Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача, який в подальшому уточнив, в якому просить стягнути з нього безпідставно набуті кошти в сумі 22500 грн., проценти за користування ними в сумі 5730,74 грн., судові витрати в сумі 640 грн., а всього стягнути 28870,74 грн.. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він перерахував грошові кошти на картку Приватбанка відповідача в загальному розмірі 28550 гривень 10.06.2015 року перерахував на картку відповідача у ПриватБанку гроші в сумі 5000,00 грн., 14.06.2015 року перерахував на картку відповідача у ПриватБанку гроші в сумі 5000,00 грн., 11.08.2015 року перерахував на картку відповідача у ПриватБанку гроші в сумі 13600,00 грн., 26.09.2015 року перерахував на картку відповідача у ПриватБанку гроші в сумі 4950,00 грн., які були адресовані гр. [PERSON], який в мережі Інтернет позиціонував себе як хоронитель взаємного фонду «Меркурій» та обіцяв високі проценти за використання фондом цих коштів. Жодного договору при цьому позивач з [PERSON] не укладав. Вважає, що [PERSON] не виконав своїх обов»язків та не виплатив йому проценти за користування цими грошима. Відповідач просить стягнути ці кошти, як безпідставно набуті, та проценти за користування цими коштами у відповідності до ст.1214,536 ЦК України в сумі 5730,74 грн.. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник проти позову заперечили та пояснили, що дійсно у червні-вересні- 2015 року на картку [PERSON] надійшли вказані грошові перекази віз [PERSON] у загальній сумі 28870,74 грн.. При цьому, [PERSON] пояснив, що між ним та [PERSON] склались правовідносини, пов»язані з тим, що він на прохання позивача здійснював обмін гривень на інші валюти, в тому числі російські рублі, робив це, в тому числі, і через своїх знайомих, через електронні гаманці в мережі Інтернет. Він вважає, що на даний час повністю розрахувався з позивачем, оскільки в липні 2015 року січні 2016 року повернув позивачу гроші в сумі 7032 грн., про що надав квитанції, а іншу частину коштів повернув позивачу талонами на бензин, двома переказами «Золота корона» на суми 33355 руб. та 5400 руб., та переказами через Perfect Money. В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2015 року, 14.06.2015 року, 11.08.2011 року та 26.09.2015 року на картку відповідача [PERSON] у ПАТ КБ « ПриватБанк» позивач [PERSON] перерахував гроші в сумах 5000 грн., 5000 грн., 13600 грн. та 4950 грн. відповідно. Вказані обставини підтверджуються дублікатами квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» №4273866286 від 11.08.2015 року, №4381902317 від 26.09.2015 року, №39485052752 від 10.06.2015 року та № Р24А277386361413063 від 14.06.2015 року, випискою з рахунку картки, належної [PERSON] від 13.09.2016 року, та не оспорюються сторонами по справі./а.с.7,8,8а,9-19/. До матеріалів справи позивачем, також, надані роздруківки з мережі Інтернет про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» заблокував використання своїх фінансових інструментів для фонду «Меркурій»; Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг встановила, що діяльність фонду «Меркурій» має ознаки порушення Закону України «Про захист прав споживачів». /а.с.23/. Згідно квитанцій, наданих відповідачем, він повернув позивачу гроші в сумі 6050 грн., а саме: квитанцією від 20.07.2015 року в сумі 2004 грн., від 29.07.2015 року в сумі 700 грн., від 07.08.2015 року в сумі 700 грн., від 02.11.2015 року в сумі 276 грн., від 05.11.2015 року в сумі 300 грн., від 05.1.2015 року в сумі 276 грн., від 06.01.2016 року в сумі 1680 грн., від 06.01.2016 року в сумі 114 грн., що не оспорюється сторонами по справі /а.с.63-71/. При цьому, відповідач надав суду скріншот зі сторінки Storage.money про переведення відправника [PERSON] грошей у сумі 13256,86 грн. через гаманець , призначення Бердянськ, Нова пошта, 20л [PERSON], [PERSON] 20 л, [PERSON]; копію експрес-накладної Нової пошти від 03.09.2015 року на ім»я [PERSON] від відправника [PERSON]; ксерокопію водійського посвідчення [PERSON] разом з талоном А 95 WOG. /а.с.72-74/. Відповідач суду пояснив, що на вказану суму грошей він надіслав [PERSON] талони на бензин, але зробив це через інших осіб, і це підтверджується фотографією водійського посвідчення [PERSON] разом з талоном на бензин А 95. Позивач суду пояснив, що вказаної грошової суми від [PERSON] не отримував, один раз йому поштою надійшли кілька рекламних талонів на бензин, який можна було придбати, лише сплативши якусь суму, тому він їх не використовував та викинув. Відповідач надав суду скріншоти з сайту Perfect Money про два переведення на електронний гаманець сум по 12 доларів США 11.14.2015 року з акканту U4099010 на аккаунт U4496745, та з акканту U4099010 на аккаунт U4496745 відправити на рахунок U9532814 /darvoed1994@mail.ru| /а.с.75,78/, та пояснив, що це він надіслав у рахунок погашення суми [PERSON] гроші на загальну суму 24 долари США. Позивач у судовому засіданні оспорює отримання ним вказаних грошей та пояснив, що вказаний аккаунт йому не належить. Відповідач надав суду скріншоти листування між [PERSON] та відповідачем, та пояснив, що під іменем [PERSON] листувався саме [PERSON], та в цій переписці він підтвердив факт того, що отримав грошовий переказ від 13.09.2015 року на суму 5400 руб., та мав бути переказ через Золоту корону, а також заяву на отримання переказу Золота корона від 22.09.2015 року в сумі 4000 грн., отримувач в ПАТ КБ «ПриватБанк»[PERSON], а відправник [PERSON]. /а.с.79-81/, вказаний переказ він здійснив позивачу через свого знайомого [PERSON], та надав письмове підтвердження від імені [PERSON] про те, що він перерахував позивачу від імені позивача 33355 руб.. Позивач пояснив, що ніколи не листувався з відповідачем під іменем [PERSON], вказаний аккаунт йому не належить, жодних переказів на своє ім»я не підтверджував. Позивач надав розрахунок процентів за користування коштами у сумі 22500 грн., за період з 26.09.2015 року по 17.02.2017 року, на загальну суму 5730,74 грн. виходячи з наступної формули: проценти = сума коштів за період * облікова ставка НБУ в день прострочення * кількість днів безпідставного користування коштів : 100. Період з 26.09.2015 року по 17.02.2017 року: 26.09.2015 31.12.2015:22,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (22,00 :365) * 97 днів (користування) : 100 = 1315,48 грн.; 01.01.2016 21.04.2016:22,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (22,00 :366) * 112 днів (користування) : 100 = 1514,75 грн.; 22.04.2016 26.05.2016 : 19,00 (Облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (19,00 :366) * 35 днів (користування) : 100 = 408,81 грн.; 27.05.2016 23.06.2016 : 18,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (18,00 :366) * 28 днів (користування) : 100 = 309,83 грн.; 24.06.2016 28.07.2016 : 16,50 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (16,50 :366) * 35 днів (користування) : 100 = 355,02 грн.; 29.07.2016 15.09.2016 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (15,50 :366) * 49 днів (користування) : 100 = 466,90 грн.; 16.09.2016 27.10.2016 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (15,00 :366) * 42 днів (користування) : 100 = 387,29 грн.; 28.10.2016 31.12.2016 : 14,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (14,00 :366) * 65 днів (користування) : 100 = 559,42 грн.; 01.01.2017 17.02.2017 : 14,00 (облікова ставка НБУ) 22500,00 (сума коштів) * (14,00 :365) * 48 днів (користування) : 100 = 413,24 грн.; Всього процентів за період з 26.09.2015 року по 17.02.2017 року складає 5730,74 грн. Загальна заборгованість за безпідставне користування коштами за період з 26.09.2015 року по 17.02.2017 року, тобто 511 днів 22500 грн., проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами 5730,74 грн. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставно отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України. За змістом частини першої ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. У відповідності до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку факт набуття майна грошей у загальній сумі 28550 грн. - відповідачем за рахунок позивача підтверджується наявними квитанціями від 10 червня 2015 року, 14 червня 2015 року, 11 серпня 2015 року, 26 вересня 2015 року та наданою випискою з банківського рахунку позивача від 13 вересня 2016 року. Ні позивачем ні відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих у розумінні ст.57-59 ЦПК України доказів того, що з приводу вказаної грошової суми між [PERSON] та [PERSON] існували будь-які договірні правовідносини. Таким чином, суду не надано доказів жодної правової підстави, передбаченої ст.11 ЦК України, для набуття відповідачем вказаного майна /грошей/. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи /потерпілого/ без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, оскільки суду не надано підтверджень наявності будь-яких зобов»язань між сторонами щодо коштів, перерахованих позивачем на картку відповідача, то відповідач має повернути позивачу кошти, за вирахуванням повернутої частини, у сумі 22500 грн.. Відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України), за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлене договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Проценти за користування чужими коштами, передбачені ст. 536 ЦК України, якщо їх розмір не встановлений, нараховуються за аналогією закону в порядку ст.1048 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто, розмір процентів за користування чужими коштами визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суду наданий розрахунок процентів, які позивачем нараховані на суму коштів 22500 грн. у період з 26.09.2015 року по 17.02.2017 року, які загалом становлять 5730,74 грн.. З боку відповідача не надано жодних заперечень проти вказаного розрахунку, тому суд приходить до висновку, що з відповідача у відповідності до ст.1214,536 ЦК України мають бути стягнуті, також, проценти за користування коштами позивача, у сумі 5730,74 грн. згідно наданого розрахунку. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що він повернув позивачу усю суму, яку позивач перерахував йому за квитанціями ПриватБанку, зокрема, шляхом перерахування через електронні гаманці 24 доларів США, перерахування через свого знайомого [PERSON] суми у російських рублях, та надіслання позивачу талонів на бензин на суму 13256,86 грн. з тих підстав, що усі надані відповідачем копії скріншотів з сайтів Storage.money та Perfect Money, листування через мережу Інтернет з [PERSON] та розписка [PERSON], не є належними та допустимими у розумінні вимог ст.57-59 ЦПК України доказами повернення грошових коштів, які є предметом розгляду цієї справи, оскільки не містять ідентифікації осіб, а саме позивача та відповідача, зокрема, [PERSON] як власне позивача, не містять підтвердження того, що листування та перекази електронних грошей відбувались в мережі Інтернет саме між позивачем та відповідачем, а розписка від імені [PERSON] не є належним доказом, оскільки підпис особи ніким не посвідчений, та вказана особа у судовому засіданні в якості свідка не допитувалась. Крім того, суд не може прийняти до уваги доводи про те, що відповідач надсилав позивачу талони на бензин на вказану ним суму, і таким чином погасив частку боргу, оскільки суду не надано доказів того, що саме відповідач надіслав позивачу вказані талони, в якій кількості та на яку саме суму, і доказів того, що позивач вказані талони отримав та використав, або зняв грошові кошти. Копія фотографії водійського посвідчення позивача разом із одним талоном на бензин А 95 не може бути належним підтвердженням цих обставин, оскільки суду не надано даних про те, коли і при яких обставинах була зроблена ця фотографія, і яке відношення має вказаний талон на бензин до відправлення по Новій пошті від [PERSON] [PERSON], в якому навіть не зазначено, що саме було відправлено. Таким чином, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума сплаченого позивачем судового збору 640 грн..

Outcome: approved