Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 08.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номера. Згідно укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості. Вказує на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання і у зв'язку з чим, станом на 16.04.2014 рік за нею утворилась заборгованість в сумі 20253,51 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 10868,18 грн., заборгованості по відсотках за його користування в сумі 7070,65 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 874,04 грн., а також штрафи в розмірі 1440,64 грн. Просять стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором без номера від 08.06.2010 року в сумі 20253,51 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача Яремчук А.О. в судовому засіданні позов підтримала повністю та дала пояснення аналогічні позовним вимогам. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та подали до суду заяву про застосування строків позовної давності. Вказують на те, що на момент розгляду справи в суді сплинули строки позовної давності, оскільки з моменту останнього платежу, який мав місце 06.08.2010 року, пройшло більше трьох років, тому в позові слід відмовити у зв'язку з пропуском строків давності. Крім того, вважають посилання позивача на умови і правила надання банківських послуг, не може бути доказом заборгованості відповідача, оскільки жодних у мов та правил вона не підписувала. Просять в позові відмовити у зв'язку з пропуском строків давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % річних від суми залишку кредитної заборгованості. Підписавши заяву, про надання кредиту, відповідач погодилася з умовами та правилами надання банком кредиту. З розрахунку видно, що заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором з урахуванням, тіла кредиту, відсотків за його користування, комісії, пені та штрафних санкцій, станом на 16.04.2014 року складає гроші в сумі 20253,51 грн. Крім того з розрахунку вбачається, що відповідач 28.09.2012 року, вносила кошти на картку, в рахунок погашення заборгованості. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст.ст.549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Так суд вважає, що посилання відповідача та її представника на пропуск позивачем строку позовної давності, як підставу для відмови в позові, є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки згідно розрахунку заборгованості, відповідач останнього разу 28.09.2012 року вносила кошти на картку, в рахунок погашення заборгованості, що свідчить про те, що строк позовної давності не сплинув. Твердження відповідача та її представника, що умови та правила надання банківських послуг не можуть бути належним доказом по даній справі також не відповідають дійсності. Відповідач підписала заяву про отримання кредиту, в якій зазначено, що вона ознайомлена та згідна з вказаними умовами та тарифами банку, що свідчить про її бажання отримати кредит саме на таких умовах. Тому суд вважає, що відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого за нею утворилась заборгованість. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номера від 08.06.2010 року в сумі 20253,51 грн. Крім того у відшкодування судових витрат, з сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн.

Outcome: approved