Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ «КиївЗНДІЕП» звернулося до суду з позовом до [PERSON]про виселення, посилаючись на те, що згідно з рішенням від 19.06.2013 року Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/8668/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» ( Надалі - ПАТ «КиївЗНДІЕП») до [PERSON] про виселення із займаного помешкання в гуртожитку по [ADDRESS], без надання іншого помешкання в задоволенні позову відмовлено. Рішенням від 02.10.2013 року Апеляційного суду м. Києва зазначене рішення за апеляційною скаргою ПАТ «КиївЗНДІЕП» скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову та виселення [PERSON] з гуртожитку по [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, яке ухвалою від 18 грудня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року залишено без змін. На виконання зазначеного рішення [PERSON] добровільно виселилася із займаного помешкання в гуртожитку по [ADDRESS], але при цьому приміщення повністю не звільнила, а в зазначене приміщення в гуртожитку по [ADDRESS] самоправно заселився її син [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що гуртожиток по [ADDRESS] призначений для проживання аспірантів, які проходять підвищення своєї кваліфікації в аспірантурі ПАТ «КиївЗНДІЕП». Відповідач [PERSON] не є ні аспірантом ні працівником інституту, з ним не укладався договір оренди-найму житла в зазначеному гуртожитку, він не сплачує за утримання самовільно зайнятого приміщення, що, на думку позивача, вказує на беззаперечний факт, що відповідач незаконно, без будь- яких правових підстав заволодів приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS]. Своїми незаконними діями [PERSON] завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ПАТ «КиївЗНДІЕП», який є самостійним суб'єктом господарювання, самоправно зайняте ним приміщення - блок №36, звільнити відмовляється. В зв'язку з цим позивач просить виселити відповідача з гуртожитку в примусовому порядку. Представники позивача Буднік А.К., Вегера А.А., в судовому засіданні позов підтримали з викладених в ньому підстав та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, в установленому порядку, до суду на з»явився, натомість направив телеграму з проханням перенести розгляд справи через хворобу, але з огляду на терміни розгляду справи, наполягання представників позивача на розгляді справи по суті з посиланням на зловживання відповідача своїми правами та те , що належного підтвердження поважності неявки в судове засідання відповідач не надав, за згоди представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] призначений для проживання аспірантів, які проходять підвищення своєї кваліфікації в аспірантурі ПАТ «КиївЗНДІЕП» та належить позивачу. В зазначеному гуртожитку проживала мати відповідача - [PERSON] Згідно з рішенням від 19.06.2013 року Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/8668/13-ц за позовом ПАТ «КиївЗНДІЕП» до [PERSON] про виселення із займаного помешкання в гуртожитку по [ADDRESS], без надання іншого помешкання в задоволенні позову відмовлено. Рішенням від 02.10.2013 року Апеляційного суду м. Києва зазначене рішення за апеляційною скаргою ПАТ «КиївЗНДІЕП» скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову та виселення [PERSON] з гуртожитку по [ADDRESS] в місті Києві, без надання іншого житлового приміщення, яке ухвалою від 18 грудня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року залишено без змін (а.с.4-6). На виконання зазначеного рішення [PERSON] добровільно виселилася із займаного помешкання в гуртожитку по [ADDRESS], але при цьому приміщення повністю не звільнила, а в зазначене приміщення в гуртожитку по [ADDRESS] самоправно заселився її син [PERSON], [INFO]. Будь-яких доказів на спростування зазначеного відповідач не надав. Також встановлено, що відповідач 17.07.2014 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою форма № 16 (а.с.7), в якій в графі про місце роботи зазначено- учень. Відповідач [PERSON] не є ні аспірантом, ні працівником інституту, з ним не укладався договір оренди-найму житла в зазначеному гуртожитку, він не сплачує за утримання самовільно зайнятого приміщення, тому суд погоджується з думкою позивача, що відповідач незаконно, без будь-яких правових підстав заволодів приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS]. На спростування зазначеного відповідачем також не надано доказів. Своїми незаконними діями [PERSON] завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ПАТ «КиївЗНДІЕП», який є самостійним суб'єктом господарювання. Згідно до ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно до ст. 400 ЦК України - недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Крім того, згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: approved