Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, звернулася до суду з позовом та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення сином [PERSON] повноліття, а потім продовжувати стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на те, що відповідач працює, добровільно допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі вказаному в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні 5 вересня 2017 року позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що з нього уже проводиться стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% його доходу з травня 2005 року. В подальшому, в судовому засіданні 2 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 липня 2007 року виконкомом Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 вересня 2009 року виконкомом Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається із довідки №02-30/403 від 19 травня 2017 року Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю по [ADDRESS] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач в судовому засіданні 2 жовтня 2017 року позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, суд вважає, позовну заяву такою, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved