Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. На протязі останніх трьох років в сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, так як відповідач зловживав спиртними напоями, скандалить в сім'ї, б'ється. В процесі скандалів знаходячись у нетверезому стані відповідач погрожує їй, виганяє її та сина із власного будинку. Поведінка відповідача негативно впливає на її здоров'я, на її психічний стан та на психічний стан їхньої дитини. Вважає, що їхня сім'я розпалася та зберегти її неможливо. А тому вона твердо має намір розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, оскільки строк, що надавався сторонам для примирення не змінив відносин у їх сімейному житті. Вона має твердий намір розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечує, оскільки не хоче втрачати дітей, але якщо позивач й надалі наполягає на розірванні шлюбу то нехай буде так як вона вирішила. Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області 4 лютого 1995 року (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 04.02.1995 року, актовий запис № 6. Під час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач категорично не погоджуються на примирення. Протягом строку, що надавався сторонам для примирення, відносини сторін не змінилися, вони не примирилися. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 121,80 грн.

Outcome: approved