Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.08.2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування\~ платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 18.12.2017 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 12303,31 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 530,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 192,06 грн.; пені 10519,19 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 562,06 грн. З цих підстав просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №б/н від 18.08.2015 року у вказаному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає». З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.34) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований в [INFO], куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~ днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.08.2015 року відповідач [PERSON] здійснив свій особистий підпис в анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, вступивши таким чином із позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» в кредитні договірні правовідносини (а.с. 8). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування\~ платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Таким чином, відповідно до укладеного між сторонами вищезгаданого договору №б/н від 18.08.2015 року відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карктовий рахунок. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» відповідач [PERSON] зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, сплачувати нараховані за період користування кредитом відсотки, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення позичальником та Банком взятих на себе зобовязань (а.с. 9-24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору повністю. В свою чергу, відповідач не дотримався умов, передбачених договором. Станом на 18.12.2017 року відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 12303,31 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 530,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 192,06 грн.; пені 10519,19 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 562,06 грн., що вбачається із розрахунку (а.с.6-7). На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 18.08.2015 року в розмірі 12303, 31 грн. доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved