Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Гюнсел» про зобов»язання видати трудову книжку, [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.10.2014 року позов [PERSON] до ТОВ «Гюнсел» про зобов»язання видати трудову книжку було задоволено та зобов»язано ТОВ «Гюнсел» видати [PERSON] його трудову книжку [NUMBER]. В матеріалах справи міститься квитанція про сплату ним МПП фірма «Консул» 1000 грн. за надані правові послуги. На підставі викладеного, з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» [PERSON] прохав суд стягнути з відповідача ТОВ «Гюнсел» 1000 грн. за надані правові послуги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] прохав заяву задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Гюнсел» про зобов»язання видати трудову книжку. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.10.2014 року позов [PERSON] до ТОВ «Гюнсел» про зобов»язання видати трудову книжку було задоволено та зобов»язано ТОВ «Гюнсел» видати [PERSON] його трудову книжку [NUMBER], дане рішення на даний час набрало законної сили. Строк на виконання вказаного рішення суду не закінчився. В матеріалах справи міститься квитанція від 05.12.2013 року про сплату [PERSON] МПП фірма «Консул» 1000 грн. плати за послуги за договором від 12.11.2013 року, укладеним між [PERSON] та МПП фірма «Консул» на представництво інтересів позивача та надання йому правової допомоги в Лубенському міськрайонному суді та в апеляційному суді Полтавської області при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Гюнсел» про зобов»язання вчинити дії, видачу трудової книжки. (а.с. 16-19). З матеріалів справи також вбачається, що дані сплачені позивачем кошти в сумі 1000 грн. є понесеними ним витратами на правову допомогу, які судовим рішенням від 17.10.2014 року, враховуючи, що позов [PERSON] було задоволено, не вирішені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З журналів судового засідання вбачається, що директор МПП фірма «Консул» [PERSON] брав участь у судових засіданнях як представник позивача [PERSON] та особа, що надає йому правову допомогу : 09.04.2014 р. - 35 хв., 23.04.2014 р. - 4 хв., 23.05.2014 р. - 54 хв., 16.07.2014 р. - 58 хв., 04.08.2014 р. - 44 хв., 27.08.2014 р. - 70 хв., 10.09.2014 р. - 18 хв., 25.09.2014 р. - 111 хв., а всього 394 хв. При проведенні судових засідань : 09.04.2014 р., 23.04.2014 р., 23.05.2014 р., 16.07.2014 р., 04.08.2014 р., 27.08.2014 р., 10.09.2014 р., 25.09.2014 р. розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн. 40% від 1218 грн. становить 487,20 грн. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 3199,28 грн. (394 хв./60хв. х 487,20 грн.), хоча позивачем понесено витрат на правову допомогу в меншому розмірі - 1000 грн. Таким чином, відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» на користь позивача із відповідача підлягає стягненню 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved