Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-06 00:00:00

Позивач, приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору страхування, посилаючись на те, що 26 грудня 2014 року о 13 годині на Контрактовій площі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Audi Q7» та «ВМW 3201». Винним у ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «Audi Q7», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Крім того, інспектором відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС в м. Києві на місці ДТП складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо відповідача за порушення ним п.2.1 .ґ. Правил дорожнього руху. Пізніше [PERSON] надав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1247253. Згідно з квитанцією грошові кошти у сумі 1 578 грн 87 коп. (призначення - страховий платіж; одержувач - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») прийняті у відділенні № 1 ПАТ «Полтава-Банк» м. Гребінка від платника [PERSON] 29 грудня 2014 року. Позивач вказував, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 26 грудня 2014 року, а страховий платіж сплачений 29 грудня 2014 року, тобто, договір страхування укладений після настання страхового випадку, а тому є недійсним. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно наданої заяви підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що договір страхуванні було укладено 25 грудня 2014 року, до настання страхового випадку, він набрав чинності наступного дня, як і зазначено у полісі, страховий платіж було сплачено одразу працівнику ПрАТ «УПСК», однак вона віднесла платіж до банку тільки 29 грудня 2014 року. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, та винести рішення на розсуд суду. Заслухавши представника відповідача, відповідача, свідків, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року о 13 год. 00 хв. на Контрактовій площі, 8 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Audi Q7», державний номерний знак [NUMBER], та «BMW 3201», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення водієм автомобіля «Audi Q7», [PERSON] було порушено п. 13.1 Правил дорожнього руху, яке призвело до скоєння ДТП. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 21 січня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7-8). Крім того, інспектором відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС в м. Києві на місці ДТП складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо [PERSON] за порушення ним п. 2.1.г. Правил дорожнього руху (а.с. 9). Також встановлено, що 25 грудня 2014 року [PERSON] уклав з ПрАТ «УПСК» поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253 (а.с. 5). Згідно з квитанцією № 1Р291 ПАТ «Полтава-Банк» грошові кошти у сумі 1578 грн. 87 коп. (призначення - страховий платіж; одержувач - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») прийняті у відділенні № 1 ПАТ «Полтава-Банк» м. Гребінка від імені [PERSON] 29 грудня 2014 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 18 Закону для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Як вбачається з матеріалів справи, договір страхування був укладений 25.12.2014 року, строк його дії за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253 зазначено з 9-00 год. 26.12.2014 року, також зазначено, що набирає він чинності з початку зазначеного строку, а перший страховий платіж був сплачений 29 грудня 2015 року. Зі змісту ст. 18 Закону вбачається, що законодавець розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся. Отже, той факт, що згідно зі ст. 983 ЦК України, ст. 18 Закону договір страхування набирає чинності навіть з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, не свідчить про недійсність договору, а лише свідчить про те, що він не набрав чинності, наслідком чого може бути його невиконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed