Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 30.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] зобовязалася повернути [PERSON] суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору, однак зобовязання за вказаним договором виконані нею не були. Станом на 03.07.2017 року заборгованість за договором № б/н від 30.04.2010 року становить у розмірі 155 500 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 30\~452 грн. 35 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 114 867 грн. 17 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2\~300 грн. 00 коп., а також штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), та у сумі 7 380 грн. 98 коп. (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, ПАТ КБ „Приватбанк просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2010 року загальним розміром 155 500 грн. 50 коп., та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявилась, причину неявки суду не сповістила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, заперечень до позовної заяви суду не надала, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставіукладеного договору № б/н від 30.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами [PERSON] складають між ним та [PERSON] договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязалася на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплатити винагороди [PERSON]. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязана сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON], позичальник зобовязується надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість. На підстав п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] має право на зміну [PERSON], а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої [PERSON] долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі порушення умов договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або встановленою [PERSON] часткою у разі невиконання боргових зобовязань та інших обовязків за цим Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору [PERSON] були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] отримала грошові кошти за кредитним договором у користування, однак нею було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.07.2017 року складає 155 500грн. 50 коп., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 30\~452 грн. 35 коп., заборговансть по процентам за користуванням кредитом у сумі 114 867 грн. 17 коп., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2\~300 грн. 00 коп., штрафи у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), та у сумі 7 380 грн. 98 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 332 грн. 51 коп.

Outcome: approved