Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду із вимогами до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема позивач просив в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРУНА НЬЮ» (08666. Київська область. Васильківський район, с. Соколівка. вул. Леніна, будинок 1: ідентифікаційний код: 33059464) перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150. м. Київ. вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) за Кредитним договором № 27115К24 від 17.12.2015. укладеним в рамках дії Генеральної кредитної угоди № 27115N1 від 17.12.2015, в сумі 43 949 360 (сорок три мільйони дев'ятсот сорок дев'ять тисяч триста шістдесят) гривень 15 коg.. яка складається із: заборгованості за кредитом - 26 744 770.75 грн.: заборгованості за процентами за користування кредитом - 6 569 305.76 грн.: заборгованості за комісією за управління кредитом - 324 000.00 грн.: пені за порушення строків погашення кредиту - 3 878 998.77 грн.: пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 811 120.04 грн.: пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом - 40 455.85 грн.: трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 424 252.66 грн.: трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 85 852.92 грн.: трьох процентів річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом - 4 276.15 грн.: інфляційного збільшення суми боргу за кредитом - 1 926 765.58 грн.: інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом - 464 165.12 грн.: інфляційного збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом - 23 096.55 грн.: штрафних санкцій за невиконання зобов'язань - 2 652 000.00 грн.. звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 27115Z73 від 17.12.2015. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 4144. а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] ([INFO]: адреса реєстрації: [ADDRESS]; ідентифікаційний номер: [NUMBER]: паспорт: серія [NUMBER]. виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 03.09.1996) на підставі Договору купівлі-продажу від 19.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за №3706, Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1937303 від 03.04.2013. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предметам іпотеки у розмірі 1 434 610,00грн. , покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її судовий розгляд. 20 жовтня 2017 року у зв'язку з повторним автоматизованим розподілом судової справи матеріали прийняті до провадження судді Цокол Л.І. 27 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - Банк) надало додаткові пояснення по даній справі. Зокрема, що факт надання Позичальнику ТОВ «Маруна Нью» кредиту за Кредитним договором № 27115К24 від 17.12.2015, а також розмір заборгованості за кредитом в сумі 26 744 770,75 грн. встановлений рішенням господарського суду Київської області від 19.05.2017 по справі № 911/474/17, яке набрало законної сили, а тому з огляду на приписи ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини є такими, що мають преюдиційне значення та відповідно не підлягають повторному доказуванню. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Згідно з ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, іпотека як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію та встановлюється для гарантування майнових інтересів іпотекодержателя, спрямована на те, щоб гарантувати іпотекодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами. Тобто правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Виходячи із викладеного системного аналізу норм законодавства, майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені іпотекою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно. Сутність такого солідарного обов'язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого, зокрема, іпотекою майна третьої особи, іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, в т.ч. й одночасно, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя - останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем. При цьому норми Закону України «Про іпотеку» не обмежують право кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності майновому поручителю, у випадку, якщо основний боржник не сплатив борг. Такий висновок наведений в постановах Верховного Суду України від 03.06.2014 по справі № 3-24гс14, від 24.10.2011 по справі № 3-107гс11. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Вказані в ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України підстави припинення зобов'язання не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за договором. Відтак, саме по собі наявність рішення господарського суду Київської області від 19.05.2017 по справі № 911/474/17 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 27115К24 від 17.12.2015 з Позичальника ТОВ «Маруна Нью» за відсутності доказів його виконання (що доведено матеріалами справи) не свідчить про фактичне задоволення Банком своїх вимог, не припиняє зобов'язальних (договірних) правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від зобов'язання належного виконання договірних обов'язків та не позбавляє кредитора права на нарахування процентів та інших платежів, передбачених у договорі, та/або сум, визначених статтею 625 ЦК України, до моменту фактичного повернення боргу та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Дана позиція кореспондує позиції Верховного Суду України, що наведена в його рішеннях від 04.09.2013 по справі № 6-73цс13, від 09.09.2014 по справі № 3-71гс14, від 09.09.2015 по справі № 6-939цс15, від 03.02.2016 по справі № 6-1080цс15. