Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 02 серпня 2010 року [PERSON] отримала кредит в сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник погодилась, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між нею та Банком Договір, про що свідчить її особистий підпис у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 26 березня 2017 року становить 46\~389,33\~ гривень та складається з наступного: 5109,81 гривень заборгованість за кредитом, 35\~694,31 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 гривень заборгованість за пенею та комісією. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачці нараховані штрафи 500 гривень - фіксована частина, 2185,21 гривень - процентна складова. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1600 гривень.\~ У п. 3 позовних вимог позивач просить у разі неявки відповідача розглядати справу за відсутності представника Банку та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Аналогічне прохання містить заява представника позивача за довіреністю [PERSON], в якій крім цього остання позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.\~\~ Відповідач до суду не прибула. Судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованою поштою за зареєстрованою адресою її проживання, однак адресат до поштового відділення жодного разу не прибула, конверти були повернуті суду за закінченням строків зберігання. За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. \~Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як не підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До позовної заяви в якості доказу укладення договору кредиту між позивачем та [PERSON] додана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, датована 02 серпня 2010 року (а.с 43), але як вбачається з даної заяви, складена вона [PERSON], у розділі «персональні дані» зазначені дата народження 07 липня 1979 року, серія та номер паспорту СМ 886545, виданий 10 серпня 2008 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації [ADDRESS]. Проте позивач просить стягнути заборгованість за договором кредиту від 02 серпня 2010 року з [PERSON], [INFO] та додає до позову копію паспорту (а.с. 6), серія ВК № 752599, виданий 05 листопада 2010 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області на імя [PERSON], [INFO]. Будь яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] одна й та сама особа, позивачем не надано. Враховуючи наведене, суд вважає недоведеним факт укладення позивачем договору кредиту від 02 серпня 2010 року саме з [PERSON], та й відповідно, існування будь-яких зобовязань останньої за даним договором. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень позивачу не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed