Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою за адресою: Київська обл., Броварський район, с. В.Димерка, вул.. Щорса, 30, шляхом демонтування самочинно збудованого септика (каналізаційної ями). Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони є співвласниками одного житлового будинку; під частиною будинку і стіни, що належить позивачу, розташована каналізаційна яма (септик) , якою користується відповідач; наявність даного септику створює для позивача перешкоди у користуванні земельною ділянкою і належною йому частиною будинку, оскільки через наявність септику, який не відповідає будівельним нормам, оскільки не може бути розташований під жилим будинком, і може бути розміщений на відстані не менше 5 метрів від будинку, а також через користування відповідачем даним септиком, і відведення до нього стоків з квартири відповідача, яма переповнена стоками, у квартирі позивача виникли сирість, грибок на стінах, стійкий неприємний (каналізаційний) запах, на стіні будинку, під якою влаштовано даний відкритий доступ до септика, з,явились тріщини, фундамент в даному місці просів, будинок руйнується. На усні скарги відповідач не реагує, з даного приводу від неодноразово звертався до органу місцевого самоврядування - за вжиттям заходів впливу на відповідача, до ДАБІ, вважає, що дана зливна яма (септик) збудовані відповідачем самочинно, не у відповідності до будівельних, технічних та санітарних норм, тому відповідач повинен даний септик демонтувати. Відповідач позовні вимоги до нього не визнав, посилаючись на те, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності, він не будував даного септику, септик був побудований ще у 1970 році попереднім власником, до набуття ним права власності на дану частину будинку, і на даний час вже сплив строк позовної давності за вимогами про знесення даного септику, тому просив застосувати строк позовної давності до даної вимоги. послався на те, що позивач не довів того, що септик знаходиться на його частині будинку та земельній ділянці, не обґрунтував і не довів наявності перешкод у користуванні земельною ділянкою, не довів порушення будівельних норм, просив не враховувати зазначені позивачем ДБН, які були прийняті вже після будівництва будинку і вказаної споруди; що позивач не довів суду (і не надав належних доказів) того, що будинок руйнується саме від каналізаційної ями, і не довів наявності чіткого причинно- наслідкового зв'язку, враховуючи, що будинок збудований в 1970році, є логічним його часткове руйнування від довгої експлуатації. У судовому засіданні відповідач не заперечував того факту, що дійсно під будинком (частиною, відведеною позивачу при розділі будинку) була і існує на даний час зливна яма (септик), до якої влаштовано відведення стоків води з його квартири, що вказана яма розташована під стіною належної позивачу частини будинку, що він останнім часом розпочав використання даної ями для відведення води з його квартири; стоки з даної ями він не викачував, оскільки доступ до даної ями є з земельної ділянки позивача, а позивач його не пускає на цю частину. Суду позивач надав такі докази: [PERSON] ухвали Броварського міськрайонного суду від 10.07.2015р.- судом було затверджено мирову угоду між сторонами ([PERSON] і [PERSON]Г.) щодо поділ спільного майна в натурі; за даною мировою угодою сторони, які є співвласниками даного домоволодіння з адресою смт. В.Димерка, вул.. Щорса, 30, поділили його у наступний спосіб: За [PERSON] визнати право власності на 50,32/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка складається з веранди 1-1 площею 4,3 кв.м, кухні 1-3 площею 9,5 кв.м, сходової 1-4 площею 10,1 кв.м, житлових кімнат: 1-5 площею 13,9 кв.м, 1-13 площею 8,0 кв.м, 1-14 площею 24,7 квм.; 1/2 частини сараю-гаражу «Б», сараю «Д», погріба «Ж», вбиральні «З», колонки «к1», 1/2 частини огорожі «N»;\~ За [PERSON] визнати право власності на 49,68/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка складається з санвузла 1-6 площею 2,3 кв.м, кухні 1-7 площею 8,2 кв.м., сходової 1-8 площею 14,6 кв.м, веранди 1-9 площею 3,0 кв.м, житлових кімнат: 1-10 площею 24,4 кв.м, 1-11 площею 6,8 кв.м, 1-12 площею 10,3 кв.