Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач\~\~ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до банку про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору. Свій позов мотивує тим, що кредитний договір\~\~є недійсним так як\~\~не була виконана переддоговірна робота банку з позичальником. Банк не попередив\~\~споживачів про ризики при виконанні зобов»язань, не надав\~\~інформації в письмовій формі\~\~щодо умов договору\~\~та сукупну вартість кредиту.\~\~Умови кредитного договору є несправедливими. В судовому засіданні\~\~Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову банку заперечували, просили задовольнити зустрічний позов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухав сторони, вивчив доази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~14.02.2008 р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», [PERSON] був укладений кредитний договір №208175-cred, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000 доларів США строком користування по 13.02.2009 р., а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 24 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 6000 доларів США. Умови укладеного кредитного договору позичальник\~\~[PERSON], не виконував. В зв»язку з чим станом на 25.06.2012 року виникла прострочена заборгованість 12244,74 дол.США. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Фактично в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, в результаті чого станом на 25.06.2012 року має прострочену заборгованість: за кредитом 4190,29 дол.США, по процентам 7441,58 дол.США, штраф (фіксована частина) 31,28 дол.США, штраф (процентна складова) 581,59 дол.США. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. \~Відповідно до ст. 526, 530, 611 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що відповідач своєчасно виконував свої грошові зобов'язання за кредитним договорами і не порушував умови договору, та відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК України борг за кредитним договором [PERSON] повернув позивачу і не порушував умови про повернення кредиту. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Останнє погашення відповідачем по кредитному договору відбулось 28.10.2011р., а тому суд вважає, що позивачем звернення до суду відбулось в межах строку позовної давності. Суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні зустрічного позову з наступних мотивів. \~\~Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. \~\~\~В судовому засіданні суд не встановив доказів того, що при укладанні кредитного договору банком були порушені права [PERSON] як\~\~ споживача послуг. Як вбачається з тексту договору, [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору,\~\~ризиками при виконанні зобов»язань, йому була\~\~надана\~\~інформація щодо умов договору, що підтверджується підписами відповідача на сторінках договору.\~\~Умови кредитного договору є справедливими, такими що відповідають вимогам\~\~цивільного законодавства України. Підстав для визнання кредитного договору, укладеного між\~\~ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14 лютого 2008 р. недійсним, немає.

Outcome: approved