Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СSP0AN81009856 від 21.07.2008 року в сумі 23359,60 грн. вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»: предмет застави - автомобіль CHERY, модель А15 AMULET, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], та комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля CHERY, модель А15 AMULET, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], звернути стягнення на предмет застави: автомобіль CHERY, модель А15 AMULET, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, та стягнути з відповідачки судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №СSP0AN81009856 від 21.07.2008 року відповідачка [PERSON] 21.07.2008 року отримала кредит у розмірі 47666,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2015 року. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме: надав кредитні кошти у розмірі 47666,75 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачка [PERSON] 21.07.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно договору застави відповідачка надала в заставу автомобіль CHERY, модель А15 AMULET, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме: не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. В зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 01.04.2014 року відповідачка [PERSON] має заборгованість в розмірі 23359,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 20260,18 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1158,36 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 238,63 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 351,97 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1100,46 грн. - штраф (процентна складова). В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором застави не виконує, предмет застави банку не передав. Невиконання відповідачем зобов'язання по кредитному договору призвело до утворення заборгованості. В зв'язку з цим, банком на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги погасити прострочену заборгованість. Однак, до теперішнього часу вимоги, викладені в даному листі, залишені без задоволення. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив письмово. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Черкаський край» від 21.05.2014 року №40-41, про причини неявки суду не повідомила, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що дійсно, відповідно до укладеного договору №СSP0AN81009856 від 21.07.2008 року відповідач [PERSON] 21.07.2008 року отримала кредит у розмірі 47666,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2015 року. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачкою виконав в повному обсязі, а саме: надав кредитні кошти у розмірі 47666,75 грн. Як вбачається із змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачка [PERSON] 21.07.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно договору застави відповідачка надала в заставу автомобіль CHERY, модель А15 AMULET, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий комбі - В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме: не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. В зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 01.04.2014 року відповідачка [PERSON] має заборгованість в розмірі 23359,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 20260,18 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1158,36 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 238,63 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 351,97 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1100,46 грн. - штраф (процентна складова). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та даного договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1, 2 ст. 590 ЦК України). Згідно повідомлення від 07.03.2014 р. №30.1.0.0/2-689, позивач звертався до відповідачки [PERSON] з вимогою в тридцятиденний строк з дати одержання повідомлення, погасити прострочену заборгованість, а у разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк, на підставі ст. 1050 ЦК України та умов договору, вимагав повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, а також попереджали про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом. Вимога позивача з приводу виконання зобов'язання залишена без задоволення. Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Аналогічна умова міститься в договорі застави. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що відповідачка не виконувала договірні зобов'язання належним чином та у встановлений законом і договором строк, в результаті порушення відповідачкою [PERSON] договірних зобов'язань утворилася заборгованість за кредитним договором №СSP0AN81009856 від 21.07.2008 року, позивачем направлялась вимога про погашення заборгованості по кредитному договору та позивач повідомляв відповідачку про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, згідно вимог, передбачених договором або законом, виходячи з встановлених судом обставин щодо неналежного виконання відповідачкою своїх грошових зобов'язань, встановлених сторонами в укладеній угоді, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет застави. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 589, 590, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року №2654-XII, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року №1255-IV, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved