overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповідача і просить розірвати шлюб, укладений ним та відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння у сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач позов визнала. З пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив наступне. 05 вересня 1998 року сторони зареєстрували шлюб. Від проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] пояснив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. На даний час вони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач предявив позов до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тячівського районного суду від 24.02.2015 року розірвано. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, донька [PERSON], 28.06.207 р.н. та син [PERSON], 10.12.2008 р.н, які перебувають на його утриманні та вихованні. Відповідачка не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не надає ніякої допомоги на її утримання. Тому він просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідачки аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на їх утримання до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживав у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Тячівського районного суду від 24.02.2015 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, донька [PERSON], 28.06.207 р.н., що стверджується свідоцтвом про народження І-ФМ № 072383 від 16.07.2007 року та син [PERSON], 10.12.2008 р.н, що стверджується свідоцтвом про народження І-ФМ № 125601 від 16.12.2008 року, які перебувають на повному утриманні та вихованні у позивача, що стверджується довідкою Нересницької сільської ради № 2363 від 06.10.2015 року. Позивач разом з дітьми проживає у власному будинку, один доглядає та виховує дітей, ніде не працює,та крім цього, являється опікуном інваліда 1-ї групи [PERSON], [INFO], а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідачка не має постійного місця роботи, а тому її доходи мають мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожитковий мінімум у 2015 році на дітей віком до 6 років становить 1032 грн., а від 6 років становить 1286 грн. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 28.06.207 р.н. та сина [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач пред'явив позов до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі [PERSON] проживали у цивільному шлюбі разом до травня 2014 року. За час спільного проживання у них народилося троє дітей, син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які перебувають на їх утриманні та вихованні. Відповідачка не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не надає ніякої допомоги на її утримання. Тому він просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідачки аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день подачі позову, а саме на сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі по 385 гривень на одну дитину щомісячно до їх повноліття та на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 309 гривень . щомісячно на її утримання до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою до травня 2014 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.09.2006 року, донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12.01.2009 року, син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.08.2012 року, які перебувають на повному утриманні та вихованні у позивача, що стверджується довідкою Буштинської селищної ради № 1454 від 14.05.2015 року. Позивач разом з дітьми проживає у власному будинку і потребує матеріальної допомоги. Відповідачка не має постійного місця роботи, а тому її доходи мають мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..182 ч. 2 Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст..184 цього Кодексу. Прожитковий мінімум у 2015 році на дітей віком до 6 років становить 1032 грн., а від 6 років становить 1286 грн. Таким чином 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку станом на день подачі позову становить 385 грн. та 309 грн. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі по 385 гривень на одну дитину щомісячно до їх повноліття починаючи з 15.05.2014 р. та на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 309 гривень щомісячно до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач предявив позов до відповідача та враховуючи позовні вимоги просить: розділити житловий будинок №25 по вул. Миру в с. Стовпяги, Переяслав-Хмельницького району Київської області та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток сторін в домоволодінні. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи встановив наступне. На підставі витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачу [PERSON] належить 1/2 частина будинку №25 по вул. Миру в с. Стовпяги, Переяслав-Хмельницького району Київської області, яку вона отримала в порядку спадкування. Інша 1/2 частина будинку №25 по вул. Миру в с. Стовпяги, Переяслав-Хмельницького району Київської області належить відповідачу [PERSON], яку він також отримав в порядку спадкування. В даний час між сторонами виникають непорозуміння з приводу утримання. Користування, збереження будинку. Добровільно укласти договір про виділ частки в натурі із майна сторони не змогли. В справі було призначено будівельно-технічну експертизу для встановлення можливих варіантів розподілу домоволодіння виходячи з рівності часток сторін. Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене між співвласникми в натурі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач предявив позов до відповідача та просить: визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житловий будинок жилою площею 42,40 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, ворота, що розташовані по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку жилою площею 42,40 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, ворота, що розташовані по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку жилою площею 42,40 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, ворота, що розташовані по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надіслала заяву в якій позов визнала, просила розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.11.2012 року. Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок жилою площею 42,40 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, ворота, що розташовані по [ADDRESS]. В даний час між сторонами виникають непорозуміння з приводу утримання, користування, збереження будинку. Досягти взаємної згоди щодо поділу сторони в добровільному порядку не можуть. В звязку з вище викладеним позивач звернувся до суду Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини доходу. Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В силу ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин суд вважає, що позов ґрунтується на законних підставах, та підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач предявив позов до відповідачки і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння у сімї. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач до суду не зявилась, на адресу суду направила заяву в якій позов визнала. З пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив наступне. 05 серпня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON]В пояснив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. На даний час вони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу, визначення місце проживання дитини. Зазначив, що 26.11.2010 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Просить визначити місце проживання дитини разом із відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Представник відповідача позов просив задовольнити. Представник органу опіки та піклування позов просив задовольнити. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідачем визнано позов, що не суперечить вимогам закону, права інших осіб не порушено, суд вважає необхідним постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 26 серпня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції - актовий запис № 1491. Від шлюбу мають сина: [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв'язку із різними поглядами на життя та не бажанням самого відповідача зберегти сім'ю. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім'ї і те що відповідач не цікавиться життям дитини та не забезпечує матеріально, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції - актовий запис № 1491. Сторони мають сина: [PERSON] [INFO]. Подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 01.08.1992 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка на час звернення до суду є повнолітньою. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались, у зв»язку із різними поглядами на життя виникають конфліктні ситуації та сварки. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції і між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 1264. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач пред`явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 01.09.1993 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Новобілокоровецькою селищною радою Олевського району Житомирської області. \~ \~ \~ \~Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.\~ Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні у відсутності сторін, що відповідає положенню ст.ст. 200, 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.1993 року Новобілокоровецькою селищною радою Олевського району Житомирської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 22. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.\~ Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 01.09.2011 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя, що призводить до виникнення постійних непорозумінь та конфліктних ситуацій. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 1512. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісним у відносинах, їх стосунки мають ознаки неприязних та конфліктних. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 01 вересня 2011 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв'язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася по день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року Виконкомом Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 2. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved