Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» матеріальні збитки у вигляді упущеної вигоди (недоотримання орендної плати) за фактичне користування земельною ділянкою розмірі 20800,00 грн. Стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. Згодом позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] 27200,00 грн. упущеної вигоди за період з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року, та судові витрати у сумі 272 грн. 00 коп. Свої вимоги ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» мотивує тим, що [PERSON] використовує земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], без правовстановлюючих документів, які є обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки, що свідчить про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки. Зазначають, що такі дії відповідача порушують права позивача, як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. [PERSON] на даний час фактично використовує земельну ділянку як об'єкт оренди, за користування якою, повинен сплатити орендну плату позивачу. Тобто, відповідач недобросовісно використовує своє право власності на об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим позивач не мав можливості одержувати належну орендну плату за земельну ділянку в період з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року, тим самим завдав ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» збитки у вигляді упущеної вигоди. Виходячи с того, що розмір орендної плати за земельну ділянку, яку сплачував [PERSON] по договору оренди від 07 лютого 2013 року становив 1600,00 грн., розмір матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди (недоотримання орендної плати) на користь ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» за період з 01 січня 2014 року по 01 червня 2015 року, всього за 17 місяців становить 27200,00 грн. (1600,00 грн. х 17 міс.), у в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували у повному обсязі, пояснили що [PERSON] є власником торгівельного павільйону, що розташований за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2012 року. Так як він став власником павільйону та користувався земельною ділянкою , яка належить ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» згідно договору оренди вказаної земельної ділянки, вважає, що набув право власності на земельну ділянку відповідно до ст. 120 ЗК України. Просили суд відмовити ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що ПАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» є власником земельної ділянки площею 0,5391 га, яка розташована по вул. Шевченка, 1 в м. Богодухові Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 5654177 від 03.07.2013 року, зареєстрованого реєстраційною службою Богодухівського районного управління юстиції Харківської області. На вказаній земельній ділянці знаходиться торгівельний павільйон гр. [PERSON], який є його власником відповідно договору купівлі-продажу від 10.04.2012 року. Площа земельної ділянки під торгівельним павільйоном становить 23.9 кв.м. До 1 січня 2014 року відповідач використовував земельну ділянку для розміщення та обслуговування торгівельного павільйону на підставі договору від 7 лютого 2013 року та сплачував щомісячно орендну плату в розмірі 1 600.00 грн. Заборгованості по сплаті орендної плати за земельну ділянку за вказаний період гр. [PERSON] немає. У зв'язку з закінченням 31.12.2013 року строку дії договору та небажанням відповідача звільнити з 01.01.2014 року займану ним земельну ділянку та привести іі у стан придатний для подальшого використання, ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» звернувся до Богодухівського районного суду з позовною заявою, в якій просив зобов'язати гр. [PERSON] звільнити вказану земельну ділянку. 19.05.2014 року ухвалив рішення на користь ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АГІІ-ПЛЮС» та зобов'язав [PERSON] звільнити земельну ділянку, яка розміщена за адресою: [ADDRESS]. 26.09.2014 року Відділом державної виконавчої служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового рішення і 31.12.2014 року закрито вказане виконавче провадження на підставі постанови Відділу ДВС Богодухівського РУЮ Харківської області про закриття виконавчого провадження у зв'язку з направленням подання до притягнення боржника до кримінальної відповідальності по ст. 382 КК України. До цього часу [PERSON] рішення суду та постанову державної виконавчої служби не виконав, земельну ділянку не звільнив, торгівельний павільйон не прибрав. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. У відповідності до статі 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Таким чином необхідно довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа , могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання Сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин. Таким чином, вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку, однак ним не доведена реальність намірів та можливість реального отримання заявленої в позові суми в якості прибутку. За вказаних обставин наведені розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» про стягнення матеріальних збитків в сумі 27200 грн. з [PERSON]

Outcome: dismissed