Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, оскільки відповідач фактично більше 5-ти років не проживає у вищезазначеному будинку. Позивач по справі [PERSON], а також її законний представник в суді позовні вимоги повністю підтримали та наполягали на задоволенні позову. Відповідач по справі у судове засідання не зявився, хоча про час і місце всіх судових засідань по суті повідомлявся належним чином відповідно до п. 4. ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать копії повісток про виклик до суду [PERSON] (а.с.24,29,), а також рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] (а.с.31,35), якими відповідач належним чином був проінформований про виклик до суду, однак в жодному судовому засіданні не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки від відповідачів не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] є законною власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Бубліченко, 9 в селищі Шевченкове Харківської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 970 від 20.10.1990 року в матеріалах справи (а.с.7,8). Її реєстрація за вищевказаною адресою підтверджується копією сторінки паспорта громадянина України серії МН № 294860 зі штампом про місце реєстрації позивачки по справі (а.с.5). Окрім [PERSON] та її сина [PERSON], [INFO], у вищевказаному будинку зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON], з яким вона розлучилася 10 березня 2010 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 104257 від 10.03.2010 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Не зважаючи на реєстрацію відповідача по справі, останній в будинку не проживає і добровільно зніматися з реєстрації за вищезазначеною адресою не бажає. Протягом 5-ти років фактично жодного дня відповідач за місцем своєї реєстрації в зазначеному житловому будинку не проживає. Факт його відсутності за цей період підтверджується актом обстеження житлової площі № 10 від 03.11.2011 року, складеним комісією у складі депутата Шевченківської селищної ради та сусідів (а.с.10), а також актом обстеження житлової площі № 12 від 07.06.2016 року, складеним комісією у складі депутата Шевченківської селищної ради та сусідів (а.с.11). Позивач по справі, як законний власник зазначеного житлового будинку, не має змоги на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємоповязане з вирішення питання про житлові права особи, які регулюються як нормами житлового так і цивільного законодавства про право особи на проживання в цьому будинку (ст.ст. 71-72, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Вимоги позивачів в частині усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном, на підставі ст..391 ЦК України, як власника будинку не підлягають задоволенню, до правовідносин які регулюються законом «Про свободу пересування в Україні» від 11.12.2003 року, № 1382-IV. Враховуючи, що відповідач по місцю реєстрації не проживає більше 5-ти років, що підтверджено в суді, як письмовими доказами, так і поясненнями позивача та її представника, суд вважає належним визнати відповідача на підставі ст. 72 ЖК України - втратившими право користування житловим будинком № 9 по вулиці Бубліченко в селищі Шевченкове Харківської області, в звязку з чим відповідач підлягає і зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved