Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 жовтня 2009 року у Виконавчому комітеті Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №6; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 02 жовтня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно яких позивач та відповідач позбавлені батьківських прав. Сімейне життя сторін не склалося, останні вели неналежний спосіб життя, через що втратили дітей, після чого також почуття любові та поваги один до одного. Починаючи з серпня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Після того, як [PERSON] почала жити окремо від відповідача, вона змінила своє життя на краще, працевлаштувалася, має бажання поновити батьківські права та повернути дітей. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого засідання в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 2009 року Виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №6, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 29 серпня 2018 року Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Як вбачається зі змісту рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року та заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2015 року, сторони від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своєму позові просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Згідно квитанції №26 від 05 вересня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved