Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12 439 грн. 31 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач зазначає, що [PERSON] порушив свої зобовязання, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 30 квітня 2016 рік [PERSON] має заборгованість в розмірі 12 439 грн. 31 коп. Представник позивача, ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 30 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до підписаної заяви, [PERSON] підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним і Банком Договір. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 30 квітня 2016 рік становить 12 439 грн. 31 коп., що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 499 грн. 39 коп., заборгованості по відсоткам розмірі 7 871 грн. 38 коп., комісії в розмірі 3 000 грн., заборгованості по судовим штрафам в розмірі 1 068 грн. 54 коп. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 378 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду. Окрім того, частина 1 статті 79 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає такі види судових витрат як судовий збір та витрати, повязані із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 79 Цивільно-процесуального кодексу України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати, понесені у звязку із публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 630 грн.

Outcome: approved