Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « Приватбанк « звернувся 27.09.2016 р. до суду із позовом до [PERSON], третя особа: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про звільнення майна з під-арешту, в якому прохали звільнити з під арешту, накладеного постановою від 19.03.2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ( ВП№ 46955949), громадську будівлю ( магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об»єкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська ( Фрунзе) № 71. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначали, що відповідно до укладеного договору № РLLAGB08000041 від 15.06.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк по 15.06.2009 року включно у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257\~800,00 ( дол. США) на наступні цілі: 250\~000,00 ( дол. США) платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідач [PERSON] 31 березня 2006року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : місто Полтава, вулиця Європейська (Фрунзе) № 71. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконував, тому рішеннямАпеляційного суду Полтавської області від 26.05.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» були задоволені частково, а саме, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 931 366,40 грн. - звернуто стягнення на громадську будівлю, на яку в свою чергу згідно постанови від 19.03.2015 року державний виконавець наклав арешт. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, оскільки вказане обтяження в майбутньому перешкоджатиме позивачу здійснити реалізацію предмета іпотеки. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала , прохала його задовольнити, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те , що позов поданий до неналежного відповідача. Вважає , що фактично оскаржуються дії виконавчої служби, які необхідно оскаржувати в порядку ст. 383 ЦПК України. Позивач ні є власником спірного майна , тому не має права звертатися до суду з таким позовом. Представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити.Посилалася на те , що відповідно до ст. 41 ЗУ « Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки , на якій звертається стягнення за рішенням суду , проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження , передбаченої Законом , з дотриманням вимог цього Закону. Вважають , що необхідно проводити прилюдні електронні торги , тому зняття арешту до проведення торгів є передчасним. Суд, заслухавши пояснення сторін , 3 особи , дослідивши матеріали справи, надані докази, та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, відповідно до укладеного договору № РLLAGB08000041 від 15.06.2005 року [PERSON] отримав кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк по 15.06.2009 року включно у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257\~800,00 ( дол. США) на наступні цілі: 250\~000,00 ( дол. США) платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідач [PERSON] 31 березня 2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : місто Полтава, вулиця Європейська (Фрунзе) № 71. Майнові права на предмет іпотеки належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 15.06.2005 року, за реєстровим № 3531 та зареєстрований в державному реєстрі правочинів 15.06.2005 року. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки. В зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору № РLLAGB08000041 від 15.06.2005 року, банк вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» були задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 931 366,40 грн. - звернуто стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул Фрунзе, № 71 предмету іпотеки шляхом укладання ПАТ КБ Приват Банк» з укладанням від імені [PERSON]В, [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки, з почтаковою ціною продажу нежитлової будівлі - 14304770грн. та земельної ділянки, площею 1232 кв.м., на якій знаходиться нежитловий будинок 419840 грн. Згідно ч.5 ст.З Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після держаної реєстрації Іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Державна реєстрація проводиться за постановою Кабміну від 31.03.2004 року № 410 про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек.-Державний реєстратор заносить інформацію про обтяження нерухомого майна до Державного реєстру іпотек, з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки. На підставі укладеного договору іпотеки і у відповідності до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек (затверджений постановою КМ України від 31.03.2004 р. № 410) ЗАТ КБ ПриватБанк подав заяви про внесення інформації про обтяження нерухомого майна. На підставі поданих заяв було внесено відповідні записи до державного реєстру іпотек. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2015 р. було накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська № 71, яка належить відповідачу [PERSON]. Вище зазначене обтяження зареєстровано у Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (номер запису 9112866), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 61091137 від 10.06.2016 року. На адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області була направлена заява про припинення чинності арешту, яка залишилася без задоволення. 4.4 ст.54 ЗУ Про виконавче провадження передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту. Враховуючи, що вжиті запобіжні заходи в майбутньому перешкоджатимуть позивачу «ПАТ КБ [PERSON]» здійснити заходи по реалізації предмета іпотеки, не було взято до уваги інтересів ПАТ КБ «Приват Банк», права якого є порушеними у звязку із застосуванням відповідних заходів внаслідок обмеження права продажу вищезгаданого предмета іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх необхідних повноважень для здійснення продажу, що поступово призводить до незворотних наслідків. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 2 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем. Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Суд вважає, що дії виконавчої служби , яка відмовляється зняти арешт з майна є безпідставними , оскільки відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2016 р. [PERSON] має право самостійно продати спірне майно будь-якій особі , а без зняття арешту з майна неможливо цього зробити. \~ \~

Outcome: approved