Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Ерде Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа: Деснянський районний відділ Головне управління ДМС у м. Києві про примусове виселення зі зняттям з реєстраційного обліку. Позовну заяву мотивує тим, що 08.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав кредит з максимальними лімітом 906000 грн. з терміном остаточного повернення кредиту 07.11.2011 року включно, із сплатою 20 % річних за користування кредитом. Додатковою угодою, термін остаточного повернення кредиту було продовжено до 06.11.2012 року включно. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого Банк прийняв від іпотекодавця в іпотеку нерухоме майно: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 46,60 кв.м. У зв'язку із порушенням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за ним АТ «Ерде Банк» скористався правом та звернув стягнення на предмет іпотеки, шляхом переходу права власності до іпотекодержателя. Відповідачі зареєстровані у квартирі, право власності на яку було зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Вимогу позивача про звільнення житлового приміщення у добровільному порядку не виконують, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив що відповідач вимогу про звільнення житлового приміщення не отримував, відповідних доказів письмові матеріали справи не містять. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У своїй заяві (а.с.46) просив розгляд справи проводити у відсутність представника. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2010 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 59-КЛ, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у сумі 906000 грн. терміном до 07.11.2010 року включно із сплатою 20 % річних. 02.12.2010 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 46,60 кв.м. та однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 30,10 кв.м. З копії додаткової угоди № 01 від 07.11.2011 року до кредитного договору № 59 -КЛ від 08.11.2010 року вбачається, що сторони домовились про те, що цільове використання кредиту - споживчі потреби, а термін остаточного повернення кредиту 06.11.2012 року включно. У зв'язку із чим, 07.11.2011 року відповідні зміни були внесені у іпотечний договір про свідчать письмові матеріали справи (а.с.27). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири [ADDRESS], загальною площею 46,60 кв.м. є ПАТ «Ерде Банк» (а.с.28). Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З копії довідки форми № 3 від 16.10.2013 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.29). Як вбачається з письмових матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] 18.10.2013 року були направлені вимоги про звільнення житлового приміщення (житлового будинку) (а.с.30,31). З пояснень представника позивача вбачається, що вказані вимоги були направлені вказаним особам один раз. На вимогу суду, представник позивача надав в судовому засіданні конверти, які направлялись [PERSON], [PERSON] Однак, з вказаних конвертів вбачається, що останні повернулися із відміткою за закінченням терміну зберігання. Посилання представника позивача на положення ст. 212 ЦК України суд до уваги не приймає, оскільки всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України представник позивача не надав суду доказів того, що відповідачі недобросовісно перешкоджали настанню обставин (отримання вимог). Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], позовна вимога пред'явлена до [PERSON], однак вимога про звільнення житлового приміщення була направлена [PERSON] У п. 43 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки письмові матеріали справи не містять доказів отримання відповідачами по справі письмових вимог іпотекодержателя про звільнення житлового приміщення, а відтак суд дійшов висновку, що позовна заява є передчасною, а тому такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed