Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 26 липня 2006 року в сумі 46 425 грн. 62 коп. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за вказаним договором відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту банком в будь-який час, відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов і Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку», що викладені на сайті банку, складає укладений між ним і банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні договору сторони керувалися положеннями ст.634 ч.1 ЦК України, відповідно до якої укладений сторонами договір є договором приєднання. Банк свої зобовязання за договором виконав повністю. Відповідач не виконав своїх зобовязань за договором, не надав коштів на погашення кредиту та станом на 31 грудня 2015 року має заборгованість в сумі 46 425 грн. 62 коп., яка складається з: 9 555 грн. 34 коп. заборгованості за кредитом; 31 534 грн. 35 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 649 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина штрафу та 2 186 грн. 93 коп. процентова складова штрафу. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача та про заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що у справі є розписка про отримання ним судової повістки. 03 березня 2016 року звертався до суду з заявою про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що він не отримував копії позову, бо не проживає за місцем реєстрації постійного місця проживання та вказав іншу адресу, де фактично мешкає(а.с.33). Причини неявки відповідач суду не повідомив. Заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування, будь-яких інших заяв чи клопотань - суду не надавав. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.169 ЦПК України суд не вбачає, тому вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного Відповідно до ст.627 та ст.3 ЦК України сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст.634 ЦК України передбачена укладення сторонами договору приєднання, умови якого встановлюються однією стороною у формулярах чи інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобовязання між сторонами договору припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема у випадках, передбачених ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 11 липня 2006 року звернувся до банку з заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копія якої є у справі (а.с.14). В заяві відповідач вказав про своє бажання оформити та тримати платіжну картку кредитка «Универсальная» з бажаним для нього кредитним лімітом 3000 грн. та погодився з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банка складають укладений між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також відповідач зазначив у заяві, що він ознайомилася та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, зобовязалася виконувати ці умови та правила, регулярно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Крім того, відповідач своїм підписом посвідчив ознайомлення з довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки кредитка «Универсальная» 55 пільгового періоду. Витяг з тексту Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15-20) є у справі. П.3.2, 3.3 Умов та Правил передбачено можливість зміни кредитного ліміту за рішенням банку, на що дала свою згоду відповідач. Відповідно до п.6.5 Умов та правил позичальник зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору. За п.6.6 Умов та Правил у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виплатити винагороду банку. Відповідно 6.7 Умов та Правил - власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п.8.6 Умов та Правил при порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Ненадання відповідачем коштів на погашення його грошових зобовязань за укладеним договором підтверджено розрахунком заборгованості, який наданий позивачем (а.с.6-12), відповідно до якого станом на 31 грудня 2015 року має місце заборгованість в сумі 46 425 грн. 62 коп., яка складається з: 9 555 грн. 34 коп. заборгованості за кредитом; 31 534 грн. 35 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 649 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина штрафу та 2 186 грн. 93 коп. процентова складова штрафу. Прострочена заборгованість відповідача за кредитом виникла з травня 2011 року та погашалася, а з 30 вересня 2013 року виникла знову та продовжувала збільшуватися. Останній платіж на погашення заборгованості в сумі 1000 грн. був здійснений 25 вересня 2013 року. Зміна кредитного ліміту по кредитній карті відповідача відбувалася сім разів, останнього разу 07 серпня 2015 року до 9560 грн., строк дії картки до серпня 2016 року, що підтверджено довідкою (а.с.13). Доказів щодо наявності досудового спору між сторонами чи будь-яких дій відповідача щодо розірвання кредитного договору суду не надавалося. Оскільки у справі наявні докази порушення відповідачем укладеного договору з банком, він має вказану суму заборгованості, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved