Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач подав в суд позов, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКАР УКРАЇНА» 40000 грн., відповідно до договіру фінансового лізингу №3711 від 22.09.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22.09.2017 року між позивачем та ТОВ «ЄВРОКАР Україна» біло укладено Договір фінансового лізингу №3711, предметом якого є надання послуг спрямованих на придбання автомобіля марки Lada Largus Cross на суму 15147. 73 доларів США, що еквівалентно 399900 грн. Відразу після укладення даного договору йому були надані реквізити для оплати в банку авансового платежу згідно договіру фінансового лізингу №3711 від 22.09.2017 року, представник компанії ТОВ «ЄВРОКАР Україна» вказав суму, яку необхідно сплатити. а саме 40000 грн. Він здійснив оплату в сумі 40000 грн., відповідно да наданих реквізитів, та сплатив комісію за переказ готівкового рахунку на користь отримувача в розмірі 480 грн. Факт оплати підтверджується квитанціями банку ПАТ «[PERSON] Аваль» від 22.09.2017 року. При складанні Договору та його підписанню позивачу не було надано Додатків до цього Договору, а саме: №1 графік авансового внеску, №2 специфікація, №3 графік покриття витрат та виплати лізингових платежів. Відповідно до п. 16.12. Договору: - «Додатки до Договору фінансового лізингу є невід»ємною частиною даного Договору. Згідно з п. 1014 Договору: «Доказом отримання Лізингоодержувачем Додатків є поштова квитанція повідомлення про таке відправлення на його адресу». Ніяких додатків при укладенні Договору позивачу не надали та на його адресу не надсилали. Позивач вважає, що Договір №3711 від 22.09.2017 року був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема позивач, як споживач, отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного Договору, дії відповідача є незаконними. При умові належного роз»яснення позивачу усіх умов та наслідків даного Договору, він би не погодився на його укладення. Більш детальний опис підстав позовних вимог викладено в позовній заяві. На підставі викладеного вище позивач просив стягнути з відповідача відшкодування сплаченого платежу в розмірі 40000 грн. В поданій до суду заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення , причину неявки суду не повідомив та заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2017 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю договір фінансового лізингу №3711, предметом якого був транспортний засіб\~автомобіль марки Lada Largus Cross, комплектація (модифікація) «Cross», об»єм (тип двигуна) 1,6, тип КПП 5 МТ. При укладенні договору позивач сплатив 40000 грн., в якості авансового платежу, що підтверджується копією квитанції № NICAG51302 від 22.09.2017 року. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ у справі № 6-648цс16 від 18 січня 2017 року, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5\~глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою\~статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою\~статті 799 ЦК України\~договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно зі\~статтею 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені\~статтею 216 ЦК України. Положення\~статті 216 ЦК України\~застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. За таких умов, суд приходить до висновку, що договір фінансового лізингу, укладений 22.09.2017 року між [PERSON] та ТОВ «ЄВРОКАР УКРАЇНА», який містить елементи, як договору оренди транспортного засобу, так і купівлі-продажу (поставки), мав бути нотаріально посвідчений, проте, в порушення вимог\~ст. 799 ЦК України, сторонами така умова закону дотримана не була, відтак такий договір є нікчемним і визнання його недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ЄВРОКАР УКРАЇНА» на користь [PERSON] сплачених останнім 40000 грн. на виконання договору фінансового лізингу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved