Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до суду позовну заяву у якій просить: - стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 85652,54 доларів США, що за курсом 23 гривні 94 копійки відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.11.2015 року складає 2050521 гривня 81 копійка за кредитним договором №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року; - стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно 24 вересня 2007 року він уклав кредитний договір №CVF0AU00040237, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 37542,52 доларів США для купівлі автомобіля. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 26 вересня 2012 року у нього вилучено автомобіль та реалізовано його через п'ять років за значно заниженою ціною. Під час відібрання у нього працівниками банку автомобіля, вони пояснили, що кредит буде погашено, а тому він вважав, що у нього відсутня заборгованість за кредитом. Він згідний сплачувати заборгованість по кредиту в межах 2500 гривень на місяць. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та пояснила, що її довірителька виступила поручителем у [PERSON], коли останній отримав кредит для придбання автомобіля. Вона вважає, що договір поруки є припиненим, оскільки позивач не повідомив її щодо збільшення обсягу її відповідальності, внаслідок збільшення процентної ставки за кредитним договором, адже в пункті 13 договору поруки, зміни і доповнення до цього договору виносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Ніяких додаткових угод щодо збільшення розміру процентної ставки між позивачем та відповідачкою (поручителькою) не укладалося. Письмово про це відповідачку (поручительку) банк не повідомляв, а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання,а також в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності. Просить у задоволенні вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості, як з поручителя, відмовити у повному обсязі. Крім того при ухваленні рішення [PERSON] просить застосувати строки позовної давності. Представник позивача- Горячук О.А. в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того не заперечує про задоволення заочного рішення суду. Судом досліджені такі докази: розрахунок заборгованості за договором №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 25 листопада 2015 року, довідка НБУ про офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 25 листопада 2015 року, повідомлення №30.1.0.0/2-70924CVF0L458 від 20 листопада 2015 року, копія реєстру №4692 згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів, копія кредитного договору від 24 вересня 2007 року, копія зави на видачу готівки від 24 вересня 2007 року, копія договору поруки № CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року, копія паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданий 18 квітня 2000 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія паспорта громадянина України [PERSON] серії КР №831148, виданий 08 червня 2004 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія довідки серії АА № 241170 про включення ПАТ КБ «Приват Банк» до ЄДРПОУ, копія довіреності № 3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року, копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, копія витягу із Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», копія ухвали Кельменецького районного суду Чернівецької області № 2-296/09 від 28 серпня 2009 року, копія довіреності № 1155-О від 20 квітня 2013 року, розрахунок заборгованості за договором №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 25 листопада 2015 року(нова редакція), виписка по особовому рахунку [PERSON] станом на 28 січня 2016 року, копія заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ № 0417/3433/2012 від 26 вересня 2012 року , копія свідоцтва про зміну імені [PERSON] на [PERSON] серії [NUMBER], видане 16 травня 2011 року відділом ДРАЦС Чернівецького МУЮ, копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], видане 04 серпня 2011 року відділом ДРАЦС Чернівецького МУЮ, довідка про офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 10 березня 2016 року. Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №CVF0AU00040237, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 37542,52 доларів США, для придбання автомобіля, з кінцевим терміном повернення до 23 вересня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом складала 1,08 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того відповідачем [PERSON] внесено винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту та єдину разову комісію в розмірі 1% від суми кредиту. Періодом сплати вважається період з 20 по 24 число кожного місяця. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ № 0417/3433/2012 від 26 вересня 2012 року, в рахунок погашення заборгованості [PERSON], за кредитним договором №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року, звернуто стягнуто предмет застави, а саме на автомобіль марки «Opel Vektra», рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], з наданням дозволу реалізації вищевказаного автомобіля. Даний автомобіль було реалізовано на початку 2015 року за 4995,84доларів США. На момент розгляду справи по суті, заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року, за розрахунками позивача, складає 85652,54 доларів США, з яких 28440, 19 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1255,28 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 55907,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, що згідно курсу гривні до іноземних валют станом на 25 листопада 2015 року складає 2050521 гривня 81 копійка. Також судом встановлено, що поручителем по даному кредитному договору, згідно договору поруки від 24 вересня 2007 року виступила [PERSON], яка взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за кредитним договором №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зі змісту п. 13 договору поруки №CVF0AU00040237 від 24 вересня 2007 року вбачається, що зміни і доповнення до цього договору виносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Поскільки позивач в односторонньому порядку змінив умови договору, письмово не повідомив поручителя про збільшення обсягу її відповідальності, а саме збільшення процентної ставки за кредитним договором, а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання,а також в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на момент звернення позивача до суду договір поруки №CVF0AU00040237 укладений 24 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] є припиненим, а тому позовні вимоги про стягнення з неї, як солідарного боржника, заборгованості по договору кредиту є безпідставними, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. Суд також вважає, що до заявлених ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог слід застосувати строки позовної давності, оскільки відповідач [PERSON] з 25 листопада 2009 року перестав вносити платежі по основному зобов'язанню, тобто порушив умови кредитного договору. Однак позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав тільки у грудні 2015 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, таким чином підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, які нараховані на заборгованість по основному зобов'язанню, та по комісії за користування кредитом за період з 27 листопада 2012 року. Враховуючи наведене, вище, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9 100,05 доларів США що складається з суми нарахованої процентів на залишок поточної заборгованості за кредитом у період з 27 листопада 2012 року по грудень 2015 року в сумі 7404,70 доларів США + 1695,35 доларів США нарахованих процентів на залишок простроченої заборгованості за кредитом за аналогічний період. Також, враховуючи застосування загальних строків позовної давності, підлягає стягненню комісія за користування кредитом за період з 27 листопада 2012 року по грудень 2015 року в сумі 812,24 доларів США. Суд вважає, щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, то в даному випадку підлягає до застосування спеціальна позовна давність строком один рік, передбачена ч. 2 ст. 258 ЦК України. Така позиція узгоджується і в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року по справі № 6-160 цс14. У розрахунку заборгованості, наданому позивачем станом на 25 листопада 2014 року, тобто за рік до звернення з позовом до суду, сума основної заборгованості становила 21 539,32 дол. США. Договором передбачено нарахування пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення, розмір пені, яка підлягає до стягнення становить з розрахунку (21539,32 х 0,15% х 365 днів) і складає 11 793,15 доларів США. Таким чином суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк», слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 21706,09 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на день розгляду справи складає 568265 гривень 43 копійки, зі стягненням з відповідача на користь позивача судових витрат по справі пропорційно щодо задоволених вимог На підставі ст.ст. 11, 16, 256-258, 526, 530, 534 - 552, 553, 554, 559, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України 2003 року,

Outcome: partial