Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач - представник Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредиту №49 від 12 липня 2006 року у розмірі 21429,56 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 1 218 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк (правонаступник з 14 червня 2010 року є ПАТ Укрсоцбанк) та [PERSON] укладено Договір кредиту №49, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 7000 грн., зі сплатою 23% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше до 12 липня 2007 року. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 06 жовтня 2015 року виникла заборгованість, яка складає 21429,59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] та судові витрати у розмірі 1 218 грн.. Позивач - представник Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 12 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого з 14 червня 2010 року є ПАТ Укрсоцбанк) та [PERSON] укладено Договір кредиту №49, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 7000 грн., зі сплатою 23% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше до 12 липня 2007 року (а.с.5-7). Згідно до розрахунку заборгованості за Договором кредиту №49 від 12 липня 2006 року, станом на 06 жовтня 2015 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, у розмірі 21429,56 гривень, з яких : 4281,56 гривень - сума заборгованості за кредитом, 7815,05 гривень - сума заборгованості за відсотками, 2020,06 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 2857,33 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 1845,35 гривень - розмір інфляційних витрат за кредитом, 2610, 20 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками (а.с.4). Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. -2- У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином не виконала умови Договору кредиту №49 від 12 липня 2006 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved