.2006р. сторони внесли зміни до умов договору поруки в частині визначення обсягу відповідальності поручителя, а саме закріплено відповідальність поручителя за новий графік повернення кредиту з новим кінцевим повернення кредиту до 18.07.2013р. включно. Крім того, 19.07.2006р. з метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту від 25.03.2005р., за яким остання зобов»язалася перед позивачем в повному обсязі, солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. 21.10.2008р. угодою №1 до договору поруки від 19.07.2006р. банк, позичальник та поручитель внесли зміни до змісту забезпеченого порукою зобов»язання: змінено відсоткову ставку, починаючи з 21.10.2008р. до 14,5% річних, а в разі прострочення повернення кредиту до 29% річних. Договором про внесення змін №2 від 21.08.2009р. до договору поруки від 19.07.2006р. сторони внесли зміни до умов договору поруки в частині визначення обсягу відповідальності поручителя: закріплено новий графік повернення кредиту з новим терміном повернення кредиту до 18.07.2013р. включно. Крім того, з метою забезпечення зобов»язань за кредитним договором від 19.07.2006р., аналогічні договори поруки від 19.07.2006р. з відповідними додатковими угодами були укладені за участю банку, [PERSON] та [PERSON] Таким чином, за розрахунком, наданим позивачем, станом на 30.01.2014р. загальна сума заборгованості за кредитним договором від 19.07.2006р. складає 8818,69 доларів США, що еквівалентно 70487грн. 78коп., в т.ч.: борг по тілу кредиту - 6694,56 доларів США, що еквівалентно 53509,62грн.; борг по процентах за період з 19.07.07р. по 29.01.14р. - 1337,98 доларів США, що еквівалентно 10694,50грн.; боргу по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 171,97 доларів США, що становить 5738,73грн.; боргу по пені за несвоєчасну сплату процентів - 68,18 доларів США, що еквівалентно 544,93коп. За офіційними даними НБУ станом на 30.01.2014р. курс іноземної валюти становив- 1 долару США еквівалентно 7,993грн. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Статтею 1054 ч.1 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов»язковим для виконання сторонами (ст. 629ЦК). Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК. Відповідно до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, в т.ч. сплата неустойки. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Крім того, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624ЦК). У разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК). Як зазначено у ст. 554 ч.ч.1, 2 ЦК України, - у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Як передбачено ст. 627ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Під час розгляду справи не було встановлено жодних обставин та не надано доказів щодо визнання кредитного договору чи договорів поруки недійсними, чи припиненими. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється НБУ. Валютні курси встановлюються Нацбанком за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердж. постановою НБУ від 12.11.2003р. №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про коригування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав уважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Кредитні договори між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524ЦК України та умовам зазначених договорів від 25.03.2005р. та від 19.07.2006р., з якими під час укладання погодилася [PERSON]. Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533ЦК. Крім того, як вже зазначалось, стягнення заборгованості, в т.ч. відсотків за користування кредитними коштами може відбуватись в іноземній валюті, що відповідає вимогам Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993р. №15-93. Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку пені за кредитним договором від 19.07.2006р., то вона підлягає стягненню у національній валюті - гривні, а не в іноземній валюті, як зазначено у позові. Проти таких обставин не заперечував в судовому засіданні представник позивача. Станом на час укладення кредитних договорів, банк мав ліцензію та дозволи на здійснення валютних операцій, в т.ч. видачу кредиту в іноземній валюті (Банківська ліцензія №5, Дозвіл №5-1, Додаток до Дозволу №5-1, Дозвіл №5-2, Додаток до Дозволу №5-2,). За таких обставин, твердження представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що у банку відсутня індивідуальна ліцензія на видачу кредитів в іноземній валюті з [PERSON], - є безпідставними. Не знайшли свого підтвердження доводи відповідача [PERSON] та її представника про те, що [PERSON] не має заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 25.03.2005р., враховуючи, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, в т.ч. як на підставу своїх заперечень. Крім того, на думку суду, відповідачами та їхніми представниками не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування їхніх заперечень проти позову. Безпідставними є й посилання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про сплив строків позовної давності., передбачених ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267 ЦК України. Вказані кредитні договори не припинені, договір від 19.07.2006р. діяв до 18.07.2013р., а кредитний договір від 25.03.2005р. - до 16.12.2018р.; відповідачам банком направлялись вимоги від 15.11.13р. щодо необхідності виконати умови договору від 19.07.06р. та сплатити наявну заборгованість, які залишились невиконаними; також відповідачам банком направлялись вимоги від 18.11.13р. щодо виконання умов договору від 25.03.05р. по оплаті заборгованості, які теж не виконані останніми. З розрахунку заборгованості вбачається, що за договором від 25.03.05р. сплачувались кошти в жовтні 2012р. по погашенню тіла кредиту та в березні 2013р. по погашенню процентів. Крім того, за наданим розрахунком заборгованості за договором від 19.07.2006р. сплачувались кошти в жовтні 2012р. по погашенню тіла кредиту та у травні 2013р. по погашенню процентів. В судовому засіданні як відповідач [PERSON] , так і представник відповідачів заявляли про те, що протягом 2012р. та 2013р. погашались кредити по вказаних договорах. Отже, під час розгляду справи встановлено, що за кредитними договорами від 25.03.2005р. та від 19.07.2006р. порушення умов договорів відбулось внаслідок припинення здійснення відповідачами сплати боргу, порушення дотримання графіку оплати та внесення коштів не в повному обсязі. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що відповідачі порушували умови вказаних вище кредитних договорів та договорів поруки, що призвело до виникнення заборгованості, а тому необхідно позовні вимоги задовольнити, а саме: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 25.03.2005р. в розмірі 408001грн. 27коп., а саме: борг по кредиту 373338грн. 36коп.; борг по відсотках - 33332грн. 80коп.; борг по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 330грн. 23коп.; пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 139грн. 23коп.; інфляційні втрати за кредитом - 587грн. 55коп.; інфляційні втрати за відсотками - 273грн. 10коп.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19.07.2006р.: борг по кредиту - 6694,56 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 53509грн. 62коп.; борг по відсотках - 1337,98 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 10694грн. 50коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 5738грн. 73коп.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 544грн. 93коп.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19.07.2006р.: борг по кредиту - 6694,56 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 53509грн. 62коп.; борг по відсотках - 1337,98 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 10694грн. 50коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 5738грн. 73коп.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 544грн. 93коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» необхідно з відповідача [PERSON] стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3654грн. 00коп., що підтверджується платіжним дорученням від 27.01.14р. На підставі викладеного, та

Outcome: approved