Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в розмірі 16882,34 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №6531с від 30 травня 2012 року, за яким відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати відсотків у визначені договором строки у загальному розмірі 7000,00 грн. на строк 24 місяців з 30 травня 2012 року по 30 травня 2014 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди від 15 листопада 2013 року до кредитного договору №6531с від 30 травня 2012 року відповідачу додатково було надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 4600,00 грн. на строк з 15 листопада 2013 року до 15 листопада 2015 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 28,8 % річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року. У відповідності з Додатками №1 до договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року кредитний договір №6531с від 30 травня 2012 року та додаткова угода до цього договору, укладені між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 18147,10 грн. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Позивачем на підставі заяви КС «Українська кредитна спілка» №3669 від 15 листопада 2019 року та доданих до неї документів складено страховий акт №737кр та відповідно 18 листопада 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16882,34 грн. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало покладені на нього законом та умовами договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 16882,34 грн. Представник позивача Тюрін В.М. у судове засідання не з`явився, але надав суду письмове клопотання, в якому просить здійснювати розгляд цивільної справи №227/5479/19 за позовом ПрАТ «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування за відсутності представника позивача, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, місце проживання якої в позовній заяві зазначене - [ADDRESS] , а у відповіді Мінсоцполітики на запит суду - м.Пологи Запорізької області, вул.Корнєва, 11, неодноразово викликалася за цими адресами у судові засідання судовими повістками, які повернулись на адресу суду з відміткою листоноші «зона АТО» та «адресат не проживає». Разом з тим, відповідач викликалася до суду відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] після оприлюднення оголошень про її виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася, відзив на позов не подала. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступне. Між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №6531с від 30 травня 2012 року, за яким відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати відсотків у визначені договором строки у загальному розмірі 7000,00 грн. на строк 24 місяців з 30 травня 2012 року по 30 травня 2014 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди від 15 листопада 2013 року до кредитного договору №6531с від 30 травня 2012 року відповідачу додатково було надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 4600,00 грн. на строк з 15 листопада 2013 року до 15 листопада 2015 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 28,8 % річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року. У відповідності з Додатками №1 до договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року кредитний договір №6531с від 30 травня 2012 року та додаткова угода до цього договору, укладені між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 18147,10 грн. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Позивачем на підставі заяви КС «Українська кредитна спілка» №3669 від 15 листопада 2019 року та доданих до неї документів складено страховий акт №737кр та відповідно 18 листопада 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16882,34 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1541 від 18 листопада 2019 року. При цьому, відповідно до п. 1.2. договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року предметом вказаних договорів є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останньому внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно із п. 1.3. вказаних договорів ПАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між останньою та позивачем. Відповідно до Додатків №1 до договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року кредитний договір №6531с від 30 травня 2012 року та додаткова угода до нього від 15 листопада 2013 року, укладені між КС «Українська кредитна спідка» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 16882,34 грн. Підпунктами 2.1 та 2.1.1 договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо, зокрема, кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором, протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплатила. Вказані обставини підтверджуються наданою КС «Українська кредитна спілка» випискою з рахунку відповідача №3670 від 18 листопада 2019 року. Відповідно до п.5.7 договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року до ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за кредитним договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Згідно із п.5.8 вказаних договорів, після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. На виконання вимог вказаного вище п.5.8 договорів КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку вих. №3674 від 18 листопада 2019 року про сплату 18 листопада 2019 року ПАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором №6531с від 30 травня 2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 16882,34 грн. Судом враховано, що відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст.610 ЦК України. порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.546 ЦК виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало покладені на нього законом та умовами договорів добровільного страхування кредитів №13 від 01 червня 2012 року та №26 від 02 грудня 2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 16882,34 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю та з відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в загальній сумі 16882,34 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1921,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved