Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач ПАТ «МетаБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет застави та стягнути судові витрати, посилаючись на те, що 16 березня 2011 року між Акціонерним Банком «Металург», правонаступником якого є позивач, та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір №76-11/0002-К, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 700000,00 грн. на термін до 12 березня 2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою передбаченою п.1.2. кредитного договору. Згідно з договором забезпеченням виконання зобов'язань позичальника є майнова порука [PERSON] із заставою вантажного транспорту, про що 16.03.2011 року укладено договір застави №76-11/0002-МП/К-1 (транспорт, майнова порука), який нотаріально засвідчений. У зв'язку з порушенням основного зобов'язання та договору застави, на адресу відповідача позивачем були неодноразово надіслани вимоги про усунення таких порушень. Однак, жодних дій, спрямованих на виконання умов кредитного договору чи договору застави, заставодавцем не вчинено, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 березня 2011 року між АБ «Металург», правонаступником якого є позивач, та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір №76-11/0002-К, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 700000,00 грн. на термін до 12 березня 2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою передбаченою п.1.2. кредитного договору. Відповідно до п.п.1.7.3. п.1.7. вказаного договору забезпеченням виконання зобов'язань позичальника є майнова порука [PERSON] із заставою вантажного транспорту - укладення 16.03.2011 року договору застави №76-11/0002-МП/К-1 (транспорт, майнова порука), який засвідчений державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Носенко Ю.А. та зареєстровано в реєстрі за №№755,756,757. 14.06.2012, 19.11.2012, 29.05.2013 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимоги про усунення порушення основного зобов'язання та договору застави, де було роз'яснено, що невиконання зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, дає право ПАТ «МетаБанк» звернути стягнення на предмет застави. Жодних дій, спрямованих на виконання умов кредитного договору чи договору застави заставодавцем вчинено не було. Згідно з п.1.1. договору застави заставою забезпечується виконання заставодавцем, який є майновим поручителем позичальника, всіх його зобов'язань за кредитним договором, включаючи зобов'язання: повернути суму наданого кредиту в розмірі 700000,00 грн, сплатити суми відсотків за кредитним договором, сум комісій, неустойки (штрафу, пені), будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати заставодержателю у повному обсязі збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням кредитного договору. Предметом застави, згідно з п.1.2. договору застави, є : причіп марки ГКБ, модель 8350, тип Т3 бортови1 2Х, рік випуску 1983, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска), [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Пологівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 08 липня 2004 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; причіп марки ГКБ, модель 8352, тип Т3 бортовий, рік випуску 1989, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска), [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Пологівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 16 липня 2004 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1.4. договору застави - предмет застави належить заставодавцю на праві власності згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Пологівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 08 липня 2004 року, довіреність посвідчена Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 21 лютого 2011 року по реєстру за №511 (застава 1) ; Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Пологівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 16 липня 2004 року, довіреність посвідчена Пологівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 21 лютого 2011 року по реєстру за №513 (застава 2). Відповідно до п.1.3. договору застави, відповідно до звичайних цін, що склалися на момент укладення договору застави, на підставі взаємної згоди сторін, вартість майна, зазначеного в п.1.2. договору застави, яке є предметом застави, складає 100000 грн. Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави сторонами. Відповідно до п.2.3. цього договору, незалежно від настання терміну виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадках, зокрема, невиконання інших умов договору застави або кредитного договору. Згідно з п.2.4. договору застави, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі всі свої вимоги за кредитним договором, а також за договором застави. Відповідно до п.3.2.3. вказаного договору, заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави у випадках, передбачених цим договором та законодавством України, і реалізувати предмет застави в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що у випадку настання однієї з подій, зазначених у п.п.2.2., 2.3. договору, заставодержатель звертає стягнення на предмет застави (або на його частину) на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса чи на підставі власного рішення про звернення стягнення на предмет застави. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, станом на 14 червня 2013 року утворилась заборгованість перед АТ «МетаБанк» у розмірі 761063,44 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 582803,99 грн., заборгованість за відсотками - 153024,51 грн., пеня за несвоєчасну оплату кредиту - 17505,49 грн., пеня за несвоєчасну оплату відсотків - 7729,45 грн. Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно із ст.589 Цивільного кодексу України та ст.20 Закону України «Про заставу», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], будучи майновим поручителем ФОП [PERSON] із заставою вантажного транспорту на підставі договору застави №76-11/0002-МП/К-1 від 16.03.2011, не виконав забезпечення зобов'язань кредитного договору №76-11/0002-К від 16.03.2011, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, комісії, відсотках, пені та нарахованого штрафу відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved