Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач ПАТ «ІдеяБанк» звернувся до суду і просить в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «ІдеяБанк» за кредитним договором № 910.12276, укладеним між ПАТ «ІдеяБанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ 210994, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) Y6D2100994B0078547, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІдеяБанк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «ІдеяБанк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомість про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, що на думку позивача є підставою для звернення стягнення заборгованості на предмет застави. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень проти позовних вимог не подавав. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, письмових заперечень проти позовних вимог не подавав. Таким чином, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 572 ЦПК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (про застави). Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі не виконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою та сьомою ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпечено заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. Під час судового розгляду встановлено, що 17.11.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.12276, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60209,14 грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ 210994, 2011 року випуску. Згідно умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісячно, позичальник повинен сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, до якої входять заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. Під час судового розгляду встановлено, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань виникла заборгованість, яка станом на 08.06.2015 р. складає 162752,39 гривень. З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивача в частині звернення стягнення заборгованості на предмет застави. Cудові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved