Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11865 грн. 25 коп. за кредитним договором № б/н від 26 квітня 2013 року та судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляд справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. В судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON],до суду 01 квітня 2016 року не з»явилася, будучи належним чином повідомлена (ст.76 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надав суду дані про причину неявки. 26 квітня 2016 року не з»явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 26 квітня2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н від 26 квітня 2013 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.5). Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов»язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~\~Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач\~\~повністю погодилася під час укладення кредитного договору, банк має право в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт (а.с.8-31). Таким чином, відповідач зобовязана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених вказаним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.(а.с.27). Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов»язання\~\~не виконувала, щомісячно кредит не сплачував. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором №б/н від 26 квітня 2013 року відповідач [PERSON] станом на 31 січня 2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитом 1390 грн. 04 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 8062грн. 06 коп.(а.с.4). Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Крім того, за порушення умов договору позивачем відповідачу нарахована.; пеня та комісія 2 600 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 602 грн. 60 коп. штраф (процентна складова), згідно розрахунку заборгованості. Всього сума заборгованості складає - 13154,71 грн. (1390,04+8062,06+2600,00+500+602,60), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 378 грн. (а.с.1). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved