Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач, ПАТ «ПриватБанк», у квітні 2014 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2006 року у сумі 34997 гривень 39 копійок та судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок (а.с. 3-5). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору № б\\н від 19 липня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався погашати кредит, сплачувати відсотки за його користуванням і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання виконав, видавши [PERSON] кошти у обумовленій договором сумі. Однак відповідач своїх обов'язків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 30 червня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 34997 гривень 39 копійок, яку прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 349 гривень 97 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання в її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.37). Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у засобах масової інформації, але у судове засідання не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 39). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2006 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № б\\н, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 30 червня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 34997 гривень 39 копійок, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 5743 гривні 41 копійка, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 27111 гривень 25 копійок, штрафів: 1642 гривень 73 копійки, 500 гривень 00 копійок (а.с. 6-8). Судовий збір становить 349 гривень 97 копійок (а.с.1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобов'язується надати грошові кошти позивальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON]. кредитний договір на суму 10000 гривень. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності - кредитних коштів та відсотків, нарахованих за час користування ними, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 349 гривень 97 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved