Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач пред`явив в суд вказаний вище позов, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10 000 грн. та 768 грн. 40 коп. судових витрат. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 05.02.2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на суму\~10000 грн. Згідно умов договору [PERSON] повинен був повернути грошові кошти не пізніше 05.08.2019 року, однак відповідач умов договору не виконав, станом на дату подання позовної заяви грошові кошти [PERSON] не повернуті. Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, яке співпадає з адресою місця мешкання, вказаною в позовній заяві, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 24.01.2020 року було викладено оголошення про виклик до суду, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачці його право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено що, 05.02.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено усний договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі\~10 000 грн. Грошові кошти були передані відповідачу того ж дня в присутності свідка, про що ним власноруч була складена розписка. Дану суму позики відповідач зобов`язаний був повернути позивачу до 05.08.2019 року. Відповідач свого зобов`язання не виконав, грошові кошти у термін та порядок повернення, зазначений у розписці, позивачу не повернув. Також 26.08.2019 року в порядку досудового врегулювання спору [PERSON] направив відповідачу Претензію, згідно з якою він просив відповідача в термін до 10.09.2019 року повернути йому зазначену суму, однак, будь-якої відповіді і грошових коштів від [PERSON] він не отримав. Вказані обставини встановлені судом на підставі наданої позивачем розписки,\~ підписаної 05.02.2019 року відповідачем [PERSON] , написаною у присутності свідка та копією Претензії направленою відповідачу від 26.08.2019 року. Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення\~\~ [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1\~ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 1047 ЦК України, договір позики надається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] доведені обставини, на які він посилався і позов до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved