Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] домоволодіння №61, розташованого по вулиці Шкільній в селі Межиліска Народицького району Житомирської області та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є єдиним спадкоємцем [PERSON], який помер 09 серпня 2015 року, однак, спадщину оформити не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння. Сторони в судове засідання не зявились, позивач просить справу розглядати без її участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. З довідки [PERSON] селищної ради №239 від 29 травня 2018 року (а.с. 15) вбачається, що на підставі записів погосподарської книги №1 с.Межиліска за 2010-2015 роки, на праві особистої власності [PERSON], належав житловий будинок №61 і погосподарські будівлі по вулиці Шкільній (Котовського) в селі Межиліска Народицького району Житомирської області. Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому, суд вважає факт належності [PERSON] житлового будику №61 по вулиці Шкільній в селі Межиліска Народицького району Житомирської області доведеним. Встановлення факту належності померлому домоволодіння є підставою для виникнення права на спадкування майна. [PERSON] помер 09 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №262374 від 10 серпня 2015 року (а.с.4). 26 грудня 2014 року [PERSON] розпорядився своїм майном, заповівши усе належне йому на момент смерті майно [PERSON] (позивачу по справі), що підтверджується копією заповіту (а.с.5). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом термін звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини й прийняла спадщину, отримавши відповідні свідоцтва, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, про що свідчить лист [PERSON] державної нотаріальної контори №429\\01-16 від 27 липня 2018 року (а.с. 30) та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №52775158 від 27 липня 2018 року (а.с. 31). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з\~ надвірними будівлями №61 по вулиці Шкільній (колишня Котовського) в селі Межиліска Народицького району Житомирської області їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №802\\02-31 від 22 листопада 2017 року (а.с. 14). [PERSON] у визначений Законом спосіб право власності на домоволодіння за життя не оформив, а тому, позивач не може набути права власності на цю частину спадкового майна, маючи на це право. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем право власності на домоволодіння №61, розташованого по вулиці Шкільній в селі Межиліска Народицького району Житомирської області. Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 23 липня 2018 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: approved