overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 01.11.2003р. виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 13, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось. З грудня 2012 року проживають окремо. Вважає, що примирення між ними не можливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні на розірвання шлюбу погодився, пояснив, що близько чотирьох років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, від надання строку на примирення відмовляється. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.11.2003р., виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 13/а.с.5/. Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/. Позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, оскільки протягом чотирьох років проживають окремо, стверджують, що примирення між ними неможливе. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач та відповідач не бажають примиритись, сім'я розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати пов'язані з оплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 01 жовтня 2005 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №24, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно проявляє агресію в присутності дитини, між ними виникають постійні непорозуміння і сварки, з листопада 2016 року разом не проживають. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки вказані вище обставини продовжуються і спроби примирення не принесли жодних результатів. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, додала, що за час наданий судом вона з відповідачем не примиралась, наполягає на розірванні шлюбу категорично. Відповідач заперечив проти розірвання шлюбу, бажає зберегти сімю. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 жовтня 2005 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №24, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6,10/. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. При вирішенні питання про розірвання шлюбу суд бере до уваги те, що під час розгляду справи в суді сторони також не примирились. Відповідно до ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про небажання зберегти сім'ю. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 03 жовтня 1987 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис №1430, мотивуючи позов тим, з травня 2012 року разом не проживають, остаточно припинили шлюбні та сімейні відносини, між ними відсутнє порозуміння та повага, відповідач зловживає спиртними напоями внаслідок чого перестав забезпечувати утримання сім'ї, на примирення не погоджується. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, після розлучення просить залишити прізвище Курбаналієва. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви\~ про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ Суд, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 жовтня 1987 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис №1430 /а.с.7/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними неможливе. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач не бажає примиритись, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 04 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №169, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось,між ними відсутня повага та взаєморозуміння, на протязі двох років разом не проживають, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно проявляє агресію, висловлює погрози, з приводу чого вона не одноразово зверталась у правоохоронні органи. Це відбувається у пристуності дітей. На примирення не погоджується, оскільки неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розлучення просить залишити прізвище Фотінська. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви\~ про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~\~\~ Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати в порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №169, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 5, 7-8/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними неможливе. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач не бажає примиритись, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 05 грудня 2010 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №31, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, між ними немає взаєморозуміння та поваги, мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З червня 2016 року припинені подружні відносини, проживають окремо, вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірвання шлюбу, за наданий судом строк не примирились, остаточно переконалась на необхідності розірванні шлюбу, оскільки відповідач не вчинив жодних дій на примирення. На даний час продовжують проживати окремо. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розлучення, просить надати строк для примирення, оскільки дещо покращились їхні стосунки. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 грудня 2010 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №31 /а.с.4/, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зокрема після закінчення наданого судом строку для примирення, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між позивачем та відповідачем та остаточний розпад сім'ї. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. Як встановлено в судовому засіданні на даний час подружжя проживає окремо, не підтримують стосунків, шлюб існує формально, за час наданого сторонам ухвалою суду строку для примирення, сторони не примирились, позивач сімю зберегти не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сімї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати. Долю судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 06 серпня 2014 року виконавчим комітетом Мизівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №7, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось у звязку з різницею в характерах, з жовтня 2014 року разом не проживають, між ними немає взаєморозуміння та довіри, вироком Старовижівського районного суду Волиської області від 17 червня 2016 року відповідач засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на строк 1 рік 8 місяців позбавлення волі. З 16 вересня 2016 року відбуває покарання у Маневицькій виправній колонії УДПтС України у Волинській області по даний час. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що спільне життя не склалось, ще під час вагітності відповідач залишив її і проживав окремо, жодної допомоги не надавав, не цікавився вагітністю, не був пристуній на похороні сина, хоча на той момент ще не відбував покарання. Категорично наполягає на розірванні шлюбу і заперечує проти надання строку для примирення. Після розлучення просить залишити прізвище Сарапін. Відповідач належним чином повідомлений через адміністрацію Маневицької виправної колонії №42 Волинської області УДПтС України у Волинській області про час і місце судового розгляду, заяв суду не подавав /а.с. 25, 28/. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. \~ Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 серпня 2014 року виконавчим комітетом Мизівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №7 /а.с.4/. Відповідач відбуває покарання з 16 вересня 2016 року у Маневицькій виправній колонії УДПтС України у Волинській області по даний час /а.с.8/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Як ствердила, примирення між ними неможливе. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач не бажає примиритись, відповідач перебуває у виправній колонії і тому нормальні сімейні взаємовідносини у них не склалися, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 09.11.1995р., Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 16, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними немає взаєморозуміння та поваги. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно з вини відповідача і зберегти її неможливо, на примирення не погоджується, а тому звернулась до суду та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розлучення просить залишити прізвище Гонтар. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань суду не подавав. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.11.1995р., Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 16 /а.с.5/. Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними неможливе. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, позивач не бажає примиритись, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 14 серпня 2015 року Старогутівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №06, мотивуючи позов тим, що їхнє сімейне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, сімейні відносини, моральні цінності, на даний час проживають окремо один від одного, дітей від шлюбу не мають і збереження сім'ї є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився, у зв'язку із чим, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 224 ЦПК). Враховуючи неявку сторін, розгляд здійснюється в порядку, передбаченому ч.2 ст. 197 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 серпня 2015 року Старогутівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №06 /а.с.6/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не з'явився, що свідчить про небажання зберегти сім'ю. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач не бажають примиритись, сім'я розпалась і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 18 листопада 2006 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №34, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалось, між ними виникають постійні непорозуміння і сварки, відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно проявляє агресію в присутності дитини, з липня 2016 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, на примирення не погоджується. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що наполягає на розірванні шлюбу і категорично заперечує проти надання часу для примирення, оскільки за таких обставин і такої поведінки відповідача не має бажання проживати однією сімєю з відповідачем. Після розлучення просить залишити прізвище Ткачук. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви\~ про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача у порядку, встановленому ст. 224 ЦПК України. \~ Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 листопада 2006 року Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №34, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5,8/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Як ствердила суду позивачка конфлікт в сім'ї носить постійний характер, як повноцінна їхня сім'я існувати не може, примирення між ними вважає неможливим. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, повноцінний розвиток та виховання якої у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: dismissed