Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 26.12.1985 року по 15.05.2013 року працювала на ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де віна працювала, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивачка отримала професійне захворювання у вигляді: Хронічне обструктивне захворювання легень II ст. токсичної етнології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Професійний алергічний дерматит верхніх кінцівок рецидивуючий перебіг, ст. повної ремісії. Захворювання професійне. Основний діагноз. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст, ризик помірний. ДЕП (гіпертонічна+атероскл еротична) І-ІІ ст. з антено-невротичним синдрмом. РОХП з сенсорними порушеннями. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Хронічний фарингіт, ремісія. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Супутній діагноз, що підтверджується п. 7 акту № 87 розслідування хронічного професійного захворювання від 22.07.2014 року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 08.10.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 35%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10500 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В попередньому судовому засіданні надав письмові заперечення проти позову в яких позовні вимоги не визнав, вважає позов необґрунтованим та безпідставним, оскільки законодавством не врегульований порядок відшкодування моральної шкоди, позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди товариством, позивач отримав професійне захворювання з власної вини, пропустив строк для вирішення трудового спору. Судом встановлено, що з 26.12.1985 року по 15.05.2013 року працювала на ВАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе». (а.с.5-6) Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивача [PERSON] отримала професійне захворювання. Відповідно до акту № 87 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 22.07.2014 року (а.с.8), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 08.10.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 35%. (а.с.9) Суд вважає, що ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримала професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування хронічного професійного захворювання в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності та встановлення інвалідності. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчить що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Суд також не вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що позивач пропустив строки звернення до суду, оскільки відповідно до вимог ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 5250 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial