Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Рамковою угодою та кредитним договором, що укладений на її підставі. 03.10.2014 року під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Томаківським районним судом було винесено ухвалу про скасування заочного рішення суду від 04.08.2014 р., ухваленого по цивільній справі № 195/1154/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до [PERSON], [PERSON], третя особа - Фермерське господарство «[PERSON]» про стягнення заборгованості за Рамковою угодою та кредитним договором, що укладений на її підставі. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 04 квітня 2011 року між позивачем ПАТ «ПроКредит Банк» та ФГ «[PERSON]» (далі - третя особа) було укладено Рамкову угоду № FW1602.205 відповідно до якої кредитор зобов'язався здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів кредитування у порядку і на умовах, визначених цією угодою та Кредитними договорами, а позичальник зобов'язався належно виконувати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені угодою та кредитними договорами. На підставі та в межах вказаної Рамкової угоди позивач та позичальник уклали Договір про надання траншу № 1501.43596/ FW1602.205 від 02.09.2013 року відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 700000 грн. Відповідно до умов кредитного договору (пункт 4) позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком (додатки №1 до кредитного договору) в черговості, встановленій Рамковою угодою. Зобов'язання позичальника щодо погашення заборгованості за Кредитними договорами виконане належним чином не було, частиною кредитних коштів позичальник досі користується. Позивач зазначає, що позичальник порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та відсотків, у зв'язку з чим за ним враховується заборгованість в сумі 836 598,73 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Рамковою угодою та Кредитними Договорами, що були укладені на її підставі, було укладено 2 договори поруки: 1) між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 1) - Договір поруки № 202783-ДПІ від 04.04.2011 р.; 2) між позивачем та [PERSON] (надалі Відповідач2) - Договір поруки № 202791-ДПІ від 04.04.2011 р. Відповідно до пп.2.1 -2.3 договорів поруки поручителі поручилися перед Кредитором за виконання усіх зобов'язань Позичальника у їх повному обсязі як солідарні із Позичальником боржники. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також письмові заперечення проти позову поданого до суду 10.04.2014 року, оскільки вважають позовні вимоги необґрунтованими та незаконними. Відповідачі вважають, що прийняте заочне рішення від 04.08.2014 року, є таким в якому не було повно з'ясовано усіх фактичних обставин та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. 26.06.2014 р. Господарський суд Дніпропетровської області виніс рішення по справі № 904/2715/14 за позовною заявою ПАТ «ПроКредит Банк» до ФГ «[PERSON] про часткове задоволення позову, а саме стягнення з ФГ «[PERSON] заборгованості у розмірі 725247,97 грн. та 14505,60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 р. був виданий наказ № 904/2715/14 від 14.07.14 р. 28.07.2014 р. на підставі вищевказаного наказу ДВС Томаківського РУЮ було відкрите виконавче провадження № 44176163 про стягнення боргу з ФГ «[PERSON].» на користь ПАТ «ПроКредит Банк» . Зараз на підставі відкритих виконавчих проваджень на все майно ФГ «[PERSON].» державним виконавцем накладено арешт на рахунки та транспорт, а також проводяться відповідні дії для його реалізації на виконання рішення Господарського суду від 26.06.2014 р. та погашення заборгованості. Відповідачі вважають, що загальної вартості арештованого майна повністю вистачає для погашення вищевказаного боргу, при цьому позивачу ці відомості відомі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слі відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як встановлено судовому засіданні, 04 квітня 2011 року між позивачем ПАТ «ПроКредит Банк» та ФГ «[PERSON]» (далі - третя особа) було укладено Рамкову угоду FW1602.205 відповідно до якої кредитор зобов'язався здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів кредитування у порядку і на умовах, визначених цією угодою та Кредитними договорами, а позичальник зобов'язався належно виконувати всі умови, необхідні для отримання (а.с. 10-12). На підставі та в межах вказаної Рамкової угоди позивач та позичальник уклали Договір про надання траншу № 1501.43596/ FW1602.205 від 02.09.2013 року (а.с. 13-14) відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 700000 грн., строк користування - 13 місяців від дати видачі кредиту включно, зі сплатою 24% річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Позичальник порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та відсотків, у зв'язку з чим за ним враховується наступна заборгованість в сумі 836 598,73 грн., з них: - заборгованість по капіталу - 693 939,65 грн.; - заборгованість по процентам - 0,00 грн.; - заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом - 9 284,85 грн.; - пеня - 133 374,23 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Рамковою угодою та Кредитними Договорами, що були укладені на її підставі, було укладено 2 договори поруки: - Договір поруки № 202783-ДПІ від 04.04.2011 р. між позивачем та [PERSON], який є відповідачем 1 у даній справі (а.с. 15-16); - Договір поруки № 202791-ДПІ від 04.04.2011 р. між позивачем та [PERSON], яка є відповідачем 2 у даній справі (а.с. 17-18). Відповідно до п.3.2 договору поруки поручителі зобов'язалися належно повністю виконати зобов'язання Позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості ним його зобов'язань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство тощо). Стаття 543 ЦК України надає право позивачу вимагати виконання обов'язку (договірних зобов'язань) частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа - Фермерське господарство «[PERSON]» про стягнення заборгованості за Рамковою угодою та кредитним договором, що укладений на її підставі 04.08.2014 року за вказаним позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» Томаківським районним судом було ухвалено заочне рішення, яким вказаний позов частково задоволено. 03.10.2014 року під час розгляду заяви [PERSON], представника [PERSON], представника третьої особи ФГ «[PERSON]» про перегляд заочного рішення Томаківським районним судом було винесено ухвалу про скасування заочного рішення суду від 04.08.2014 р., ухваленого по цивільній справі № 195/1154/14-ц за вищевказаним позовом. Судом встановлено, що 26.06.2014 р. дійсно Господарський суд Дніпропетровської області виніс рішення по справі № 904/2715/14 за позовною заявою ПАТ «ПроКредит Банк» до ФГ «[PERSON] про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ФГ «[PERSON].» на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості у розмірі 725 247,97 грн. (з яких: 693 939,65 грн. - заборгованість по капіталу; 16 686,87 грн. - заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом; 14 621,45 грн. - пеня) та 14 505,60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 р. був виданий наказ № 904/2715/14 від 14.07.14 р., що підтверджується, доданою відповідачами у справі, завіреною належним чином копією рішення Господарського суду Дніпрпетровської області від 26.06.2014 р. 28.07.2014 р. на підставі вищевказаного наказу ДВС Томаківського РУЮ було відкрите виконавче провадження № 44176163 про стягнення боргу з ФГ «[PERSON].» на користь ПАТ «ПроКредит Банк». Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що фактичні обставини дійсно можуть призвести, в разі ухвалення рішення на користь позивача, до видачі виконавчого листа позивачу ПАТ «ПроКредит Банк» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача в розмірі 836 598,73 грн., що в сумі зі стягненням боргу з третьої особи збільшить суму боргу удвічі, оскільки на даний час вже існує судове рішення, що набрало законної сили, а саме: існує наказ № 904/2715/14 від 14.07.2014 р., виданий на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 р. Відповідно до п.2.1. Договорів поруки, на підставі договору Поручитель, поручається перед кредитором за виконання всіх зобов'язань Позичальника у їх повному обсязі, як солідарний із Позичальником боржник. Пунктом 3 частини другої ст. 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщоу провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тобто з матеріалів справи суд вбачає, що позивач до розгляду справи по суті не повідомив суд про наявність такої справи у провадженні Господарського суду. Із позовної заяви також вбачається, що позивач просить суд стягнути безпідставно вищевказану заборгованість в сумі 836 598,73 грн. з кожного відповідача окремо, що суперечить діючому законодавству, укладеним договорам між сторонами та ціні данного позову. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3 654,00 грн., суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed