Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15889,03 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного договору від 19 жовтня 2018 року надав, а [PERSON] отримала кредит в сумі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20 грудня 2019 року становить 15889,03 грн., яка складається з 7577,97 грн. заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 7577,97 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 4061,13 заборгованість за простроченими відсотками, 3071,12 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 0,00 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн (штраф), 732,81 грн. штраф (процентна складова). У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Суд встановив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 19 жовтня 2018 року укладено кредитний договір. Це підтверджується заявою [PERSON] від 19.10.2018 року, яка, окрім умов кредитного договору містить розписку про ознайомлення відповідача з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та тарифами Банку», які є частиною кредитного договору. Також суду надано копію підписаних відповідачем [PERSON] умов кредитування, у яких зокрема встановлено ставку відсотків за користування кредитом і передбачено умови стягнення штрафу. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом на 20 грудня 2019 року становить 15889,03 грн., яка складається з 7577,97 грн. заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 7577,97 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 4061,13 заборгованість за простроченими відсотками, 3071,12 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 0,00 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн (штраф), 732,81 грн. штраф (процентна складова) Для підтвердження суми боргу позивачем надано до суду розрахунок заборгованості за наданим кредитом. Відповідач не надав заперечень проти цього розрахунку. Оскільки, на день розгляду справи, зі сторони відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості за кредитом, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшла Велика палата ВС у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитом, не оспорює виконаний позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 3017,12 грн. як заборгованість за відсотками відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 15889,03 грн., яка складається з: 7577,97 грн. заборгованості за кредитом, 4061,13 - заборгованість за простроченими відсотками, 3017,12 заборгованість за відсотками відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а також штрафи, 500,00 грн (штраф), 732,81 грн. штраф (процентна складова) Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають сятгненню витрати позивача на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved