Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору б/н від 24.06.2014 року позичальник [PERSON] отримав від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у сумі 3600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 13358,63 грн., з яких 3472,00 грн. заборгованість за кредитом, 1163,37 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7610,94 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 612,32 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] в сумі 13358,63 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач про час та місце розгляду справи оповіщався судом у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернулись до суду з відміткою за зазначеною адресою не проживає (а.с.55, 58). За таких обставин, виходячи з положень ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 24.06.2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а позичальник в свою чергу зобовязувався повністю повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 24.06.2014 року виконав. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 24.06.2014 року (а.с.9), який жодними доказами відповідачем не спростований, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 02.01.2017 року склала 13358,63 грн., з яких 3472,00 грн. заборгованість за кредитом, 1163,37 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7610,94 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 612,32 грн. штраф (процентна складова). Відповідач надав свою згоду на те, що підписана ним заява від 24.06.2014 року разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. На підставі п.2.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором; Відповідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату винагороди Банку. Згідно п.2.1.6.14 Умов, у разі виникнення прострочених зобовязань, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється в Тарифах. За положеннями п.2.1.6.19 Умов у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі встановленому в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у Памятці Клієнта/довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється Позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування Кредитом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором б/н від 24.06.2014 року не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 13358,63 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 1600,00 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved