Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №55/П/43/2008-840 від 05.03.2008року згідно з умовами якого позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» надав відповідачу [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання нерухомого майна на загальну суму 174078,00 дол.США зі сплатою 12,99% річних строком до 04.03.2033 року. В забезпечення умов кредитного договору 05.03.2008р. між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з кредитних договорів. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, у зв'язку з невиконанням умов договору має заборгованість станом на 27.05.2013року у сумі 316162,87дол.США, що складається: непогашений кредит - 170785,21дол.США, несплачені відсотки - 112126,57дол.США, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 15843,29дол.США, несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 17407,80дол.США, що за курсом Національного Банку України станом на 27.05.2013 року 799,30 за 100дол.США, що становить 252708981грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених обставин у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений за останнім відомим місцем проживання, але в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги відносно його довірителя не визнав, посилаючись на те, що порука є припиненою в частині стягнення з поручителя сум кредиту, відсотків та штрафних санкцій, строк сплати яких настав до 17.12.2009р. Представник відповідача зазначив, що зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер, тобто порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Представник відповідача в своїх запереченнях посилався на абзац п.1.1. договору поруки, в якому зазначено, що поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, що й боржник. В свою чергу розмір та порядок виконання зобов'язань боржником встановлено: порядок повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним встановлено в п.3.3. договору, відповідно до підпунктів 3.3.1 якого, сплата проводиться рівними частинами - щомісячно по 1970дол.США.; порядок сплати штрафних санкцій передбачено п.3.3.3 кредитного договору - вони сплачуються разом з платежами з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Тобто обов'язок боржника сплатити чергові платежі з повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій за період з березня 2008року по 17.12.2009р. виникли саме в цей період. Тобто, строк виконання основного зобов'язання в цій частині настав саме тоді. Тому представник відповідача вважає, що порука є припиненою в частині зобов'язань, строк виконання яких настав більш як за шість місяців до пред'явлення вимоги, оскільки поручитель жодних вимог від кредитора не отримував. Представником відповідача також було зазначено, що на даний час право банку на звернення з вимогою до відповідача як поручителя не настало, і предмет позову в частині вимог до поручителя є відсутнім, посилаючись на п. 5.3 договору, у разі порушення боржником п. 4.3. договору, за винятком пунктів 4.3.3 та 4.3.4, боржник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок. Кредитор вказує, що боржником порушено п.4.3.2. кредитного договору, який передбачає обов'язок боржника дотримуватись положень договору та договору іпотеки. При цьому кредитор не вказує, які саме обов'язки за кредитним договором крім обов'язків, передбачених пунктами 4.3.3. та 4.3.4., які передбачають обов'язок сплачувати чергові платежі та штрафні санкції, є порушеними. В той же час, п.5.3 договору прямо виключає можливість застосування штрафу в разі неналежного виконання цих пунктів договору (неналежних платежів). Крім обов'язків, передбачених пунктами 4.3.3 та 4.3.4 боржник жодних порушень не допускав, тому підстав для стягнення штрафу немає, і в цій частині в позові має бути відмовлено. Представник відповідача також посилався а п.2.1 договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що виникає з кредитного договору при умові, якщо встановлений кредитним договором строк зобов'язання боржника не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання боржника в цілому або в частині. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №55/П/43/2008-840 від 05.03.2008року згідно з умовами якого позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» надав відповідачу [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання нерухомого майна на загальну суму 174078,00дол.США зі сплатою 12,99% річних строком до 04.03.2033року. В забезпечення умов кредитного договору 05.03.2008р. між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з кредитних договорів. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору, викладених в п.3.3.2, 3.3.3 відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 10 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не менше, ніж зазначена в п. 3.3.1 кредитного договору. Відповідно до п.4.2.4 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3 кредитного договору. Відповідно до п.5.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] свої зобов'язання відповідно до кредитного договору не виконує, в зв'язку з чим, станом на 27.05.2013р. має заборгованість у сумі 316162,87дол.США, що складається: непогашений кредит - 170785,21дол.США, несплачені відсотки - 112126,57дол.США, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 15843,29дол.США, несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 17407,80дол.США, що за курсом Національного Банку України станом на 27.05.2013року 799,30 за 100дол.США, що становить 252708981грн. Суд ставиться критично на посилання представника відповідача, про те, що порука є припиненою в частині зобов'язань, строк виконання яких настав більш як за шість місяців до пред'явлення вимоги, внаслідок того, що поручитель жодних вимог не отримував від кредитора, оскільки обставини справи не відповідають фактичним, внаслідок того, що звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості є пред'явленням вимоги до поручителя. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд має враховувати, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Суд, також звертає увагу на те, що кредитний договір укладено до 2033року, а саме по собі направлення банком письмової вимоги про усунення порушень договору та сплати заборгованості не є зміною строку виконання основного зобов'язання, оскільки кредитним договором та нормами ЦК України урегульовано порядок зміни істотних умов договору. Крім того, відповідно до п.п. 1.1. та 5.3. Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за неналежне виконання [PERSON], в тому числі: повернути до 04.03.2033р. кредит; дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно умов цього договору. Отже, суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON], на те, що, крім обов'язків, передбачених пунктами 4.3.3 та 4.3.4 боржник жодних порушень не допускав, тому підстав для стягнення штрафу немає, однак протягом судового розгляду справи представником відповідача не було надано підтверджень саме виконання договорів, а навпаки встановлено, що відповідачі свої зобов'язання відповідно до кредитного договору та договору поруки не виконують, а тому, відповідно до п. 5.3 кредитного договору у разі порушення Позичальником вимог п.4.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10відсотків від суми кредиту, визначеної у п.1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно ст. 611ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.17 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р., зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідачів у сумі 316162,87дол.США, що за курсом 7.993 за 1 дол.США складає 2 527 089,81грн. засновані на законі та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене і

Outcome: approved