м; 1/2 частини сараю-гаражу «Б», погріба «В», колонки «к», вбиральні «Е», 1/2 частини огорожі «N»; Припинено право спільної часткової власності; Встановлено порядок користування земельною ділянкою (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 0,1509 га та площею 0,0040га; [PERSON] площею 0,1453га; виділено у спільне користування земельну ділянку площею 0,0032га; [PERSON] зобовязується два рази на рік надавати [PERSON] безперешкодний доступ до частини будинку, яка межує із земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні [PERSON] [PERSON] зобовязується два рази на рік надавати [PERSON] безперешкодний доступ до приміщення погребу, який межує із земельною ділянкою [PERSON] Ухвала набрала законної сили, тому встановлені у даній ухвалі (судовому рішенні) обставини, що стосуються розділу жилого будинку, згідно ч.3 ст.61 ЦПК України вважаються вже встановленими і приймаються судом до уваги. [PERSON] з технічного паспорту на будинок з планом будинку та зведеним актом вартості будинку і господарських споруд за 2010рік, в якому зазначені нумерація приміщень у будинку та розташування санітарного обладнання. [PERSON] з ДЗК про земельну ділянку земельна ділянка за адресою смт. В.Димерка, вул.Щорса, 30, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1500га, перебуває у комунальній власності. [PERSON] паспорту позивача він реєстрований на постійне місце проживання за адресою: смт.Велика Димерка. Вул.. Щорса, 30, з 2001року. З приводу виниклого між сторонами спору позивач подавав заяву до селищної ради, в якій просив вжити заходів до відповідача з того приводу, щоб він прибрав каналізаційну яму з-під будинку, оскільки руйнується будинок і в кімнаті тріснула стіна, є запах цвілі. З акту обстеження від 31.10.2016р., складеного депутатом селищної ради за даною заявою, обстеженням встановлено, що 1\\2 частина будинку по вул. Щорса, 30, площа 39,4 кв.м, належить [PERSON] на праві власності, в будинку наявні газопостачання і електропостачання; при обстеженні будинку було виявлено просідання фундаменту з тріщинами і деформація стіни, що знаходиться на каналізаційній ямі, яка не відповідає вимогам санітарних і будівельних норм. З акту обстеження від 24.02.2017р., складеного комісією у складі депутата селищної ради, заступника голови селищної ради, начальника Держархбудконтролю та майстра по благоустрою селища, - обстеженням будинку по вул. Щорса, 30 в смт. В.Димерка, встановлено, що 1/2 частина будинку загальною площею 39,4 кв.м належить [PERSON] на праві власності, в будинку наявні газопостачання і електропостачання; при обстеженні будинку було виявлено, що вигрібна яма побудована з порушенням державних вимог і санітарного законодавства, оскільки вигрібна яма знаходиться під фундаментом будинку і в результаті її експлуатації виникли тріщини стіни, просадка фундаменту та пліснява н стінах в середині житлового будинку. З акту обстеження від 4.04.2017р., складеного комісією у складі заступника голови селищної ради, землевпорядника селищної ради, начальника відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Управління Держпродспоживслужби в Броварському районі , головного спеціаліста відділу містобудування і архітектури Броварської РДА, видно, що проведено комісійний розгляд скарги [PERSON] до голови Броварської РДА; в результаті обстеження встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є співвласниками будинку по вул. Щорса, 30 в смт. В.Димерка, (по 1/2 частці); в будинку наявні газопостачання і електропостачання; при обстеженні будинку встановлено, що вигрібна яма облаштована під жилим будинком, що є порушенням державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОУ від 17.03.2011р. № 145. На час обстеження вигрібна яма була наповнена побутовими каналізаційними стоками. При візуальному огляді будинку виявлено на стінах тріщини зі сторони облаштування вигрібної ями. В приміщеннях житлового будинку виявлено стійкий неприємний запах з вигрібної ями, плісняву на стінах. Комісія вважає за необхідне: терміново звільнити вигрібну яму від стічних вод з метою запобігання руйнування житлового будинку. З відповіді ДАБІ України від 4.10.2016р. на звернення позивача з даного приводу,- на зведення даної каналізаційної ями документів дозвільного характеру не надавалось, разом з тим, станом на час побудови споруди не існувало законодавчо встановленого порядку щодо надання відповідного дозволу. При виїзді на місце посадової особи Департаменту встановлено, що по вул.. Щорса, 30 в смт. В.Димерка знаходиться житловий будинок 15,3х13,4м, з господарськими спорудами. Відповідно інформації з технічного паспорту від 4.10.2010р. будівельні роботи виконані в період з 1970 по 1991роки. Відповідно до п.3.25* ДБН 360-92 «Містобудування . планування і забудова міських і сільських поселень» відстань від септика до житлового будинку повинна складати не менше 5 метрів. Разом з тим, дія вимог даних ДБН-360-92* поширюється на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень, а також будівель і споруд на території України, побудованих або таких, що будуються, після 1992року. Таким чином, з пояснень сторін та їх представників, з наданих доказів, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: Житловий будинок по вул. Щорса, 30 в смт. В.Димерка, належав батькам сторін, які між собою є братами. За мировою угодою сторони розділили цей будинок між собою в натурі. Під будинком влаштовано зливну яму (вигрібну яму, септик). Факт наявності вказаної зливної ями (септику) відповідач не заперечує, і це підтверджено актами обстеження. Встановлено, що дана яма була збудована попереднім власником будинку, тобто вже існувала до набуття сторонами права власності на частки у будинку, і вже існувала до розділу будинку між співвласниками. Дана зливна яма (септик) збудована до 1992року. Як пояснили сторони і як видно з актів обстеження, з плану будинку та з мирової угоди (варіанту розділу будинку в натурі) - вказана споруда знаходиться під частиною будинку, належною позивачу. [PERSON] ст.316, 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. [PERSON] ст.319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своєю власністю на власний розсуд. При здійсненні своїх прав власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати своє право власності на шкоду правам та свободам громадян. Діяльність власника може були припинена чи обмежена у випадках і в порядку, встановлених законом. [PERSON] ст.322 ЦК власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. [PERSON] ст.323 ЦК- ризик випадкового знищення та пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлене договором або законом. [PERSON] ст.358 ЦК співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній власності. [PERSON] ст.367 ЦК- у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється. Статтею 376 ЦК України врегульовані всі питання з приводу набуття права власності на самочинне будівництво. [PERSON] даної статті, житловий будинок, будівля, споруда вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі - Постанова) роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування. [PERSON] із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] ст.11 ЦК цивільні права і обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, або з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки. У випадках, встановлених законом, цивільні права і обовязки можуть виникати на підставі рішення суду. [PERSON] ст.13 ЦК- при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства. У разі неодержання особою таких вимог, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. [PERSON] ст.14 ЦК- особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. [PERSON] ст. 103 ЗК України власники та землекористувач земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). [PERSON] ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. [PERSON] ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається. Як пояснили сторони, зокрема позивач даного факту не заперечував, яма збудована батьками, безпосередньо відповідач, набувши право власності, не будував дану яму. Тому він не може бути визнаний особою, яка самочинно збудувала вказану споруду, і тому відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку по знесенню даної споруди як самочинно ним зведеної. Як видно з ухвали про затвердження мирової угоди ні позивачу, ні відповідачу у власність за даною ухвалою не передано конкретно таку споруду як вигрібна яма (або злива, каналізаційна яма, септик, тощо). Виходячи виключно з ухвали суду про поділ будинку в натурі між співвласниками - як єдиного документу, у якому зафіксовано склад часток кожного з співвласників, і виходячи лише з наданих позивачем доказів - суд дійшов висновку , що позивач (і так само відповідач) не довів, і судом не встановлено, що власником вказаної споруди є безпосередньо відповідач. Тому суд не вбачає підстав для визнання вказаної споруди як належної відповідачу, і відповідно не вбачає законних підстав для покладення на відповідача зобовязань по утриманню вказаної споруди як належної йому на праві власності чи як переданої йому у користування. Так само відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку знести дану споруду як нібито належну йому. При цьому суд виходить з того, що згідно закону тягар утримання майна покладається на власника, і особа не може бути примушена до вчинення дій, вчиняти які вона не зобовязана. Позивач посилається на те, що наявність зливної ями під його частиною будинку призводить до виникнення тріщин на фундаменті і на стінах, руйнує будинок. Разом з тим, позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що тріщини на будинку виникають саме через наявність зливної ями. В актах обстеження зазначено про такі висновки, але, враховуючи, що будинок старий, що відсутні будь-які технічні обстеження і висновки спеціалістів конкретно з даного приводу, то суд вважає передчасним робити такі висновки лише на підставі візуального обстеженням будинку членами комісії. Тому саме та обставина, що на будинку є тріщини, не є достатньою підставою для покладення на відповідача обовязку знести зливу яму (яку, до того ж, він не будував, і право власності відповідача на яку не доведено). Крім того, встановлено (принаймні позивачем не доведене інше), що дану яму будував не відповідач, тому він і не може нести відповідальність за негативні наслідки такої споруди (до того ж йому не належної). Щодо знесення даної споруди як такої, що не відповідає технічним і санітарним нормам, то суд виходить з наступного: Відповідно до п.3.25* ДБН 360-92 «Містобудування . планування і забудова міських і сільських поселень», на які як на підставу для знесення (демонтажу) споруди септика посилається позивач, відстань від септика до житлового будинку повинна складати не менше 5 метрів. Разом з тим на дану споруду, враховуючи час її зведення, дані норми не поширюються. Тому сам факт невідповідності місця розташування вказаної споруди даним нормам (ДБН) не може бути достатньою підставою для покладення на відповідача обовязку по демонтажу (знесенню) вказаної споруди. Таким чином, виходячи з того, що, по-перше, позивачем не доведено, що вказану споруду збудував відповідач, і що вказана споруда збудована відповідачем самочинно; по-друге, позивач не довів, що вказана споруда належить саме відповідачу на праві власності чи по іншому речовому праву, - тому суд дійшов висновку, що відсутні законні і достатні підстави для покладення на відповідача обовязку по демонтажу даної споруди. Позов в цій частині задоволенню не підлягає як необґрунтований і недоведений. Оскільки дана яма не виділена конкретно жодному з співвласників при розділі будинку, і питання з приводу її належності конкретному співвласнику не вирішене і це питання є поза межами розгляду даного позову, то суд не вирішує питань, повязаних з тим, чи є підстави для зносу самочинно зведеної колишнім власником зливної ями як причини руйнування будинку, і якщо є, то хто з співвласників має виконати такі роботи. У разі виникнення спору, чи у разі виникнення у позивача такої потреби він не позбавлений можливості захищати свої права у спосіб, передбачений законом. Разом з тим, при розгляді справи встановлено, що зливна яма (септик) є, і що вона розташована під тою частиною будинку, яка при розділі виділена у власність позивачу. Також встановлено, що на даний час саме відповідач користується даною зливною ямою (септиком), шляхом відведення в яму стічних (каналізаційних) вод (стоків) з санітарних пристроїв у його частині будинку. Даний факт відповідачем фактично не заперечувався, крім того, він підтверджений актами обстеження. Суд не вбачає підстав не вірити даним актам в цій частині. Більш того, відповідач відомості, викладені у даних актах (які є належними і допустимими доказами), не спростував іншими доказами. Також встановлено, що відкритий доступ до зливної ями розташований під стіною тої частини будинку, яка належить позивачу, і доступ до відкритої частини ями існує в тій частині земельної ділянки, яка відведена у користування позивачу. Суд вважає доведеним позивачем і встановленим у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, що саме через користування відповідачем зливною ямою (відведенням у яму стічних вод) і наповненням ями стоками, - існує неприємний запах цвілі, специфічний запах каналізації і сирість у приміщеннях, належних позивачу. Даний факт підтверджений актами обстеження, в тому числі у присутності спеціалістів, яким суд не має підстав не вірити, і є обєктивно логічним, враховуючи використання споруди для збирання стоків, її невідповідність існуючим на даний час технічним і санітарним нормам, наявність відкритої частини ями безпосередньо біля і під стіною старого будинку. Суд погоджується з позивачем у тому, що дана обставина є перешкодою для нього у нормальному користуванні жилим будинком, і що дана обставина значно погіршує санітарний стан жилого приміщення, створює суттєві побутові незручності для мешканців будинку, є порушенням прав позивача як власника і законного користувача. Тому суд вважає доведеним, що права позивача порушені діями відповідача, який самовільно, без згоди іншого співвласника, користується не переданою йому у власність зливною ямою (септиком), розташованою під частиною будинку, належною позивачу. Також суд вважає доведеним, що таке користування відповідачем вказаною зливною ямою є незаконним і неправомірним. Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, - щодо необхідності припинення користування відповідачем вказаною зливною ямою. [PERSON] ст.11 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. [PERSON] ст.15, 16 ЦК- кожна особа має право на захист порушеного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення права; примусове виконання обовязку в натурі. Суд може захистити порушене право у інший спосіб, що встановлений законом. Приймаючи рішення про задоволення позову в даній частині, і формулюючи резолютивну частину ухваленого рішення у інший спосіб, ніж просить позивач, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, виходячи з наступного: За змістом позовних вимог перешкода, яку просить усунути позивач, полягає: 1) у наявності вказаної зливної ями під його стіною, яку він просить демонтувати (ліквідувати), щоб усунути руйнування будинку і неприємні запахи та сирість; 2) у користуванні відповідачем вказаною ямою, яке позивач просить припинити, щоб усунути причину неприємних запахів і сирості. При наведених вище обставинах суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обовязку демонтувати зливну яму, яка у власність відповідачу не передавалась і яка знаходиться під частиною будинку, належною позивачу та на відведеній позивачу земельній ділянці. Тому, відмовляючи позивачу у позові про покладення на відповідача зобовязання демонтувати зливну яму (що означає її ліквідацію взагалі), суд вимоги позивача про усунення перешкод, повязаних з використанням даної зливної ями, задовольняє частково, шляхом припинення (заборони) користування даною спорудою з боку відповідача, тобто усуненням причини створення тих негативних для позивача наслідків і порушень його прав, які виникли і існують у звязку з користуванням зливною ямою відповідачем, а не з самою наявністю вказаної зливної ями, до зведення якої відповідач особисто відношення не має. Для того, щоб при виконанні рішення у сторін не виникало сумнівів щодо порядку його виконання в частині припинення користування зливною ямою, то суд вважає за необхідне конкретизувати рішення щодо того, у який саме спосіб і шляхом виконання яких дій має бути припинене користування відповідачем зливною (каналізаційною) ямою. Оскільки користування зливною ямою здійснюється у спосіб відведення до ями стоків з санітарних приладів (на кшталт рукомийник, унітаз, інші побутові прилади, забезпечені подачею та відведенням води), то на відповідача - з метою належного виконання даного рішення і ефективного забезпечення відновлення порушеного права позивача, - слід покласти зобовязання виконати за власний рахунок у належній йому частині будинку сантехнічні роботи по відєднанню наявного санітарного обладнання від каналізаційного вводу з кватири до даного септика (зливної ями). Таким чином, задоволення позову у такий спосіб, як покладення на відповідача зобовязання припинити користування септиком (каналізаційною ямою), з покладенням на нього зобовязання виконати відповідні і необхідні роботи у належній йому частині будинку, буде відповідати і вимогам ст.16 ЦК України щодо способу захисту порушеного права, і вимогам ст.11 ЦПК України щодо меж розгляду справи, і вимогам ст.ст.214, 217 ЦПК України. Позивач у своєму позов також просить усунути перешкоди у користування земельною ділянкою. Разом з тим, позивач не довів того факту, що користуванням зливною ямою (відведенням до неї стічних вод) відповідач якимось чином створює перешкоди позивачу саме у користуванні земельною ділянкою. Навпаки, як пояснив відповідач з приводу не викачування зливної ями, саме позивач його не пускає на відведену позивачу частину земельної ділянки, з якої є отвір до ями. Спору з даного приводу сторонами не заявлено, і дані питання знаходяться поза межами розгляду даної справи та даних позовних вимог. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог і з зазначених підстав, та виходячи лише з наданих доказів, суд дійшов висновку, що позивач не довів перешкод з боку відповідача у користуванні земельною ділянкою, і не довів порушення прав позивача щодо користування земельною ділянкою. Тому в цій частині у позові (про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою) так само має бути відмовлено.

Outcome: partial