Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, з якого вбачається, що 05.04.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитним договором КС «Аккорд» від01.02.2008 р. та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано в ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є «Ідея Банк», придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вищезазначеним кредитним договором по відношенню до відповідача. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5 500 грн., та інше, зі сплатою 43, 80% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому було надіслано заявником листи - повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і без задоволення, заперечень на вимогу заявника не надавав. Останній платіж боржником здійснено 12.05.2011 року. Посилаючись на статті 525, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 623 ЦК України, позивач вказує, що вцілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 08.04.2014 року становить: прострочений борг - 3 056, 61 грн., прострочені проценти - 6 191, 28 грн., строкові проценти - 124, 71 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5 669, 97 грн., віндикаційні витрати - 3 610, 00 грн., загальна заборгованість - 18 652, 57 грн., які просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Представник позивача, повноваження якого підтверджуються довіреністю ( а. с. 49) до судового засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника ( а. с. 48), також вказав, що просить причини неявки позивача визнати поважними, позовні вимоги по справі підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, за результатами розгляду, прийняте рішення просить направити за місцем його знаходження. Відповідач [PERSON] підтвердила у судовому засіданні, що 05.04.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та нею було укладено кредитний договір № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року, вона виконувала свої зобов'язання за кредитним договором і 6 місяців платила по 547 грн. щомісячно, потім кредитна спілка була закрита. В серпні 2010 року до неї додому приїхав представник «Плюс Банку», повідомив, що вона має виплатити 3 060 грн. і кредит закриють. Останній платіж вона здійснила 11.05.2011 року. В 2014 році до неї приїздив представник «Ідея Банку», повідомив, що вона винна їм гроші, які брала в кредитній спілці, однак вона їх вимоги не визнала, бо виконала свої зобов'язання. З «Ідея Банк» ніяких документів не підписувала, просить у позові відмовити. Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, вислухавши пояснення відповідача, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Судом були досліджені наступні письмові докази, надані позивачем та відповідачем: кредитний договір № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року ( а. с. 13-14); довідка-розрахунок заборгованості[PERSON] за кредитним договором № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року станом на 08.01.2014 ( а. с. 11); копія паспорту відповідача ( а. с. 16 - 18); видатковий касовий ордер на суму 5 500 грн. від 05.04.2008 року ( а. с. 19); копії правовстановлюючих документів позивача ( а. с. 7- 8); копія Генерального договору про відступлення прав за кредитним договором КС «Аккорд» ( а. с. 5 а); квитанції ( а. с. 24 - 29); платіжне доручення про сплату судового збору ( а. с. 5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банкабо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт перебування відповідача та КС «Аккорд» у договірних правовідносинах, що виникли в зв'язку з укладенням кредитного договору, та факт одержання коштів за вказаним кредитним договором підтверджується копією кредитного договору № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року, видатковим касовим ордером на суму 5 500 грн. від 05.04.2008 року та не оспорюється відповідачем. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитним договором КС «Аккорд» від 01.02.2008 р. та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано в ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є «Ідея Банк», придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вищезазначеним кредитним договором по відношенню до відповідача. Отже, позивачу належить право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Судом критично оцінюється довідка-розрахунок заборгованості[PERSON] за кредитним договором № 0226/БП1/95/0010425 від 05.04.2008 року станом на 08.01.2014 ( а. с. 11), в якій фактично відсутній розрахунок, а тільки вказівні суми заборгованості, які на думку позивача має сплатити відповідач. Суд враховує, надані позивачем квитанції № 37802/з26 від 17.10.2008 року на суму 575, 00 грн., № 37802/з95 від 05.08.2008 року на суму 575, 00 грн., № 37802/з21 від 06.08.2008 року на суму 575, 00 грн.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 1597 від 04.06.2008 року на суму 574, 20 грн., № 1399 від 14.05.2008 року на суму 574, 20 грн., № 1848 від 03.07.2008 року на суму 574, 20 грн.; квитанції № 37802/з18 від 21.08.2010 року на суму 300, 00 грн., № 37801/з6 від 15.09.2010 року на суму 300 грн., № 37802/з6 від 06.10.2010 року на суму 300, 00 грн., № 37802/з40 від 16.11.2010 року на суму 300, 00 грн., №37802/з72 від 10.12.2010 року на суму 300, 00 грн., № 37802/з70 від 12.01.2011 року на суму 300, 00 грн., № 3781/з90 від 21.02.2011 року на суму 300, 00 грн., № 3782/з20 від 11.03.2011 року на суму 300, 00 грн., № 3782/з12 від 08.04.2011 року на суму 300, 00 грн., № 3782/з38 від 11.05.2011 року на суму 360, 00 грн., з яких вбачається, що відповідачем за вищезазначеним кредитним договором сплачено -6 507, 60 грн., а з довідки-розрахунку заборгованості не вбачається факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, в ній також не враховані вказані в квитанціях платежі. Отже, факт невиконання відповідачем умов кредитного договору на суму 18 652, 57 грн. недоведений позивачем і розмір заборгованості за кредитним договором не є встановленим, бо з матеріалів справи вбачається, що відповідач виконала свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, на суму 6 507, 60 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, у даному випадку суд вважає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують розмір заборгованості, наявність якої оспорюється відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх недоведеністю. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 243, 60 грн. стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed