Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся з вимогою до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 44 944,24 дол. США, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено 11 квітня 2008 року кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано у користування 35 000 дол. США строком до 10.04.2028 р., внаслідок невиконання умов якого виникла зазначена заборгованість. З метою забезпечення зобов'язань позичальника 11 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки. 22 липня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 313 303,77 грн. 21 січня 2011 року було відкрито виконавче провадження [INFO] [PERSON] померла, виконавче провадження було закінчено у зв'язку зі смертю боржника. Посилаючись на ст.ст.1281,1282 ЦК України зазначають, що спадкоємцем за законом є відповідача, яка відповідно до чинного законодавства зобов'язана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на викладене в позові. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що між [PERSON] та Банком 11 квітня 2008 року дійсно було укладено кредит на суму 35 000 дол. США. За певних умов [PERSON] не змогла належним чином обслуговувати кредит та Банком було прийнято рішення про дострокове повернення всіх кредитних коштів. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь Банку 315 123,77 грн. Відповідно, зобов'язальні правовідносини між сторонами звелися до сплати [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 315 123,77 грн. та не позбавляли позивача права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України в разі невиконання [PERSON] рішення суду від 22 липня 2010 року. [INFO] [PERSON] померла, при цьому за життя Банк не звертався до суду з позовом про стягнення з неї інших коштів, ніж зазначено в рішенні суду. Позивач мав право вимагати зі спадкоємця сплати лише 315 123,77 грн., при цьому - в межах виконавчого провадження (ч.2 ст. 368, ст. 378 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»), однак 13 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Гречаном М.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Отже, внаслідок дій позивача, з [PERSON], як спадкоємця [PERSON], відсутні будь - які зобов'язання перед ПАТ «Універсал Банк». Також просить застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що спадкоємець померла [INFO], про її смерть позивач дізнався 03 листопада 2011 року, що підтверджується претензією до спадкоємців та Актом опису та арешту від 03 листопада 2011 року, а з позовом до [PERSON] позивач звернувся лише 31 січня 2015 року. Зазначають про те, що позивач пропустив присічний строк для висунення своїх вимог, а також строк звернення до суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні, 11 квітня 2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позичальнику банком надано кредит у розмірі 35 000 дол. США строком до 10 квітня 2028 року. З метою забезпечення зобов'язань позичальника 11 квітня 2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, на підставі якого передано в іпотеку [ADDRESS], вартість якої за домовленістю сторін становить 674 119, 45 грн. [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язальні відносини щодо обслуговування кредиту. За таких умов Банком було прийнято рішення про дострокове повернення всіх кредитних коштів. Кредитні кошти за кредитним договором видавались в дол. США, як це передбачено умовами договору. До суду ПАТ «Універсал Банк» звернувся до позивальника [PERSON] про стягнення стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 313 303,77 грн., з яких: 277 641,55 грн. - заборгованість по кредиту; 35 525,01 грн. - заборгованість по відсотках; 337,21 грн. - підвищені відсотки. 22 липня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 313 303,77 грн. (а.с.53-55) 21 січня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] суми у розмірі 313 303,77 грн. (а.с.56) Суд при стягненні заборгованості з боржника [PERSON] не зазначав у рішенні суду стягнення заборгованості у валюті кредиту - дол. США. чи еквівалент. Тому й виконавчий документ було видано про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у гривневому еквіваленті. Після винесення рішення судом про стягнення заборгованості правовідносини між позичальником та банком продовжувались, позичальник продовжував користуватись кредитними коштами та зобов'язаний здійснювати плату за таке користування. Відповідно, зобов'язальні правовідносини між сторонами звелися до сплати [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» саме суми у розмірі 315 123,77 грн. та не позбавляли позивача права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України в разі невиконання [PERSON] рішення суду від 22 липня 2010 року. [INFO] [PERSON] померла, при цьому за життя Банк не звертався до суду з позовом про стягнення з неї інших коштів, ніж зазначено в рішенні суду. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. З наведеного вбачається, що обов'язок покійної [PERSON] повернути кошти позивачу його смертю не припинився і дане зобов'язання щодо повернення коштів може бути виконане іншою особою, тобто його спадкоємцем, який відповідно прийняв спадщину, до складу якої також і входить невиконаний обов'язок спадкодавця щодо повернення коштів (боргу) по вказаному кредитному договору. Однак, 13 червня 2013 року виконавче провадження було закінчено у зв'язку зі смертю боржника, що підтверджується постановою ВДВС Деснянського районного управління юстиції, при цьому у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що правонаступники боржника не виявлені. (а.