Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11086598000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 40\~000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Згідно з п.7.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2% від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] (з кожним зокрема) було укладено договора поруки №68000 від 29.11.2006 року та №67994 від 29.11.2006 року, відповідно до умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору. Таким чином, позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту виконав, надавши позичальнику кредит. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 04.11.2016 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 9\~425,10 дол. США та по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит становить 19,20 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, однак в матеріалах справи містяться письмові заяви від останніх про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11086598000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 40\~000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.11.2027 року згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Згідно з п.7.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2% від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року у Статут АКІБ «УкрСиббанк» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до положень ЦК України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є організацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] (з кожним зокрема) було укладено договора поруки №68000 від 29.11.2006 року та №67994 від 29.11.2006 року, відповідно до умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту статті 554 ЦК України вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобовязання одночасно з боку декількох осіб. Така порука виникає лише на підставі її спільного надання в формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору кількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Разом з тим, законом не заборонено укладення кількох договорів поруки на виконання одного і того самого зобовязання, але в даному випадку правило ч.3 ст.554 ЦК України застосоване бути не може. Поручителі не несуть в цьому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. Таким чином, суд погоджується з вимогами позивача та його представника в судовому засіданні, що відповідачі не повинні нести солідарну відповідальність між собою, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не можуть нести солідарну відповідальність між собою, позаяк відсутня їх спільна порука і укладено два окремі договори поруки, в той час як кожен із них в окремому порядку несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], як поручитель та позичальник. Позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту виконав, надавши позичальнику кредит. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 04.11.2016 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит становить 9\~425,10 дол. США, з них: -8\~415,54 дол. США кредитна заборгованість; -1\~009,56 дол. США заборгованість по процентам; а також 19,20 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11.01.2016 року по 04.11.2016 року. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачами зобовязань за договорами. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у разі укладення договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до долара США на час вирішення спору. Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, під час судового розгляду достовірно судом встановлено, що у позивача є наявні усі необхідні ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а відтак банк правомірно надав позичальнику кредит в іноземній валюті, а тому заборгованість за такими зобовязаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 3\~618,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0012821561 від 04.11.2016 року, також підлягає стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved