Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 06.10.2014 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати на умовах, передбачених цим договором. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеним порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.08.2014 року має заборгованість - 13 969,58 гривень., яка складається з заборгованості за кредитом - 11 855,45 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 972,72 гривень, штрафи - 500 гривень (фіксована частина), 641,41 - гривень (процентна складова). Дану суму заборгованості прохає стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, крім того повідомив суд про те , що відповідачкою [PERSON] останній платіж в розрахунок погашення заборгованості за кредитом було здійснено 8 серпня 2014 року в сумі 1 200, 00 грн., з яких 1 141,57 гривень було направлено на сплату відсотків, 58,43 гривень - на сплату простроченого тіла кредиту /а.с.50/. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, хоча належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання /перебування, знаходження/ або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться /а. с. 49,56/. Суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливо розглянути справу без участі сторін в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до договору № б/н від 15.05.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.8-34/. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 29.08.2014 року має заборгованість - 13 969,58 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 11 855,45 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 972,72 гривень, штрафи - 500 гривень (фіксована частина), 641,41 гривень (процентна складова) /а.с. 6-7/. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у відповідності до ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. У відповідності до ч.2.ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої обов'язки за кредитним договором, що є підставою для стягнення з нього заборгованості у судовому порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved