Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованість в сумі 111 375,96 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2015 року (1 долар США = 22,015695 грн.), складає 2 452 019 грн. 17 коп. В обґрунтування позову навів наступне. 06.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду №МО 14/03 -03/222 на суму 71 600,00 доларів США строком на 180 місяців. На підставі вказаної угоди між сторонами було укладено: кредитний договір №МО 14/03-03/258 від 27.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 47 600 доларів США; кредитний договір №М014/03-03/259 від 27.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 24 000 доларів США. Відповідно до п. 5.1 генеральної кредитної угоди та п. 1.1. кредитних договорів [PERSON] зобов'язана щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів згідно графіку погашення кредиту (додатки до кредитних договорів). Але [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в строки, передбачені графіками погашення кредиту, кредит та проценти за його користування, не сплачує, чим були порушені вимоги п. 5.1 генеральної кредитної угоди, п.п. 1.1 кредитних договорів та ст. 525, 526 ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Вимогою від 11.07.2013 року «Райффайзен Банк Аваль» просив боржника погасити заборгованість по кредитному договору. Але [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконала, кредит та проценти за його користування не сплатила. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. [PERSON] прострочила повернення чергової частини позики, внаслідок чого банк має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилися. Згідно розрахунків, що додаються, станом на 24.07.2015 року заборгованість [PERSON] перед «Райффайзен Банк Аваль» по генеральній кредитній угоді № МО14/03-03/222 від 06.05.2008 року не погашена та складає 111375,96 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2015 року (1 дол. США = 22,015695 грн.), складає 2 452 019 грн. 17 коп., в тому числі: заборгованість по кредитному договору №М014/03-03/258 від 27.05.2008 року 77 868,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2015 року (1 долар США = 22,015695 грн.), складає 1714335 грн. 31 коп. ; заборгованість по кредитному договору №М014/03-03/259 від 27.05.2008 року - 33 507,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.07.2015 року (1 долар США = 22,015695 грн.), складає 737 683 грн. 86 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідачки у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: генеральна кредитна угода (а.с.4-5), кредитний договір (а.с.6-10), графік погашення кредиту (а.с.11-13), додаткова угода (а.с.14-15), додаток до додаткової угоди (а.с.15зворот-17), кредитний договір (а.с.18-19), графік погашення кредиту (а.с.20-21), додаткова угода (а.с.22-23), додаток до додаткової угоди (а.с.24-25), вимога (а.с.26-27), розрахунок заборгованості (а.с. 28-32, 33-37), свідоцтво (а.с.38), довідка (а.с.39), Статут (а.с.40). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 06.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON], було укладено генеральну кредитну угоду №МО 14/03 -03/222 на суму 71 600,00 доларів США строком на 180 місяців. На підставі вказаної угоди між сторонами було укладено: кредитний договір №МО 14/03-03/258 від 27.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 47 600 доларів США; кредитний договір №М014/03-03/259 від 27.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 24 000 доларів США. Відповідно до п. 5.1 генеральної кредитної угоди та п. 1.1. кредитних договорів, [PERSON] зобов'язана щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів згідно графіку погашення кредиту. Але [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в строки, передбачені графіками погашення кредиту, кредит та проценти за його користування, не сплачує. Вимогою від 11.07.2013 року позивач просив відповідача погасити заборгованість по кредитному договору, але [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконала, кредит та проценти за його користування не сплатила. Станом на 24.07.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за генеральною кредитною угодою № МО14/03-03/222 від 06.05.2008 року не погашена та складає 111375,96 доларів США, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення 06.06.2016 року (1 долар США = 25,00 грн.), складає 2 784 399 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість по кредитному договору №М014/03-03/258 від 27.05.2008 року 77 868,78 доларів США ; заборгованість по кредитному договору №М014/03-03/259 від 27.05.2008 року - 33 507,18 доларів США. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: генеральної кредитної угоди (а.с.4-5), кредитного договору (а.с.6-10), графіку погашення кредиту (а.с.11-13), додаткової угоди (а.с.14-15), додатку до додаткової угоди (а.с.15зворот-17), кредитного договору (а.с.18-19), графіку погашення кредиту (а.с.20-21), додаткової угоди (а.с.22-23), додатку до додаткової угоди (а.с.24-25), вимоги (а.с.26-27), розрахунку заборгованості (а.с. 28-32, 33-37), свідоцтва (а.с.38), довідки (а.с.39), Статут (а.с.40). Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved