Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач просить суд виселити відповідачів з житлового приміщення гуртожитку, розташованого в [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказану кімнату було надано [PERSON] , як військовослужбовцю Збройних Сил України, на час проходження ним служби у військовій частині [NUMBER] , для проживання разом із сім`єю, тобто відповідачами. 14 травня 2003 року [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] , яка після розлучення разом із дочкою [PERSON] залишилась проживати у наведеній кімнаті. Таким чином, на думку позивача, у відповідності до вимог п. 5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, відповідачі, як колишні члени сімї [PERSON] , підлягають виселенню з даної кімнати без надання іншого житлового приміщення. \~ \~ \~ \~Водночас, [PERSON] звернулася до суду зустрічним позовом (а.с. 37-40), в якому просить визнати за нею та її донькою [PERSON] право на проживання та користування житловим приміщенням, а саме вказаною кімнатою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона та дочка [PERSON] у відповідності до ст. 65 Житлового кодексу України, як члени сім`ї наймача мають рівні з ним права користування вказаною кімнатою, у відповідності до чого їх виселення є неправомірним. Крім того, після розлучення вона отримала дозвіл на проживання в цій кімнаті від командування військової частини. Водночас, виселення з даного житлового приміщення порушує права її неповнолітньої доньки на житло, гарантовані законодавством України та її права, як одинокої матері.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених вище підстав. Зустрічний позов не визнала, оскільки відповідачка [PERSON] не має ніякого відношення до Міністерства оборони України та зареєстрована в [ADDRESS] . Дот того ж, остання виховує свою дитину без батька та не являється одинокою матір`ю.\~ \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] первісний позов не визнала, а свій зустрічний позов підтримала, з підстав викладених у позові. Представник третьої особи військової частини [NUMBER] первісний позов підтримав, а зустрічний позов не підтримав, оскільки вважає, що відповідачі втратили право на проживання у спірному житлі. Представник органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечує проти задоволення первісного позову. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачі, як члени сім`ї [PERSON] , який на даний час проходить службу в військовій частині [NUMBER] , проживають в кімнаті № [NUMBER] будівлі профілакторію, що має статус гуртожитку та розташований в [ADDRESS] . Водночас, даний профілакторій (гуртожиток) закріплений в експлуатації за військовою частиною [NUMBER] та знаходиться на балансі у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Житомира і належить до державної власності. \~ \~ \~ \~Даний факт не оспорюється сторонами та підтверджується довідкою №249/581 від 24.12.2014 року про те, що [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] (а.с. 76), рішенням виконкому Новогуйвинської селищної ради №190 від 20.12.2012 року про присвоєння наведеному профілакторію статусу гуртожитку (а.с. 12) і бухгалтерською довідкою КЕВ м. Житомира №4723 від 17.11.2014 року (а.с. 16), згідно якої цей гуртожиток перебуває на обліку та балансі даного КЕВ. \~ \~ \~ \~14 травня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 19). \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 65 Житлового кодексу України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням,\~ підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] до цього часу є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , суд вважає, що у відповідності до вищевказаних норм ЖК України, його неповнолітня дочка, тобто відповідачка [PERSON] має право на проживання у спірній кімнаті. \~ \~ \~ \~Також, суд враховує той факт, що у власності відповідачів не має іншого житла та будь-якого іншого нерухомого майна (а.с. 67), а також висновок опікунської ради Новогуйвинської селищної ради №3 від 12.02.2015 року, згідно якого вказаний орган опіки та піклування заперечує проти виселення неповнолітньої [PERSON] з даної кімнати (а.с. 60). \~ \~ \~ \~Окрім того, безпідставним є посилання позивача на п. 5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно якої підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення колишні члени сім`ї військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, оскільки неповнолітня [PERSON] до цього часу є членом сім`ї військовослужбовця [PERSON] . \~ \~ \~ \~Отже, викладене є підставою для відмови у задоволенні первісного позову, та для задоволення у повному обсязі зустрічного позову . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved