Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач ПАТ «НАСК «Оранта» у лютому 2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитку в порядку регресу, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 17 000 гривень на відшкодування збитків у порядку регресу. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 18.06.2017 року о 05 год. 05 хв. у м.Полтава по вул.А.Кукоби, 41, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія/власника транспортного засобу «ВАЗ-21099», д.р.з. ВІ 1184 СЕ, [PERSON] В результаті цієї ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Mazda», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Після скоєння ДТП водій [PERSON] самовільно залишив місце пригоди. Вказане підтверджується постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.07.2017 року. На момент настання події транспортний засіб «ВАЗ-21099», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], був забезпечений за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ПАТ «НАСК «Оранта», посвідченого страховим полісом № АК/4081707. Страховиком за вказаним страховим полісом власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 000 гривень. Посилаючись на те, що ПАТ «НАСК «Оранта» має законне право вимоги в порядку регресу до відповідача, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень. Ухвалою суду від 28.02.2019 року було відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, не подав відзив на позов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень\~ст. 130 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що 18.06.2017 року о 05 год.05 хв. у м.Полтава по вул.А.Кукоби сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ-21099», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На момент настання події транспортний засіб «ВАЗ-21099», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], був забезпечений за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного вищевказаною фізичною особою з ПАТ «НАСК «Оранта», посвідченого страховим полісом № АК/4081707 (а.с.10). Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.07.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за ст.124 КУпАП в сумі 340 гривень (а.с.33). Згідно розрахунку страхового відшкодування (а.с.35) вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «Mazda», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], склала 17 000 гривень. Відповідно до умов договору страхування ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 17 000 гривень. Страховиком за вказаним страховим полісом № АК/4081707 власнику пошкодженого транспортного засобу «Mazda», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] на підставі її заяви та результатів технічного огляду було виплачено страхове відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля, у розмірі 17 000 гривень (а.с.37,38). У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. \~ \~ \~ \~Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Згідно\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригод, зокрема: якщо водій після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених умовами страхування. Як вбачається з матеріалів справи, водій [PERSON] не тільки самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.07.2017 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 33), але й всупереч умов страхування належним чином не повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про настання страхового випадку, не подавши письмового повідомлення про ДТП. Згідно з ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки вина [PERSON] у скоєнні ДТП та залишенні його місця встановлена постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.07.2017 року, а факт сплати позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 17 000 гривень підтверджується розрахунком страхового відшкодування (а.с.35), платіжним дорученням (а.с.38), страховим актом (а.с.36), то позовні вимоги є обґрунтованими. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не спростував обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17 000 гривень в рахунок виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову в розмірі 1921 грн. (а.с. 1,2).

Outcome: approved