Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Криворіжгаз» звернувся до суду за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ, вказавши що, [PERSON] є споживачем природного газу, був складений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 15075084 за адресою: [ADDRESS], в якому зазначено що станом на 01.05.2006 рік заборгованість становить 1878 грн. 27 коп. [PERSON] є головним наймачем квартири по [ADDRESS]. В період з 01.10.1999 року по 01.11.2014 рік, за вказаною адресою, було поставлено природного газу на загальну суму 4020 грн. 38 коп., за весь період послуги за газопостачання жодного разу не сплачувались. Таким чином станом на 01.112014 рік борг за спожитий газ, за адресою [ADDRESS], складає 4020 грн. 38 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ 4020 грн. 38 коп. Представник позивача Мартинова О.М. в судовому засіданні визнав що звернувся до неналежного відповідача, тому просила задовольнити позовні вимоги, але стягнути замість [PERSON] з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 4020 грн. 38 коп, в зв'язку з заміною належного відповідача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, вказавши, що договір з ПАТ «Криворіжгаз» вона склала 15.01.2013 року, до цього часу [PERSON] була головним наймачем квартири по [ADDRESS], тому відповідачка відмовляється сплачувати борг. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між ПАТ «Криворжгаз та [PERSON] був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 15075084 від 15.01.2013 року (а.с.67-74) за яким позивач зобов'язався постачати природний газ для побутового споживання, а відповідач взяв на себе обов'язок оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами через пункти прийому коштів не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Суд дослідив розрахунок (а.с.82) де встановив що, від січня 2013 року по жовтень 2014 року сума боргу склала 1283 грн.80 коп. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню, оскільки положення ч.2 ст.625 ЦК України, не застосовуються до даних правовідносин. Збитки визначені за актом про порушення Правил споживання природного газу побутовим споживачем не є грошовим зобов'язанням відповідача, а є відповідальністю. Враховуючи чинне законодавство, особа не повинна двічі відповідати за одне й те саме порушення. З урахуванням вище вказаного позов підлягає частковому задоволенню в частині.), 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, збитки від інфляції та стягнення за період з 01.10.1999 року по грудень 2012 року відмовити та в іншій частині рішення суду підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: partial