Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Провідна» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03.08.2011 позивач та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту. Строк дії договору страхування - з 05.08.2011 по 04.08.2012 . 02.07.2012 року за участі застрахованого транспортного засобу трапилася дорожньо-транспортна пригода, винним у скоєнні якого визнано відповідача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент ДТП у відповідача був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Мітсубісі» (державний номер [NUMBER]) був застрахований за вищевказаним договором страхування, у зв'язку з чим [PERSON] 03.07.2012 звернулася до позивача із заявою про факт настання події, що була визнана страховим випадком. Позивач відшкодував [PERSON] грошові кошти у розмірі 13 550,99 грн. за відновлювальний ремонт застрахованого за договором страхування транспортного засобу. Тому просив стягнути з відповідача 13 550,99 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 03 серпня 2011 року позивач та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту Х°06/0639464/0435/11. Строк дії договору страхування - з 05 серпня 2011 року по 04 серпня 2012 року. 02 липня 2012 року за участі застрахованого транспортного засобу трапилася дорожньо-транспортна пригода, винним у скоєнні якого визнано відповідача постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року. На момент ЛТП у відповідача був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою №9030150 про дорожньо-транспортну пригоду. На виконання договору страхування та норм чинного законодавства позивач відшкодував [PERSON] грошові кошти у розмірі 13 550,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0039004 від 03 серпня 2012 року. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового врахування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша хоба, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тому до позивача перейшло право вимоги до відповідача у межах фактичних затрат, що становить 13 550,99 грн., що були сплачені за відновлювальний ремонт застрахованого за договором страхування транспортного засобу на підставі рахунку №НМРФ- 13271 від 20.07.2012. Згідно з положеннями ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved