Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного договору від 23.02.2006 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовою сплат відсотків за користування кредитом в розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав належним чином свої обов'язки за кредитним договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 20.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 29698,84 грн., до складу якої входять 2882,07 грн. заборгованості за кредитом, 28749,84 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Від вказаної суми заборгованості позивач відняв 3823,49 грн. заборгованості, яка була стягнута з [PERSON] згідно судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.01.2007 року, різниця становить 27808,42 грн. Крім того, за порушення зобов'язання підлягають стягненню 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1390,42 грн. штрафу (процентна складова). Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 29698,84 грн. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, подав до суду заяву про застосування до заявлених в позові вимог строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали між собою кредитний договір без номеру від 23.02.2006 року про надання кредиту шляхом встановленого кредитного ліміту в сумі 3100 грн. на платіжну картку [NUMBER] Visa Event Credit, з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 4% на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості встановлено шляхом щомісячних платежів в розмірі 7% від суми витрат. /а.с.11, 18/ Рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРИВАТБАНК». /а.с.21, 22, 23/ Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. /а.с.12-17/ Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов'язки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконував. Згідно судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2007 року №2-Н-8 з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 22.11.2006 року в сумі 3823,49 грн. Як вбачається з матеріалів витребуваної справи наказного провадження, до складу вказаної заборгованості увійшла заборгованість по тілу кредиту в сумі 2882,07 гривень та заборгованість по відсотках в сумі 941,42 гривні. /а.с.7/ Отже, банк пред'явив до позичальника, який прострочив зобов'язання щодо щомісячного повернення кредиту, вимогу про повернення частини позики, що залишилася, та сплату відповідних процентів. Вказане право кредитора передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в п.91 постанови по справі № 444/9519/12, про те, що у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 23.02.2006 вбачається, що станом на 20.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 29698,84 грн. Однак, до вказаної суми не входить 3823,49 грн. заборгованості за тілом кредиту, оскільки така заборгованість стягнута раніше за судовим наказом і, відповідно, банк відняв її під час проведення розрахунку. Таким чином, сума заборгованості, заявлена банком, складається виключно з 27808,42 грн. процентів за користування кредитом, нарахованих після стягнення боргу згідно судового наказу, та штрафів: 500 грн. (фіксована частина), 1390,42 грн. (процентна складова). /а.с.8-9/ Отже, банк всупереч вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України провів нарахування передбачених договором процентів та штрафів за несплату таких процентів після пред'явлення до позичальника в наказному провадженні вимоги про повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За таких обставин відсутні законні підстави для стягнення нарахованих процентів та штрафів. В даному випадку, банк наділений правом забезпечити свої майнові інтереси шляхом застосування ч.2 ст.625 ЦК України. Враховуючи викладене, підстави для задоволення заявлених позовних вимог по суті відсутні. Відповідно, відсутні й підстави для застосування позовної давності до заявлених вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed