Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить визнати за нею право власності на Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [PERSON] з 1954 року на підставі рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] . Згодом у 1965 році вказане домоволодіння було перебудовано його власником, але правовстановлюючих документів за життя не отримував, державну реєстрацію не проводив. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті останньої залишилися її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте за життя останні не зареєстрували право власності на спадкове майно. [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] і [PERSON] . Відомості про те, що [PERSON] та його спадкоємці прийняли спадщину після смерті власника домоволодіння [PERSON] відсутні. [PERSON] фактично в управління/ володіння спадщиною не вступала, заяву про прийняття спадщини не подавала. Отже, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини після смерті батьків - [PERSON] та [PERSON] В свою чергу, [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння будинком [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла. За життя остання залишила заповіт, яким належну їй частину житлового будинку [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому вона є власником Ѕ частини спірного домоволодіння. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року відкрито провадження по справі. Представник [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі адвокатської угоди про надання правової допомоги від 20 вересня 2017 року подала суду письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] вже зверталася до суду з позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування та рішенням суду їй було відмовлено в задоволенні позову. В ході розгляду вказаної справи судом було встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , а на його місті не [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] побудували новий; за життя [PERSON] та [PERSON] не набули права власності на новозбудований житловий будинок за вищевказаною адресою, тому і їх спадкоємці не набувають право власності у порядку спадкування. [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , але спадкового майна остання не мала. За вказаних обставин, предмет спору взагалі відсутній, особа не може претендувати на майно якого не має, оскільки наявний лише документ на житловий будинок - свідоцтво про право власності від 1954 року, а самого будинку не має. При цьому, житловий будинок, що побудований в 1965 році є самовільним будівництвом, [PERSON] за життя не звертався про його оформлення, оскільки він його не будував. Рішення Харківського районного суду Харківської області по цивільній справі за попереднім позовом [PERSON] , яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду та постановою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, набрало законної сили. Оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому в їх задоволенні треба відмовити в повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] також подали суду письмові заперечення, в яких просили відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач не надала докази на підтвердження позовних вимог. Посилалися на ті ж обставини, що викладені представником [PERSON] - [PERSON] в своїх письмових поясненнях. Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу в межах діючого законодавства. Вказав, що в грудні 2008 року Харківським районним судом Харківської області розглядалася цивільна справа № 2-5866/08 за позовом [PERSON] та [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності, третя особа: [PERSON] . В позовній заяві позивачі вказували, що вони за власні кошти побудували будинок [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2008 року, визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] ; визнано право власності на 1/3 частини будинку [ADDRESS] за [PERSON] та право власності на 1/3 частини будинку [ADDRESS] за [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2010 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2008 року скасовано. В подальшому, Харківським районним судом Харківської області розглядалася цивільна справа № 2034/2-1000/2011 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання свідоцтва про право власності недійсним та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року по цивільній справі № 2034/2-1000/2011 визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок, розташований по [ADDRESS] , видане Харківською райдержадміністрацією 04 листопада 1995 року на ім`я [PERSON] ; відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом; також відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. В рішенні суду від 16 серпня 2013 року у справі № 2034/2-1000/2011 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя не набули право власності на новозбудований житловий будинок [ADDRESS] , тому спадкоємці також не набули право власності у порядку спадкування. Оскільки вказаний факт доведено, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а вказані обставини - повторному доказуванню. Також при розгляді цивільної справи № 2034/2-1000/2011 Харківським районним судом було встановлено, що у 1965 році [PERSON] з метою поліпшення умов сім`ї, з дозволу власника домоволодіння [PERSON] розпочато будівництво нового житлового будинку з прибудовами у межах домоволодіння [ADDRESS] під солом`яною покрівлею будинок було знесено, а на його місці побудовано новий. В рішенні зазначено, що вказані обставини також підтвердили в судовому засіданні і всі сторони по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2013 року рішення Харківського районного суду залишено без змін. Апеляційний суд Харківської області встановив, що житловий будинок [ADDRESS] , стіни - дерево, покрівля- солома, підлога - глинобитна) за [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] знесено, а на земельній ділянці в порядку перебування зведено новий житловий будинок з прибудовами, загальною площею 116,3 кв.м. На підтвердження своїх доводів щодо будівництва будинку саме подружжям [PERSON] та [PERSON] позивачами надані документи: дублікати чеків та накладних на придбання цегли, цементу, бетону, каменю та інших будівельних матеріалів. За життя [PERSON] не ставив питання про узаконення будинку [ADDRESS] , тому предмет спору відсутній. 08 грудня 2017 року позивач подала суду письмові пояснення, в яких просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на наступне. Спір між сторонами розглядався неодноразово. Так, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року по справі № 2034/2-1000/2011 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання за ними права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] , видане Харківською райдержадміністрацією 04 листопада 1995 року на ім`я [PERSON] ; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2013 року рішення суду від 16 серпня 2013 року залишено без змін. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 січня 2015 року касаційна скарга відхилена, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року по справі № 635/10725/14-ц за позовом [PERSON] до Пісочинської селищної ради про визнання права власності, вимоги позивача задоволено повністю та визнано за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 116,2 кв. м., житловою площею 68,70 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року рішення суду від 11 грудня 2014 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] . Таким чином, на сьогоднішній час право власності на спірний житловий будинок не визнано за жодним із можливих спадкоємців, а спір між сторонами досі існує. Крім того, на думку представника третіх осіб, рішенням суду від 16 серпня 2013 року встановлено преюдиційний факт власності [PERSON] та [PERSON] на спірне домоволодіння, проте [PERSON] заявляла позов про визнання права власності на спірне домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON] , а рішенням суду від 16 серпня 2013 року така вимога не задоволена, тому не можна стверджувати про встановлення певного преюдиційного факту щодо власності на спірне домоволодіння. Щодо правового режиму спірного майна, то домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району від 13 серпня 1954 року на праві власності належить [PERSON] . 14 серпня 1954 року на підставі вказаного рішення видано свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS] перейменоване на № [ADDRESS] за вищевказаною адресою. У 1965 році [PERSON] вказане домоволодіння зніс, а на його місті у тому ж році побудував нове. Вказані дії міг робити лише дійсний власник, оскільки виключно власнику належить право розпоряджатися майном, тобто визначати його юридичну долю, зокрема і зносити. У період 1965-1988 років підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт придбання та/чи будівництва будинку. Тобто, право власності на новозбудований будинок у [PERSON] виникло з моменту завершення фактичного будівництва індивідуального житлового будинку у 1965 році та таке право не пов`язувалося із його державною реєстрацією. Проте за час свого життя [PERSON] не оформив право власності в установленому законом порядку, що не є підставою для позбавлення останнього та його спадкоємців права на майно. Єдиною підставою, що може обмежити визнання права власності є самочинність будівництва, але спірне домоволодіння таким не є, оскільки новозбудований житловий об`єкт прийнятий в експлуатацію на підставі рішення виконкому Харківської районної Ради народних депутатів Харківської області № 238 від 21 березня 1989 року та надано дозвіл на оформлення та прийняття до експлуатації самочинно збудованого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виключно на ім`я [PERSON] ; вказане рішення є чинним. Актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної Ради № 3 від 22 березня 1989 року житловий будинок літ. «А-1» прийнято до експлуатації, також актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 9 від 29 вересня 1995 року прийнято до експлуатації прибудову літ. «А1-1»; вказаний акт є чинним. Саме на підставі цих документів оформлено право власності на будинок [ADDRESS] , в цілому на ім`я [PERSON] з видачою свідоцтва про право власності від 04 листопада 1995 року, яке скасовано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року. 22 січня 2018 року [PERSON] подала суду клопотання, в якому підтримала вимоги позивача та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що її батько - [PERSON] з 1954 року є власником житлового будинку [ADDRESS] . На цей час в будинку постійно проживали [PERSON] , її батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , її сестра [PERSON] та брат - [PERSON] . У 1965 році [PERSON] , як власник будинку, з метою розширення площі вказаного будинку, прийняв рішення про його перебудову. В будівництві нового будинку приймали участь всі його мешканці, навіть [PERSON] разом зі своїм чоловіком; всі допомагали збудувати будинок, як коштами, так і власними силами, тому житловий будинок був збудований у короткий строк, а саме будівництво було розпочато в квітні 1965 року і завершено в жовтні того ж року. Після цього, в будинку проживали батьки - [PERSON] , [PERSON] , сестра [PERSON] та брат [PERSON] . Той факт, що власником нового будинку був [PERSON] ні в кого не викликав сумнівів, тому останній не реєстрував своє право на нього, при цьому і законодавство на той час цього не вимагало. Після смерті батьків в спірному будинку фактично проживали [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю сім`єю. Між спадкоємцями було вирішено, що всі вони мають рівні частки у спадковому майні, але право на спадщину вони не оформили, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на житловий будинок були відсутні. Свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок було оформлено тільки в 1995 році на ім`я [PERSON] . За рішенням суду свідоцтво про право власності від 1995 року скасовано. В 2007 році [PERSON] помер. Після його смерті дружина та діти померлого заявили, що вони будували житловий будинок [ADDRESS] , а отже є єдиними його власниками. На цей час спірний житловий будинок фактично нічий. [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , не претендує; з заявою про прийняття спадщини не зверталась і фактично її не прийняла, заповіту не має. 22 січня 2018 року [PERSON] та [PERSON] подали суду письмові пояснення, в яких просили відмовити позивачу в задоволенні її вимог до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в повному обсязі, посилаючись на наступне. [PERSON] не вказала, що вона раніше зверталася до Харківського районного суду Харківської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] та рішенням суду від 16 серпня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2013 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання свідоцтва про право власності недійсним, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок, розташований по [ADDRESS] , видане Харківською райдержадміністрацією 04.11.1995 року на ім`я [PERSON] ; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - відмовлено. Предметом спору по вказаній справі був житловий будинок [ADDRESS] побудований [ADDRESS] 1965 році замість знесеного старого будинку право власності на який належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 серпня 1954 року. В ході розгляду вказаної справи судом встановлені наступні обставини: відповідно до свідоцтва про право власності від 14 серпня 1954 року, виданого Пісочинською селищною радою [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS] , в подальшому нумерацію будинків було змінено [ADDRESS] . Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду харківської області від 04 грудня 2013 року встановлено, що в 1965 році [PERSON] з метою поліпшення житлових умов сім`ї, з дозволу власника домоволодіння [PERSON] розпочато будівництво нового житлового будинку з прибудовами в межах домоволодіння [ADDRESS] ; старий глинобитний будинок був знесений та на його місці побудований новий. На підтвердження доводів щодо будівництва будинку саме подружжям [PERSON] та [PERSON] останньою надані документи: дублікати чеків та накладних на придбання цегли, цементу, бетону, каменю та інших будівельних матеріалів. Також апеляційний суд вказав, що при таких обставинах суд вважав встановленим той факт, що старий глинобитний будинок [ADDRESS] ) право власності на який зареєстровано в 1954 році за [PERSON] знесено та на його місці [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] побудований новий будинок , а доводи [PERSON] та [PERSON] про те, що зазначений будинок був побудований [PERSON] та його дружиною такими, що не знайшли свого підтвердження. За вказаних обставин, вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки старий будинок був знесений, а новий побудований подружжям [PERSON] та [PERSON] , а не [PERSON] ; спадкодавець [PERSON] не набула права власності на спірний житловий будинок, а отже і спадкоємиць останньої не набуває право власності на нього у порядку спадкування. 14 квітня 2018 року [PERSON] [PERSON] подали суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити позивачу в задоволенні вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом в повному обсязі, оскільки за життя [PERSON] спірне домоволодіння не оформляв, а [PERSON] не оформляла за життя спадкове майно, бо не вважала, що воно є, тому рішенням суду від 16 серпня 2013 року [PERSON] відмовлено у визнанні права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , в зв`язку із відсутністю у заповідача права власності на вказане у заповіті майно. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року залишено без задоволення клопотання [PERSON] представника третіх осіб [PERSON] , [PERSON] про закриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 17 серпня 2018 року представник третьої особи: [PERSON] , [PERSON] - [PERSON]. подала суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня ознайомилася з ними. 14 листопада 2018 року представник третьої особи: [PERSON] , [PERSON] - [PERSON]. подала суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 23 листопада 2018 року ознайомилася з ними. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року позов [PERSON] до Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишено без розгляду. 29 січня 2018 року позивач подала суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомилася з ними. 21 лютого 2019 року позивач подала апеляційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року, в якій просила скасувати ухвалу суду та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справа Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року скасовано та справу за позовом [PERSON] направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 09 липня 2019 року позивач подала суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. 15 липня 2019 року [PERSON] , представник [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] подали суду заперечення на клопотання позивача про долучення документів до справи. Позивач та її представник Житченко Дмитро Юрійович, який діє на підставі ордеру серії ПТ № 0087825 від 01 листопада 2017 року, в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] та представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі адвокатської угоди про надання правової допомоги від 20 вересня 2017 року, в судовому засіданні проти позову заперечували підтримали пояснення викладені письмово. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення третьої особи та представника третіх осіб, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району № 16 від 13 серпня 1954 року про встановлення права власності визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що стверджують право власності. 14 серпня 1954 року на підставі рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області № 16 від 13 серпня 1954 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , запис в реєстрову (кадастрову) книгу № 11 частина 902. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений Харківським районним бюро технічної інвентаризації станом на 04 травня 1987 року на ім`я [PERSON] . За архівними матеріалами інвентаризаційно-реєстраційної справи на об`єкт за адресою: [ADDRESS] ), первинну реєстрацію прав власності проведено 04 вересня 1954 року в цілому за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності виданого Пісочинською селищною радою 14 серпня 1954 року на підставі рішення виконкому Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області від 13 серпня 1954 року, пр. № 16; зареєстрований об`єкт складався з дерев`яного житлового будинку; за будинком була закріплена земельна ділянка площею 1200 кв.м. відповідно до поквартального плану. При проведенні поточної інвентаризації 14 грудня 1965 року було встановлено, що власником здійснено перебудову будинку (дозвільні документи в матеріалах справи відсутні); на місці зареєстрованого будинку звелено новий будинок житловий будинок літ. «А-1» (цегляний, 1965 року побудови). При поточній інвентаризації проведеній 04 жовтня 1988 року встановлено, що до житлового будинку літ. «А-1» прибудовано прибудову літ. «А1-1» (1988 рік побудови). Рішенням виконкому Харківської районної ради народних депутатів Харківської області № 238 від 21 березня 1989 року надано дозвіл на оформлення та прийняття до експлуатації самочинно збудованого житлового будинку в [ADDRESS] ; відповідно до цього рішення право власності на будинок має бути оформлено на ім`я [PERSON] . Актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 3 від 22 березня 1989 року житловий будинок літ. «А-1» прийнято до експлуатації, також актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 9 від 28 вересня 1995 року прийнято до експлуатації прибудову літ. «А1-1». На підставі вищезазначених документів було оформлено право власності на будинок [ADDRESS] , в цілому на ім`я [PERSON] з видачою свідоцтва про право власності від 04 листопада 1995 року. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] , не може вважатися самочинним будівництвом, оскільки оформлений та прийнятий до експлуатації відповідно до вимог законодавства діючого на той час, про що свідчить лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № Е-3104 від 07 листопада 2017 року. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія актового запису про смерть № 1, надана 02 січня 1980 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія актового запису про смерть № 169, надана 25 жовтня 1985 року Пісочинською селищною радою. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 02 березня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 52 від 02 березня 2007 року. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28 серпня 2009 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 149 від 28 серпня 2009 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22 квітня 2008 року державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до якого заповіла належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , реєстр № 6-561. Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 24 листопада 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт належності майна спадкодавиці. Суду в якості доказів надано: рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року по цивільній справі № 2034/2-1000/2011 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання свідоцтва про право власності недійсним, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, яким задоволено вимоги позивача та визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок, розташований по [ADDRESS] , видане Харківською райдержадміністрацією 04.11.1995 року на ім`я [PERSON] ; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом - відмовлено; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - відмовлено; судові витрати віднесено за рахунок сторін; ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду харківської області від 04 грудня 2013 року, якою рішення Харківського районного суду харківської області від 16 серпня 2013 року залишено без змін; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2014 року, якою [PERSON] , [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання свідоцтва про право власності недійсним, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом; рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року по цивільній справі № 635/10725/14-ц за позовом [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, яким вимоги позивача задоволено повністю та визнано за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 116,2 кв.м., житловою площею 68,70 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. «А-1», прибудову літ. «А1-1», тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», погріб літ. «а3», літню кухню літ. «Б», тамбур літ. «б», сарай літ. «Д», погріб літ. «Дп», сарай літ. «Г», літню кухню літ. «В», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», вбиральню літ. «З», вбиральню літ. «И», ворота літ. «л1», огорожу літ. «л3», колодязь літ. «к», розташований за адресою: [ADDRESS] ; рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року, яким скасовано рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року; у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності відмовлено; рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2008 року по цивільній справі № 2-5866/08 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності, третя особа: [PERSON] , яким захищено цивільне право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на жилий будинок з прибудовами та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] ; визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 04 листопада 1995 року на ім`я [PERSON] ; визнано за [PERSON] , [PERSON] право власності на новостворене нерухоме майно на жилий будинок з прибудовами та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] частині за кожною; 1/3 частини в праві власності на жилий будинок з прибудовами та надвірними спорудами за вказаною адресою залишено відкритою; зобов`язано КП «Харківське районне БТІ» зареєструвати за [PERSON] , [PERSON] право власності на жилий будинок; ухвала судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2010 року, якою заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2008 року скасовано, а справу передано до того ж суду на новий розгляд іншим суддею; рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2009 року по цивільній справі № 2-3036/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки та визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа: [PERSON] , яким вимоги позивача задоволено в повному обсязі; ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2010 року, якою рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2009 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі; ухвала Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-1391/11, якою позовну заяву [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на новостворене нерухоме майно, третя особа: [PERSON] - залишено без розгляду; ухвала Харківського районного суду Харківської області від 18 березня 2014 року по цивільній справі № 2034/2-1548/11, якою позов [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа: [PERSON] - залишено без розгляду; ухвала Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2017 року по цивільній справі № 635/3543/16-ц, якою позов [PERSON] , [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування - залишено без розгляду; витяг із рішення № 238 від 21 березня 1989 року виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області, відповідно до якого дозволено оформити та прийняти в експлуатацію самовільно побудований житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 68,7 кв.м. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та оформити право особистої власності на його ім`я; акт будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння літ. «А-І» за адресою: [ADDRESS] ; акт будівництва та вводу в експлуатацію прибудови літ. «А1-1» за адресою: [ADDRESS] ; свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , видане на підставі рішення виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів від 21 березня 1989 року, замість свідоцтва про право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради від 14 серпня 1954 року на ім`я [PERSON] ; рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради народних депутатів від 14 лютого 1989 року; копія будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] . Також суду надано: копія свідоцтва про народження, виданого 18 серпня 1987 року відділом ЗАГС Харківського району, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 60 від 18 серпня 1987 року; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 вересня 1936 року, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 1161 від 07 вересня 1936 року; копія свідоцтва про народження, виданого 20 липня 1967 року Пісочинською селищною радою депутатів трудящих Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 84 від 20 липня 1967 року; копія свідоцтва про народження, виданого 02 липня 1965 року Пісочинським селищним ЗАГС Харківського району, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 96 від 02 липня 1965 року; інформація державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації №01-29/100 від 13 травня 2013 року, № 01-29/101 від 23 травня 2013 року, № 01-29/102 від 23 травня 2013 року; інформація № 858, надана 05 квітня 2013 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області; інформація № 77, надана 09 січня 2013 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області; інформація № 01-35/68, надана 26 квітня 2013 року архівним відділом Харківської районної державної адміністрації Харківської області; дублікати чеків на будівельні матеріали (цегла, бетон, цемент, сваї, плити) на ім`я [PERSON] , [PERSON] , копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане 23 листопада 1963 року Пісочинським селищним ЗАГС Дергачівського району Харківської області, де вказано, що 23 листопада 1963 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 106 від 23 листопада 1963 року; заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідчена 29 січня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жидєльовою А.Ю., реєстр № 104; копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2010 року, де вказано, що 09 вересня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 1660 від 09 вересня 2010 року; довідка Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 1784 від 10 липня 2011 року; довідка № 1784, видана 10 липня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області; довідка №6562, видана 27 листопада 2018 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області; довідка №6561 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , видана 27 листопада 2018 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд аналізуючи надані доказі у їх сукупності, пояснення сторін, приходить до висновку що позов задоволенню не підлягає за недоведеністю заявлених вимог. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] ), право власності на який у 1954 році було зареєстровано за [PERSON] , як об`єкт нерухомого майна не існує. Замість знесеного будинку за життя [PERSON] , станом на 14.12.1965 року збудований новий будинок літ. А-1, право власності на який сам [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] не зареєстрував. За даними КП «ХРБТІ» після смерті [PERSON] до житлового будинку літ. А-1, у 1988 році прибудовану прибудову літ. А1-1, будівництво прийнято до експлуатації. Вказаний будинок, право власності на який не зареєстровано є предметом чисельних спорів спадкоємців [PERSON] . Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, просить визнати за нею право власності на Ѕ частину спірного будинку в порядку спадкоємства за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , але право власності не оформила. При складанні заповіту [PERSON] не вказала розмір частки, яка належить їй у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження, що спадкодавиця [PERSON] була власником частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , і розмір спадкової маси після її смерті у спірном будинку складає Ѕ частину, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог, при цьому також враховує, що позивач в судовому засіданні визнала, що будинок після 1965 року та після смерті діда, добудовувався та перебудовувався його спадкоємцями. На підставі викладеного, враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог за їх недоведеністю. Судові витрати понесені позивачем суд на підставі ст. 141 ЦПК України відносить за її рахунок.

Outcome: dismissed