overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], оскільки з квітня 2012 року відповідач у квартирі не проживає, витрат на її утримання не несе, комунальних послуг не сплачує. Позивач позов підтримала; відповідач у судове засідання не з'явився. 09 березня 1993 року [PERSON] видано ордер №213 на квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї з 3 осіб - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційної контори №7 від 28.02.2017 року №569. Як вбачається із довідки від 28.02.2017 року №555, виданої житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційною конторою №7, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано з правом на житлову площу три особи: [PERSON] та [PERSON] з 21.05.1993 року, їх син [PERSON] з 27.05.1997 року. Власником особового рахунку є позивач. Згідно із відомостями відділу адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області від 10.03.2017 року та центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 13.03.2017 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] За змістом ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача у квартирі спільного заселення, пояснили, що за зареєстрованим місцем проживання відповідача не бачили понад п'ять років, місця загального користування у будинку він не відвідував протягом зазначеного часу. Згідно наданих позивачем квитанцій сплата за житлово-комунальні послуги здійснюється тільки позивачем; нарахування оплати, зокрема, за водоспоживання, здійснюється ва трьох зареєстрованих осіб, що підтверджено довідкою МКП «Миколаївводоканал» від 05.09.2017 року №184328. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями позивача і свідків, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп. На підставі ст. 71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] оскільки з липня 2015 року відповідач у квартирі не проживає, витрат на її утримання не несе, комунальних послуг не сплачує, проживає у будинку в Корабельному районі м.Миколаєва. Позивач позов підтримала повністю, відповідач у судове засідання не з'явився. 15.04.2015 року виконавчим комітетом Ленінської Ради народних депутатів м.Миколаєва видано ордер [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї з 4 осіб, у тому числі на позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно довідки КЖЕП ММР «Зоря» від 11.08.2016 року №1215 власником особового рахунку на квартиру [ADDRESS] є [PERSON], право на житлову площу мають також [PERSON].(донька) та [PERSON].(брат). Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання(повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач не приймає участі в утриманні будинку по [ADDRESS] востаннє вона його бачила у 2015 році, до того часу відповідач іноді приходив до квартири і влаштовував сварки. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає разом із позивачем близько 10 років, востаннє відповідач відвідував квартиру близько 2,5 років тому, його особистих речей у житлі немає, відповідач проживає у районі «Широка балка». Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями позивача і свідків, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатами №187, №188 будинку №13 по вулиці Кобера в м.Миколаєві, оскільки з березня 2016 року у вказаних кімнатах не проживає, витрат на їх утримання не несе, комунальних послуг не сплачує, особистих речей не має. Реєстрація відповідача у зазначеному житлі перешкоджає отриманню субсидії позивачем. У судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно свідоцтва про право власності на житло №1195 від 07 червня 2012 року кімнати №187, 188 будинку 13 по провулку Кобера в м.Миколаєві належать на праві спільної часткової власності гр.[PERSON] у розмірі ? частки та членам сімї [PERSON] ? частки, [PERSON] ? частки, [PERSON] ? частки. Згідно відомостей Департаменту з надання адміністративних послуг від 13.07.2017 року місце проживання відповідача зареєстровано за адресою м.Миколаїв пров.Кобера[ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Частиною 1 ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач більше одного року не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями позивача та актом КП СКП «Гуртожиток» від 11.05.2017 року №56, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS], оскільки з 2012 року відповідач у кімнаті не проживає, за комунальні послуги не сплачує. Позивач та його представник позов підтримали повністю, відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно довідки КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» від 18.10.2016 року [ADDRESS] зареєстровано місце проживання наймача [PERSON] з 03.09.2009 року, її доньки [PERSON] - з 05.05.2015 року, наймача [PERSON] - з 02.07.2010 року. Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій [PERSON] протягом 2015-2016 років сплачувала за комунальні послуги за адресою [ADDRESS] на рахунки СКП «Гуртожиток», ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», КП «Миколаївкомунтранс». Із СКП «Гуртожиток» 24.05.2016 року позивачем укладено договір №3296 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS]. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Допитана як свідок позивач пояснила, що відповідач заселилась у кімнату [ADDRESS] у 2010 році, проживала в ній близько півроку, потім переїхала до орендованого житла і з 2012 року у кімнаті не з'являлась, її особисті речі, окрім матраца, в ній відсутні. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача, проживає у кімнаті [ADDRESS] близько 10 років, секція гуртожитку, в якій проживає свідок та позивач, складається з чотирьох кімнат і зачиняється, відповідача свідок у секції не бачила близько чотирьох років. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає у гуртожитку з 1995 року, відповідач їй наглядно знайома, однак близько п'яти останніх років свідок [PERSON] не бачила у гуртожитку. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідків, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою №15 гуртожитку по вул.Маршала Василевського, 59 в м.Миколаєві, оскільки з 2010 року відповідач у кімнаті не проживає. Представник позивача позов підтримала повністю, відповідач у судове засідання не зявився. Згідно розпорядження управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 15.06.2015 року №189р гуртожиток для молодих вчителів по вул.Маршала Василевського, 59 передано КП «Спеціалізоване комунальне ппрідприємство «Гуртожиток». Згідно довідки КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» від 01.12.2015 року №3347 місце проживання [PERSON] в кімнаті №15 по вул.