Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду від 21.05.2013 р., а відповідач є батьком їхньої спільної дитини. Відповідач допомогу на утримання дитини надає у незначній сумі, хоча має можливість надавати належну допомогу оскільки працює та отримує додатково пенсію. Просить стягнути аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів, що становить 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Не могла визначитись із способом визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку, вважаючи, що ? усіх видів доходів і становитиме 500 грн.. Наполягала на стягненні аліментів саме у цій сумі. Відповідач позов заперечив. Ствердив, що хоча він і працює сторожем на СТОВ «Маяк», отримуючи незначний заробіток, він є інвалідом ІІІ групи, хворіє на цукровий діабет, а відтак потребує коштів на лікування. Сплачувати аліменти у сумі, що перевищує 350 грн. він не може. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, з 16.02.2007 р. сторони перебували в шлюбі, який був розірваний рішенням Ярмолинецького райсуду від 21.05.2013 р., яке набрало законної сили 01.06.2013 р.. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-БВ№095989 від 12.01.2009 р. Після розірвання шлюбу із відповідачем позивач уклала новий шлюб 24.09.2013 р. та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується відміткою у паспорті позивача. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Батьківство сторонами не оскаржувалось, доказів зворотного суду не надано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області за №2554 від 16.07.2015 р., довідкою Косогірської сільської ради б/д, б/н. Позивач не працює, відповідач працює сторожем у СТОВ «Маяк» та отримує пенсію по інвалідності, що визнано ним і підтверджується довідкою до акту МСЕК АВ№0539967. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, лише якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, такі обставини з матеріалів справи не вбачаються, відповідач працевлаштований, отримує регулярний дохід, а відтак вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задоволенню не підлягає. Позивач посилається на ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не зважаючи на можливість надавати таку допомогу. Жодних доказів зворотного суду надано не було. Покликання відповідача на стан свого здоровя та потребу у лікуванні враховується судом, однак, не впливає на обовязок відповідача утримувати дитину при тому, що в світлі стверджуваних відповідачем доходів та можливої суми аліментів, що може ним сплачуватись без загрози залишення себе без джерел для існування, відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі з розрахунку ? частини своїх доходів. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина не має самостійних джерел доходу. Відповідач є особою працездатного віку. Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини суду не надано. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 182 СК України, аліменти підлягають присудженню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 21.07.2015 р.. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved