Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 21 січня 2013 року, банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком відповідний договір. 09.09.2015 року сторонни уклали Додаткову угоду №1 до договору про надання банківських послуг від 21.01.2013 року SAMDN52000074682942 (4149437746502432), відповідно до якої з метою сприятливих умов для виконання [PERSON] зобов»язань за договором від 21.01.2013 року була встановлена заборгованість у розмірі 21000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов»язань. В звязку з порушенням взятих на себе зобовязань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 05 лютого 2016 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 13673, 19 грн., з яких заборгованість по кредиту 11243, 30 грн., 84, 32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 2345, 57 грн. штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди, яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримує повністю, надає згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, форма власності приватна, вид діяльності: комерційні банки. У відповідності до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, затвердженого загальними зборами акціонерів від 08 серпня 2011 року та погодженого Національним банком України 01 вересня 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк. За рішенням загальних зборів акціонерів від 08.08.2011 року, Банк набуває статусу банку з іноземним капіталом. 21 січня 2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання банком останньому грошових коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Однак відповідач не належним чином виконував умови вищевказаного договору, допустив заборгованість по сплаті кредиту, у зв»язку з чим 09 вересня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання банківських послуг від 21.01.2013 року SAMDN52000074682942 (4149437746502432), відповідно до якої, а саме: п.1.1 сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї угоди, а саме відсотки на 198, 64 грн., комісію на 0, 00 грн., пеню на 2146, 93 грн.; п.1.2 встановити на дату підписання угоди заборгованість за договором у розмірі 21000 грн.; п.1.3 дата остаточного погашення заборгованості 28.02.2017 року. Окрім цього, відповідно до п.1.4, 1.5 Додаткової угоди, погашення заборгованості за договором здійснюється з 25 по 30 число кожного місяця у відповідності до Графіку погашення заборгованості щомісячними платежами, який складає 1467, 46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних при цьому всі комісії та винагороди за Договором не нараховуються. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.1.6.3, п.1.6.4 Додаткової угоди, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0, 15 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2345, 57 грн. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 05 лютого 2016 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 13673, 19 грн., з яких заборгованість по кредиту 11243, 30 грн., 84, 32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 2345, 57 грн. штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за Додатковою угодою №1 до договору про надання банківських послуг від 21.01.2013 року SAMDN52000074682942 (4149437746502432) у сумі 13673, 19 грн., а також понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved