Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідачі ніколи не проживали в даному будинку, але зареєстровані за вказаною адресою, фактично мешкають за іншою адресою по [ADDRESS] , але добровільно не бажають знятись з реєстрації, чим створюють для неї перешкоди у вільному користуванні і розпорядженні своїм будинком. Відповідачі в судове засідання не явились повторно, були повідомлені належним чином, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, за адресою фактичного проживання, та оголошенням на офіційно сайті суду. Відповідачі відзиву, доказів не подали. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280-281 ЦПК України. З наданих доказів встановлено такі обставини: Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником будинку за адресою [ADDRESS] , та земельної ділянки, на якій будинок зведений. Підстава виникнення права: державний акт від 29.12.2012р., свідоцтво про право на спадщину від 15.12.1997р. Згідно довідок сільської ради - за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач, її чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] ., невістка [PERSON] , онуки [PERSON] і [PERSON] , а також знайомі [PERSON] з 23.09.1988р. і [PERSON] з 13.05.1992р. Згідно акту обстеження, складеного депутатом [PERSON] і сусідами [PERSON] і [PERSON] , від 3.11.2018р., - відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за даною адресою [ADDRESS] , але не проживають з народження. Згідно повторного акту обстеження, складеного депутатом [PERSON] і сусідами [PERSON] і [PERSON] , від 24.02.2019р. - відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за даною адресою [ADDRESS] , але не проживають з народження. Свідок [PERSON] , психолог школи, сусідка, що проживає по [ADDRESS] , пояснила суду, що знає сім`ю позивачки з 1985 року, відповідачі [PERSON] є сторонніми для позивачки людьми, ніколи не жили в будинку позивачки, постійно і здавна живуть у іншому будинку по тій самій вулиці через декілька будинків, свідок знає сім`ю [PERSON] , бо [PERSON] вчився в школі, де працювала свідок; свідку відомо, що з приводу реєстрації виникла якась плутанина у документах, але стверджує, що ніколи відповідачі не проживали у будинку позивачки (№27) і такого, щоб вони намагались вселитись у вказаний будинок, а позивач їм перешкоджала, - не було. Свідок [PERSON] , сусідка , що проживає по [ADDRESS] , з 1984року, пояснила, що їй відомо про заплутану ситуацію в сільраді з пропискою, стверджує, що відповідачі [PERSON] ніколи не проживали в будинку позивачки, чужі їй люди, постійно і здавна понад 30 років проживають в іншому будинку по [ADDRESS] через декілька будинків. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.395 ЦК речовими правами на чуже майно є: зокрема, 1) право володіння; 2) право користування (сервітут). Згідно ст.401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ч.3 ст.404 ЦК право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Згідно ст.406 ЦК сервітут припиняється у разі: зокрема, п.2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. ч.2. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. 4. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.810 ЦК за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 825 ЦК наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, попередивши про це наймодавця. Згідно ст.150 ЖКУ громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.158 ЖКУ за договором найму жилого приміщення наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно ст.163 ЖКУ у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст.71 ЖКУ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖКУ визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними від права власності. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності. З системного аналізу вказаних норм закону, що регулює спірні та подібні ним правовідносини, та з встановлених у судовому засіданні конкретних обставин даної справи і даного спору, що виник між сторонами, суд робить такі висновки: Позивач є власником будинку; відповідачі ніколи не були і не є власниками (співвласниками) вказаного будинку; відповідачі не є і не були членами сім`ї власника будинку чи членами сім`ї члена сім`ї власника будинку. Відповідачі були зареєстровані за адресою вказаного будинку, але до будинку ніколи не вселялись ні у якості членів сім`ї, ні як наймачі жилого приміщення чи володільці сервітуту з інших підстав. Таким чином, встановлено, що протягом всього часу їх реєстрації за вказаною адресою, понад 10 років відповідачі не проживають у будинку, не користуються будинком чи окремим приміщенням у ньому як своїм житлом тривалий час, значно більше одного року, передбаченого статтею 405 ЦК України, значно більше трьох років, передбачених для сервітуту статтею 406 ЦК України, а також значно більше шестимісячного строку, передбаченого статями 163 та 71 ЖК України. Не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачами права користування вказаним жилим приміщенням. Не встановлено намірів відповідачів на використання або намір використання права користування жилим приміщенням чи будь-якого зв`язку з даним жилим приміщенням. Наявність реєстрації відповідачів за даною адресою є перешкодою для позивача у здійсненні ним своїх прав у склад права власності, таких як вільне володіння, розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення буд-якого порушення чи перешкод відносно свого майна і прав на нього, в тому числі і у обраний позивачем спосіб - шляхом визнання осіб, які є зареєстрованими на постійне місце проживання у будинку, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - даним будинком, належним позивачу на праві власності. Позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved