Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» пред'явив до [PERSON] позов простягнення заборгованості за кредитним договором. Вказав, що 03 жовтня 2011 року між Банком і [PERSON] було укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого боржник отримав 2 000 грн. увигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування ним, з розрахунку 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, Оскільки відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконав належним чином, станом на 31 березня 2016 року за ним рахується заборгованість за кредитом у загальному розмірі 11662, 25грн, що складається з 995,90 грн. - заборгованості за кредитом; 7134,81 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісія ; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 531,54 грн. - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути з відповідача на його користь., вирішити питання розподілу судових витрат по справі. Представник позивача в судовому засіданні не з'явився, так як до позовної заяви, окрім позовних вимог,долучив клопотання в якому просив розглянути дану справу без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Відбуває покарання за вироком суду. Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 10 червня 2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм\~ст.197 ЦПК України\~та\~Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами). На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував ( письмово) позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 21 постанови № 5 від 30 березня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Згідно з положеннями\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами\~ст. 526 ЦК\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що 03 жовтня 2011 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого боржник отримав 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування ним, з розрахунку 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який закінчується через один рік з дня підписання договору. Згідно з підписаною особисто заявою від 03. 10. 2011 р., відповідач\~\~[PERSON]В\~ ознайомився та погодився з умовами надання кредиту. Одержання суми кредиту - не оспорює; Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що строк дії кредитного договору відповідає строку дії кредитної картки. Згідно з п.2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Відповідно до довідки ПАТ «КБ «Приватбанк» строк дії кредитної картки, згідно договору від 03 жовтня 2011року, закінчився у листопаді 2012року. Поряд із встановленням порядку пролонгації строку дії договору сторони встановили порядок і строки виконання боржником зобов'язань Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.\~530,631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Судом встановлено, що сторони по справі встановили як строк дії договору - до моменту\~\~виконання\~\~сторонами\~\~в\~\~повному\~\~обсязі\~\~взятих\~\~на\~\~себе\~\~зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.\~\~ Так, з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» вбачається, що розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менш 50грн. та не більш залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів визначений до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Пунктом 2.1.1.7.6 зазначеного договору передбачена відповідальність боржника за порушення строків погашення платежів, з будь-якого грошового зобов'язання, більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Кредитодавцем повністю виконано умови договору з надання відповідачу [PERSON]В\~ кредиту, проте свої зобов'язання боржник належним чином не виконував, а тому утворилася заборгованість. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як\~\~встановлено\~\~судом, останній платіж з погашення кредиту [PERSON]В\~ здійснив 12 грудня 2013 року,і з того часуу подальшому він припинив оплату чергових платежів, що підтверджено розрахунком заборгованості [PERSON] за договором б/н № від 03.10. 2013 року, після чого перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зі сплати процентів за користування кредитом, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 18 травня 2016 року (підтверджено штемпелем вхідної кореспонденції суду № 1185 на позовній заяві ), включивши до позовних вимог всю заборговану суму.За вказаних обставин суд, вважає, що перебіг строку позовної давності перервався у відповідності до ч. 2\~ст. 264 ЦК України,\~ Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3\~ст. 264 ЦК України). Таким чином, позовні вимоги пред'явлені в межах загального трирічного строку позовної давності.Таким чином, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах строку позовної давності за кожним із платежів.\~ Аналізуючи умови договору сторін та зміст норм цивільного законодавства, слід дійти висновку про те, що виконання грошового зобов'язання за укладеним між сторонами Договором визначено періодичними щомісячними платежами (щомісячними грошовими зобов'язаннями), а тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу та обраховуватися по кожному черговому платежу окремо. Зазначена правова позиція сформульована в постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13 та від 19 березня 2014 року по справі № 6-14 цс14. Враховуючи умови договору, строки періодичного щомісячного погашення заборгованості (по тілу кредиту, за відсотками, за платою по кредиту) та наданий Банком розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 995,90 грн. та\~ заборгованості за процентами по кредиту в сумі 7134,81 грн., штраф фіксована частина-500 грн. та штраф процентна складова в сумі- 531.54 підлягають задоволенню у визначеному розмірі. В той же час, суд не погоджується із вимогами позивача в частині стягнення із відповідача пені та комісії, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01 березня 2014 року по 31березня 2016 року в загальній сумі 2500 грн. згідно наданого розрахунку позивача із наступних підстав, Пунктом 3 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.\~\~ Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, аналіз норм статті\~266, частини другої статті\~258 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Такий висновок підтверджується правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 19 листопада 2014 року за результатами розгляду справи № 6-160цс14. За таких обставин,суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом повинна бути стягнута на останні 12 місяців, що передують зверненню до суду, тобто за період з 31 березня 2015 року по 31березень 2016 року. Як вбачається з наданого помісячного розрахунку ,\~\~у вказаний період пеня та комісія за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом нарахована в сумі 100 грн., таким чином, в межах річного строку позовної давності відповідно до наданого позивачем розрахунку, цей розмір нарахованої пені і комісії повинен бути стягнутий на користь Банку в сумі 1300 грн. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені та комісії, підлягають до часткового задоволення, оскільки саме такий розмір повністю грунтується на вимогах закону. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати /судовий збір/, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог\~1378 грн. . На підставі викладеного,

Outcome: partial