Маршала Василевського, 59 зареєстровано з 11.10.2007 року. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідок [PERSON] пояснив, що заселився у кімнату №15 гуртожитку по вул.Маршала Василевського, 59 в м.Миколаєві у 2013 році, зареєстрував своє місце проживання за зазначеною адресою у 2014 році, з часу свого проживання у гуртожитку відповідач [PERSON] в кімнаті не проживав, особа його віку не намагалась до кімнати заселитись. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідка, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою №6 гуртожитку по вул.Маршала Василевського, 59 в м.Миколаєві, оскільки під час обстеження житлового фонду працівниками балансоутримувача гуртожитку виявлено, що з 2010 року відповідач у кімнаті не проживає. Представник позивача позов підтримала повністю, відповідач у судове засідання не зявилась, в судовому засіданні 10.01.2017 року пояснила, що після направлення її на роботу в м.Миколаїв як молодого спеціаліста проживала у кімнаті гуртожитку 10 років, в подальшому змінила місце проживання і проживає в орендованому житлі. Згідно розпорядження управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року №189р гуртожиток для молодих вчителів по вул.Маршала Василевського, 59 передано КП «Спеціалізоване комунальне прідприємство «Гуртожиток». Згідно довідки бухгалтера КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» [PERSON] особовий рахунок на кім.№6 по вул.Маршала Василевського, 59 на [PERSON] не відкривався. Згідно довідки КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» від 18.07.2016 року №2498 місце проживання [PERSON] в кімнаті №6 по вул.Маршала Василевського, 59 зареєстровано з 23.08.1988 року. Реєстрація місця проживання із зазначеної дати також підтверджено копією паспорта відповідача. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає у кімнаті №3 гуртожитку по вул.Маршала Василевського, 59 в м.Миколаєві з 2012 року, з часу свого проживання у гуртожитку відповідача [PERSON] в кімнаті №6, яку вона відвідує майже щоденно, та місцях загального користування, зокрема на кухні, не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає у гуртожитку по вул.Маршала Василевського, 59 в м.Миколаєві близько 10 років, у кімнаті №6 останні 8 років, з 2014 року зареєструвала у зазначеній кімнаті своє місце проживання. У кімнаті знаходяться лише речі свідка, востаннє інших осіб до свідка підселяли понад три роки тому, потім дівчина на імя Катя, яку підселяли, залишила кімнату. В кімнаті №6 та місцях загального користування за весь час свого проживання у гуртожитку свідок не бачила [PERSON], хоча наглядно знає останню. Враховуючи, що відповідач більше шести місяців не проживає у житловому приміщенні, що підтверджується поясненнями свідків, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.71 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою, посилаючись на те, що позивач згідно договору купівлі-продажу від 08.12.2011р. є власником квартири [ADDRESS], яку вона купила у відповідача, який після продажу виселився з квартири, але залишився прописаним у вказаній квартирі, чим чиняться перешкоди позивачу в розпорядженні належним їй майном. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якому значиться зареєстрованим відповідач як колишній власник квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08.12.2011 року та довідками сільської ради. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 13.05.2015 року та довідки Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 13.05.2015 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з грудня 2011 року не проживає. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні вбачається, що відповідач є колишнім власником квартири позивача та після її продажу у грудня 2011 року в ній не проживає і його місцезнаходження в даний час їм невідоме. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно. А поскільки реєстрація відповідача у належному позивачу житловому будинку [ADDRESS] порушує законні права та інтереси позивача по розпорядженню та користуванню вказаним майном, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 26.08.1997 року, на праві приватної власності має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] із травня 2012 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивач, згідно договору купівлі-продажу від 26.08.1997 року, на праві приватної власності, має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] із травня 2012 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідач, згідно ст. 405 ЦК України, втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з 2012 року проживає в іншому жилому приміщенні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.2010 року державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3914, на праві приватної власності має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] із січня 2014 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять ухвалити рішення в їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.2010 року державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3914, на праві приватної власності позивач має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] із січня 2014 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідач, згідно ст. 405 ЦК України, втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з січня 2014 року проживає в іншому жилому приміщенні. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.2006 року Корнійчук А.В., нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за №2100, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.10.2006 року №12007231, на праві приватної власності має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] з травня 2015 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.2006 року Корнійчук А.В., нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за №2100, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.10.2006 року №12007231, на праві приватної власності має житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач (а.с. 4-6,8). [PERSON] з травня 2015 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача в разі його тимчасової відсутності немає. Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідач, згідно ст. 405 ЦК України, втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з травня 2015 року проживає в іншому жилому приміщенні.

Outcome: approved