Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , мотивуючи позов тим, що він є спадкоємцем за заповітом після баби - [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Вважає, що має право на дане майно за таких підстав. У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок, збудований у 1975 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований і проживав разом з сином [PERSON] , який помер [INFO] та дружиною [PERSON] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю [PERSON] (а.с. 23, 24). [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця [PERSON] , спадщину не прийняла і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину видане дружині померлого [PERSON] немає (а.с. 59 на звороті). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , проте не оформляла своїх спадкових прав на вищевказаний будинок, лише отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (грошові вклади) (а.с. 60, 62). Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у встановленому законом порядку і зазначене вище нерухоме майно належало їй з моменту відкриття спадщини - дня смерті [PERSON] ( [INFO] ). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 22). За життя [PERSON] 12.09.2017 р. склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла внуку [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті (а.с. 24), звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачу йому свідоцтва про право на спадщину (а.с. 49 на звороті). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 12.09.2017 р., не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується відповідними інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 72-73). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 12.01.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно (а.с. 35). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 10/2019 до майна померлої [PERSON] (а.с. 49-71), з яких також видно, що окрім позивача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, інше майно після смерті останньої також успадкував позивач [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved