Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з Страхової компанії «Еталон» на його користь страхове відшкодування в сумі 24205,26 грн. і пеню за затримку страхового відшкодування в сумі 1698,82 грн. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] франшизу в розмірі 500 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.2015 року з вини водія [PERSON] сталася дорожня транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована в СК «Еталон». 26.10.2015 року позивач надав страховику всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, однак СК «Еталон» до цього часу не виплатило йому страхове відшкодування. Відповідно до поліса страхування відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу франшизу в розмірі 500 грн. Так як страховик не виплатив страхове відшкодування до 26.01.2016 року, він зобовязаний сплатити пеню за кожен день прострочення виплати. Зважаючи на прострочення платежу на 58 діб позивач і просить суд стягнути пеню в розмірі 1698,82 грн. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся під розписку, яка надана органами поштового звязку Укрпошта, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов до суду не надав. Представник відповідача [PERSON] надав суду заперечення проти позову, де зазначив, що згідно до розписки 14.03.2016 року [PERSON] сплатив позивачу [PERSON] франшизу в сумі 500 грн. Згідно поліса обовязкового страхування відповідальність за полісом покладена на Страхову компанія «Еталон», яка і повинна відшкодувати розмір матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності. Відповідач [PERSON] та його представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено, що 25.08.2015 року в 13.45 годин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул..Миру, 6 в м.Харкові, невірно вибрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП транспортним засобам були заподіяні механічні пошкодження. Тобто, водій [PERSON] порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Викладені обставини підтверджуються постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09.10.2015 року, за якою на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу. Позивач [PERSON] згідно до наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля [NUMBER]. Згідно до поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/4063044, на час вказаної дорожньої транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований Страховою компанією «Еталон». Договір було укладено 10.04.2015 року страхувальником [PERSON] Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну забезпеченим транспортним засобом, складає 50000 грн., розмір франшизи складає 500 грн. 26.08.2015 року страхувальником за вказаним полісом, а саме Страховою компанією «Еталон» було отримано повідомлення від імені позивача по справі про настання випадку за встановленою формою. 26.10.2015 року позивач подав до Страхової компанії «Еталон» заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до наданих суду доказів Страхова компанія «Еталон» до цього часу не виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування. Відповідно до висновку № 1017 автотоварознавчого дослідження, складеного 11.09.2015 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля [NUMBER], складає 24005 грн.26 коп. За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивач [PERSON] сплатив 700 грн., що підтверджується товарним чеком №1017 від 11.09.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Відповідно до ст.22 Закону України від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч.2 ст.12 вказаного закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Приймаючи до уваги викладене, що ПАТ «Страхова компанія «Еталон» добровільно не відшкодовує позивачеві шкоду від пошкодження в ДТП належного йому автомобіля [NUMBER] за вирахуванням франшизи і не відшкодовує витрати на проведення авто товарознавчого дослідження, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] в відшкодування шкоди від пошкодження автомобіля [NUMBER] 24205 грн.26 коп. Крім того, відповідно до ст.36 Закону України від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Приймаючи до уваги, що ПАТ «Страхова компанія «Еталон» отримали заяву на виплату страхового відшкодування 26.10.2015 року і відповідно до ст.36 вказаного вище закону повинні були не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чого не зробили, то починаючи з 25.01.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Еталон» зобовязані сплатити позивачеві пеню у вказаному вище розмірі. Позивач просить суд стягнути пеню за 58 днів у сумі 1698,82 грн. Суд не виходить за межі заявлених позовних вимог. З 28.01.2016 року облікова ставка НБУ складає 22 %. Подвійна облікова ставка НБУ на вказаний період прострочення виплати складає 44 %. Таким чином, розмір пені за 58 днів затримки виплати страхового відшкодування складає 1643 грн. 43 коп. (Розрахунок: 44% : 365 днів х 23505грн.26 коп. х 58 днів). Позивач не вірно бере в розрахунок заборгованість 24205,26 грн., так як ця сума включає в себе і витрати на оплату авто товарознавчого дослідження 700 грн., однак пеня сплачується лише за прострочення сплати страхового відшкодування, яке за вирахування франшизи складає 23505 грн.26 коп. Позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] франшизи в сумі 500 грн. задоволенню не підлягають, так як згідно до наданої суду розписки від 14.03.2016 року позивач [PERSON] отримав від відповідача [PERSON] франшизу в сумі 500 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача в частковому відношенні витрати на оплату судового збору 487 грн.20 коп., тобто з [PERSON] 09 грн.24 коп., а з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» - 477 грн.96 коп. Всього з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь позивача [PERSON] суд стягує 26326 грн.65 коп.

Outcome: partial