Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 36\~517,10 грн. за кредитним договором №500357895 від 30 березня 2013 року та судового збору у розмірі 1 600 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Альфа Банк та [PERSON], було укладено кредитний договір №500357895. Згідно кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 16 620 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідач зобовязалася своєчасно сплачувати сам кредит та відсотки за користування кредитами. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТЗОВ «Дата [PERSON]», було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТзОВ «Дата [PERSON]», перейшло право грошової вимоги [PERSON] за кредитним договором №500357895 від 30 березня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТЗОВ «Дата [PERSON]», та ТЗОВ Фінансовою компанією Європейською агенцією з повернення боргів укладено договір факторингу №2016-1, щодо передачі права вимоги за кредитним договором №500357895 від 30 березня 2013 року. Відповідач у порушення вимог кредитного договору свої зобовязання не виконує, у звязку з чим у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 36\~517,10 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1\~600 грн.. Позивач представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору №500357895 від 30 березня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], відповідач отримала кредит у розмірі 16 620 грн. зі сплатою відсотків на користування кредитом (а.с.5-7). Згідно розрахунку заборгованості за кредитними договорами №500357895від 30 березня 2013 року, станом на 10 жовтня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 36517,10 грн., з яких : 13713,49 грн. заборгованість за кредитом, 11 803,61 грн. - заборгованість по комісії, 11 000 грн. пеня (а.с.11). 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТЗОВ «Дата [PERSON]», було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТзОВ «Дата [PERSON]», перейшло право грошової вимоги [PERSON] за кредитним договором №500357895 від 30 березня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТЗОВ «Дата [PERSON]», та ТЗОВ Фінансовою компанією Європейською агенцією з повернення боргів укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, щодо передачі права вимоги за кредитним договором №500357895 від 30 березня 2013 року (а.с.14-15). З копії Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Дата [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів від 10 жовтня 2016 року вбачається, що сторони уклали вищевказаний договір, яким визначено, що Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту. Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права перерахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів (а.с.17-19). Відповідно до Акту приймання - передачі Реєстру Боржників від 10 жовтня 2016 року до Договору Факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ДАТА [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів та Витягу з Додатку №1-1 до Договору факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, до ТзОВ ДАТА [PERSON] перейшло право вимоги за Кредитним договором № 500357895 укладеного 30 березня 2013 року з [PERSON]. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. -3- Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а остання належним чином не виконала умови кредитного договору №500357895 від 30 березня 2013 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved