Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач подав позов до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 05.07.2018 звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач остаточно визначившись з позовними вимогами просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 13 720 грн. 76 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14 601 грн. 12 коп.. В заяві позивач просив витребувати у відповідача довідку про заборгованість. Ухвалою суду від 26.12.2018 по справі призначено судовий розгляд з повідомленням сторін про судове засідання о 10-00 год. 28.01.2019. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобовязано надати довідку про заборгованість. Відзив і довідка про заборгованість відповідачем не надані. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду але відзиву та довідку не подав і не повідомив про причини неподання. В судове засідання представник відповідача не зявився. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду у день розгляду справи вирішено проводити розгляд у заочному проваджені. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 05.07.2018 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнена за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3\~ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у розмірі 13 720 грн. 76 коп., що підтверджується розрахунковим листом за грудень 2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 15/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у звязку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача вказаним у позові. Станом на 31.12.2018 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 14 601 грн. 12 коп.. Так з 06.07.2018 по 31.12.2018 на підприємстві було 76 робочих днів (липень 2018 року 11 робочих днів, серпень 2018 року 13 робочих днів, вересень 2018 року 12 робочих днів, жовтень 2018 року 15 робочих днів, листопад 2018 року 12 робочих днів, грудень 2018 року 13 робочих днів), таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 14 601 грн. 12 коп. (76х192,12), згідно розрахунку наведеного у позовній заяві. /а.с. 7 / Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved