Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дочок посилаючись на те, що відповідач проживає окремо, допомоги на утримання дітей не дає, хоча має таку можливість. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Позивач [PERSON] пояснила, що діти постійно проживають разом із нею. Додала, що заявлені позовні вимоги щодо розміру аліментів стосуються сукупно на обох дітей. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Визнав той факт, що діти проживають постійно з позивачем. При цьому уточнив, що іноді вони відвідують його. Дослідивши матеріали справи, та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 14.03.2002 р. уклали шлюб за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №048937 від 14.03.2002 р. В шлюбі сторони мають двоє неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьками яких вказано сторін спору, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №122815 від 14.03.2002 року, свідоцтвом про народження серії І-БВ №154352 від 05.11.2003 року, а також визнається позивачем та відповідачем. Діти проживають разом із позивачем та перебувають на утриманні останнього, що визнано сторонами у судовому засіданні та підтверджується довідкою Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області за № 9 від 12.01.2016 року та поясненнями сторін у залі суду. У звязку з тим, що відповідач визнав дану обставину у судовому засіданні, то суд відхиляє в цій частині письмові заперечення відповідача. Крім цього, відповідачем надана суду довідка Буйволовецької сільської ради від 25 січня 2016 року №55, з якої вбачається, що відповідач із сімєю в останній час не проживає. Позивач посилається на ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, не зважаючи на можливість надавати таку допомогу. Жодних доказів зворотного суду надано не було. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи неповнолітні діти не мають самостійних джерел доходу. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Відповідач є особою працездатного віку. Жодних доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини суду не надано. Відповідачем надано характеристику за місцем роботи, а саме, лист за вих №1 від 25 січня 2015 року ТОВ «Дар-Землі», відповідно до якої відповідач займає посаду оператора котельні, а отже, він має постійние джерело доходу. У звязку з цим аліменти слід стягувати в частині від доходу (заробітку). Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 182 СК України, аліменти підлягають присудженню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 15.01.2016 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень по справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, від яких звільнений позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved