Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 20.05.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини доходів щомісячно В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Вказала на розмір витрат, які покладаються на неї у зв»язку з вихованням та утримання дитини. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі ? частини доходів. При цьому зауважив, що сплата аліментів в обумовленому позивачем розмірі призведе до унеможливлення задоволення власних побутових потреб. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.05.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 544. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне. З оглянутої в судовому засіданні довідки ТОВ «ТК Лідер-Продукт» від 12.11.2014 року вбачається, що [PERSON] працює на посаді комерсант ФК «Бакалея», отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1979,30 грн. на місяць. До визначеної позивачем частки від доходів відповідача як необхідного до стягнення розміру аліментів на утримання дитини суд відноситься критично. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зауважила, що забезпечення шкільного навчання дитини становить близько 600 грн. на місяць. Відповідач також підтвердив даний вид витрат. З приводу витрат, зокрема пов»язаних із відвідування спортивних секцій, уроків з іноземної мови, на які вказувала позивача на підтвердження власних вимог, суд зауважує, що такі витрати слід відносити до додаткових. Порядок стягнення додаткових витрат на утримання дитини врегульовано положеннями ст. 185 СК України. Позивачем відповідні вимоги не заявлялись. Суд приймає до уваги, що обов»язок батьків щодо утримання дитини є рівним, а тому,

Outcome: partial