с.60) 31 жовтня 2013 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва визнано дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження за п. З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» незаконними. Однак, в подальшому, крім визнання дій державного виконавця незаконними, ПАТ «Універсал Банк» жодних дій не вчиняв. 19 травня 2014 року звільнено з- під арешту майно боржника. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Шостою Київською державною нотаріальною конторою повідомлено, що видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю померлої [PERSON] Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Щодо застосування строків позовної давності, суд дійшов до наступного. Відповідач посилається на те, що спадкоємець померла [INFO], про її смерть позивач дізнався 03 листопада 2011 року, а з позовом до [PERSON] позивач звернувся лише 31 січня 2015 року, Згідно з нормами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила». Тобто, перебіг позовної давності починається відповідно до правил ст.ст. 253-255 ЦК України з дня, коли в особи виникло право на позов. Оскільки відповідно до ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора повинні задовольнити саме спадкоємці боржника в межах спадкового майна, а підставою для звернення до суду є незадовлення вимог кредитора спадкоємцями в добровільному порядку, то право на позов до спадкоємців у кредитора виникає після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Шестимісячний строк на пред'явлення вимог до спадкоємців, що передбачений ст. 1281 ЦК України не є строком позовної даності в розмінні ст. 256 ЦК України, адже у зазначеній статті не йдеться про пред'явлення позову, а як вже зазначалось - йдеться про пред'явлення претензії до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням норм ст.ст. 253, 254 ЦК України строк позовної давності за вимогами ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] як спадкоємця померлої [PERSON] почав перебіг 29.02.2012 р. та спливає 28.02.2015 р. Натомість, позивач направив позовну заяву до суду 31.01.2015 р., а тому звернувся зі вказаним позовом в межах строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги». Згідно з п. 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 (чинної на день відкриття спадщини) «нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.» Із зазначеного випливає, що під пред'явленням вимоги до спадкоємців мається на увазі подача кредитором письмової претензії нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а нотаріус зобов'язаний довести такі вимоги до спадкоємців, які приймають спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, спадкоємці боржника, довідавшись про вимоги кредитора, зобов'язані такі вимоги задовольнити у добровільному порядку, а у разі відмови кредитор має право звернутись до суду для примусового задоволення своїх законних вимог. Із зазначеного випливає, що підставою для пред'явлення позову до спадкоємців боржника є не сам факт смерті боржника, а невиконання спадкоємцями вимог кредитора в межах вартості спадкового майна. Позивач належним чином виконав обов'язок щодо повідомлення спадкоємців, передбачений ст. 1281 ЦК України, а саме: кредитор пред'явив претензію до нотаріальної контори за місцем проживання боржника - до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори; претензія пред'явлена в межах 6-місячного строку з дня смерті боржника: днем смерті є [INFO]., а 22.11.2011 р. П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора надіслала позивачу лист про те, що його претензія щодо майна померлої [PERSON] отримана та надсилається за належністю до Шостої Київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи. Шестимісячний строк з дня відкриття спадщини з урахуванням ст.ст. 253,254 УК України закінчується 29.02.2012 р., а оскільки претензія кредитора надійшла до нотаріальної контори в листопаді 2011 р., то позивач належним чином виконав свій обов 'язок щодо пред 'явлення вимог до спадкоємців боржника. Зі змісту спадкової справи щодо майна померлої [PERSON], витребуваної з Шостої нотаріальної контори, вбачається, що 26 вересня 2011 року [PERSON] (мати померлої) звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку. Тобто, [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] звернулася до нотаріуса в передбачений законом 6 - ти місячний строк - 26 вересня 2011 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] отримала 21 листопада 2014 року. При цьому у свідоцтві зазначено, що вартість спадкового майна становить 125 962 грн. (а.с.117) В п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні справ, що виникають віз кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5 зазначено, що «…..спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до спалти спадкоємцями» при цьому слід враховувати, що згідно з положенням ч. 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню) за умови, що: 1) судом було прийнято рішення з призначенням певної суми до виплати кредитору; 2) боржник (спадкодавець) не виконав такого рішення суду. За таких умов, позивач мав право вимагати лише сплати лише 315 123,77 грн., при цьому - в межах виконавчого провадження № 29337010 (ч.2 ст. 368, ст. 378 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»), однак, як зазначено вище, 13 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Гречаном М.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Отже, внаслідок дій позивача, з [PERSON], як спадкоємця [PERSON], відсутні зобов'язання перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 44 944,24 дол. США. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача у розмірі 44 944,24 дол. США.

Outcome: dismissed