Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року отримала кредит у розмірі 15200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком Договір. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 13 лютого 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 128904,83 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3067,49 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованості по комісії - 2910,33 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 122924,83 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 20002,52 грн., яка була задоволена рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2014 року, різниця становить 108902,31 грн., а також штрафи відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 5445,12 грн. Таким чином заборгованість до стягнення становить 114847,43 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року у розмірі 114847,43 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2010 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг в Приватбанку, та своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Отже, 23 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNQTCC9F010013 про надання кредиту у сумі 15200,00 грн. зі строком повернення 22 листопада 2013 року, та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 152,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 304,00 грн., в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати винагороди, відсотків в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах, що підтверджується копією договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року, [PERSON] станом на 13 лютого 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 114847,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3067,49 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованості по комісії - 2910,33 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 122924,83 грн.; всього заборгованість за кредитом 128904,83 грн., від цієї суми віднімається сума за кредитом, яка задоволена рішенням суду - 20002,52 грн., різниця становить 108902,31 грн.; а також штрафи відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 5445,12 грн. Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року станом на 29 січня 2014 року - 20002 (двадцять тисяч дві) грн. 52 коп., з яких заборгованість по кредиту - 3067,49 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2910,33 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 12593,83 грн., штраф (фіксована частина) складає 500,00 грн., штраф (процентна складова) складає 928,69 грн. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, заява клієнта, умови про надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифи складають кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. Відповідач [PERSON] ознайомилася з усіма істотними умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що підтверджується її підписом. З 23 листопада 2010 року користувалася зазначеним кредитом, остання сплата за кредитом відбулася 08 травня 2013 року у сумі 530,41 грн., з яких: 129,67 грн. - сума сплаченої комісії, 400,74 гр. - сума погашеної пені. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Відповідно до п. 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту Позичальник зобов'язався погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду і неустойку (штраф, пеню). Згідно до п. 6.1 Умов надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 грн. Відповідно до п. 6.3 Умов надання споживчого кредиту при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно п. 6.6 Умов надання споживчого кредиту термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. ч. 1, 4 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання процентів і штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року по справі № 6-623цс17. Тернівським міським суд Дніпропетровської області заочним рішенням від 23 травня 2014 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2014 року, стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року станом на 29 січня 2014 року у розмірі 20002 (двадцять тисяч дві) грн. 52 коп., з яких заборгованість по кредиту - 3067,49 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2910,33 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 12593,83 грн., штраф (фіксована частина) складає 500,00 грн., штраф (процентна складова) складає 928,69 грн., яке боржник не виконав, отже враховуючи ст. 61 Конституції України та оскільки позивачем зазначений в розрахунку аналогічний розмір заборгованості по кредиту - 3067,49 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2910,33 грн., суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині, тому в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту - 3067,49 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,18 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2910,33 грн., слід відмовити. Але, відповідно до вимог зазначених норм матеріального права кредитор має право на стягнення неустойки до остаточного виконання вказаного судового рішення. Щодо розміру пені за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 122924,83 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1120цс15. Оскільки позивачем нараховано пенюв розмірі 122924,83 грн., розмір якої значно перевищує розмір збитків, тому суд з урахуванням ч.3 ст.551 ЦК України вважаєза можливе зменшити розмір пені до 3069,67 грн. Натомість, при вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 3.2.7, 6.1 передбачено нарахування відсотків, винагороди й неустойки (штрафу, пені) за невиконання як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 6.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNQTCC9F010013 від 23 листопада 2010 року станом на 13 лютого 2018 року, у розмірі 3069,67 грн., яка складається з пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 3069,67 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 47,10 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Outcome: partial