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 14.1.2 Кредитного договору № 27115К24 від 17.12.2015 цей Договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором. Як вбачається з п.п. 3.1.4, 6.6 Кредитного договору № 27115К24 від 17.12.2015, проценти за користування кредитом нараховуються до дати повного погашення заборгованості за кредитом за відповідним траншем. Відповідно до п.п. 3.2.2, 6.8 Кредитного договору № 27115К24 від 17.12.2015 комісія за управління кредитом нараховується до дати повного виконання зобов'язань Позичальником за кредитом, але не більше 90 днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, у разі невиконання Позичальником зобов'язань за кредитом. Відтак, враховуючи, що після прийняття рішення господарського суду Київської області від 19.05.2017 по справі № 911/474/17, Кредитний договір № 27115К24 від 17.12.2015 продовжує діяти, Позичальник ТОВ «Маруна Нью» не виконав своїх зобов'язань за Кредитним договором № 27115К24 від 17.12.2015 в повному обсязі, що відповідно до умов Кредитного договору № 27115К24 від 17.12.2015 зумовлює продовження нарахування процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом, а також пені, інфляційного збільшення суми боргу та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом, процентами та комісією до дати погашення заборгованості за цими платежами. 27 жовтня 2017 року позивач користуючись своїми правами подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме вказуючи те, що станом на 01.06.2017 заборгованість перед Банком становить 43 869 156,69грн., просили в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРУНА НЬЮ» (08666. Київська область, Васильківський район, с. Соколівка, вул. Леніна, будинок 1; ідентифікаційний код: 33059464) перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) за Кредитним договором № 27115К24 від 17.12.2015, укладеним в рамках дії Генеральної кредитної угоди № 27115N1 від 17.12.2015, в сумі 43 869 156 (сорок три мільйони вісімсот шістдесят дев'ять тисяч сто п'ятдесят шість) гривень 69 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 26 744 770,75 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 6 569 305,76 грн.; заборгованості за комісією за управління кредитом - 261 321,43 грн.; пені за порушення строків погашення кредиту - З 878 998.77 грн.; пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 811 120.04 грн.; пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом - 22 788,85 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 424 252,66 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 85 852,92 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом - 4 212,16 грн.; інфляційного збільшення суми боргу за кредитом - 1 926 765,58 грн.; інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом - 464 465,12 грн.; інфляційного збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом - 23 302,65 грн.; штрафних санкцій за невиконання зобов'язань - 2 652 000,00 грн., звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 27115Z73 від 17.12.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 4144, а саме: - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] ([INFO]; адреса реєстрації: [ADDRESS]; ідентифікаційний номер: [NUMBER]; паспорт: серія [NUMBER], виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 03.09.1996) на підставі Договору купівлі- гіродажу від 19.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706, Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1937303 від 03.04.2013, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 1 434 610,00 грн. Судові витрати покласти на Відповідача. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; У зв'язку з зазначеним, враховуючи подане відповідачем клопотання, ціну позову та спосіб обраний позивачем, ухвалою від 24 січня 2018 року було вирішено розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. 03 березня 2018 року підготовче засідання закрито. В судове засідання призначене для розгляду даної справи представник позивача Дідківський\~ В.С. не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити, проти здійснення заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались для розгляду даної справи 16.05.2018 та 05.07.2018 не з'явилась, про час і місце повідомлялась належним чином у спосіб встановлений ЦПК України, проте причин своєї неявки не повідомила, письмових заперечень по суті поданого позову(відзиву) не подавала. Третя особа ТОВ Маруна Нью» свого представника для участі в розгляді даної справи не направило, пояснень по суті спору не подало, причин неявки не повідомило. Суд враховуючи наведені обставини визнав можливим проведення заочного розгляду даної справи. Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (дал Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРУНА НЬЮ» (далі - Позичальник) було у кладено Генеральну кредитну угоду № 27115N1 від 17.12.2015 (дані - Генеральна угода). Відповідно до ст. 1 Генеральної угоди кредит означає грошові кошти, які Банк надає в рамках цієї Генеральної угоди згідно з Кредитним договором на фінансування діяльності Позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості. платності, цільового характеру використання та відкличності. Пунктом 2.1 Генеральної угоди сторони передбачили, що відповідно до положень та умов цієї Генеральної угоди Банк здійснює із Позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю Сторін відповідно до положень цієї Генеральної угоди. Згідно з умовами п. 7.2.2 Генеральної угоди Позичальник взяв на себе обов'язок своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов'язання за Генеральною угодою, у тому числі Кредитними договорами. Крім того, відповідно до умов Генеральної угоди Позичальник зобов'язався до 25-го числа кожного першого місяця кварталу. наступного за звітним, надавати до Банку оригінали та копії фінансової звітності Позичальника (п. 7.2.23.1 Генеральної угоди), розшифровки дебіторської та кредиторської заборгованості Позичальника (п. 7.2.23.2 Генеральної угоди), до 10-го числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним, надавати до Банку довідки про заборгованість Позичальника за кредитними операціями, надані іншими банківськими установами (п. 7.2.23.5 Генеральної угоди) та довідки про обсяги грошових надходжень на рахунки Позичальника в інших банках (у розрізі валют), надані банками (п. 7.2.23.7 Генеральної угоди), щорічно, протягом строку дії Кредитного договору, за власні кошти проводити страхування предметів забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральною угодою (п. 7.2.25 Генеральної угоди), протягом всього строку дії Генеральної угоди надавати банку актуальний звіт про незалежну оцінку вартості предмет забезпечення (п. 7.2.26 Генеральної угоди). За порушення / невиконання вищезазначених зобов'язань сторони дійшли згоду про застосування Банком до Позичальника штрафної санкції в розмірі 51 000.00 гри. за кожне окреме порушення за кожний місяць невиконання зобов'язання (п.п. 8.4. 8.5 Генеральної угоди). В межах лімітів, визначених п. 2.2 Генеральної угоди, та у відповідності з іншими її умовами, в рамках дії Генеральної угоди між Банком та Позичальником був укладений Кредитний договір № 27115К24 від 17.12.2015 із додатковими угодами про надання траншу (далі разом - Кредитний договір). На виконання умов п.п. 2.1-2.5 Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію, в межах якої надав кредит в розмірі 26 744 770,75 грн.. а Позичальник зобов'язався, зокрема: повністю повернути кредит 16.12.2018. погасити кредит у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених Додатковими угодами про надання траншу (п.п. 2.4. 6.3 Кредитного договору); щомісячно з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число) сплачувати у розмірах, передбачених Додатковими угодами про надання траншу. проценти за Траншами, що нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування кредитом на основі Банківського року (пп. 3.1. 6.6 Кредитного договору): щомісячно з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число) сплачувати комісію за управління кредитом у розмірі 0.1% від Ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором, до дати повного виконання зобов'язань Позичальником з погашення траншу, але не більше 90 днів з дати повного погашення кредиту, у разі невиконання Позичальником зобов'язань за кредитом (пп. 3.2, 6.8 Кредитного договору); щоквартально виконувати такі фінансові ковенанти: відношення «Кредити/EBITDA» - не більше 3.5х (пп. 9.2.10.2 Кредитного договору), коефіцієнт загальної ліквідності (відношення «Оборотні активи/ Поточні зобов'язання») - не менше 1.1.x піп. 9.2.10.3 Кредитного договору ); до 25-го числа першого місяця кожного кварталу надавати до Банку актуальний вибірковий витяг з СДР (п. 9.2.11.1 Кредитного договору); протягом 9-ти місяців з дати укладення іпотечних договорів оформити право оренди або право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 3221487401:01:008:0005). на якій розташований предмет іпотеки за Генеральною угодою (п. 9.2.16 Кредитного договору): сплачувати за прострочення виконання грошових зобов'язань пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 10.2 Кредитного договору); за порушення / невиконання зобов'язань, передбачених п.п. 9.2.10.3. 9.2.11.1. 9.2.16 Кредитного договору, сторони дійшли згоду про застосування Банком до Позичальника штрафної санкції в розмірі51 000.00 грн. за кожне окреме порушення за кожний місяці, невиконання зобов'язання (п.п. 10.4. 10.5 Кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.5.1. 5.1. 5.7 Кредитного договору кредит надається траншами з метою фінансування витрат, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності Позичальника (в т.ч. рефінансування заборгованості по основному боргу за кредитним договором в ПАТ «Таскомбанк» № Т20.1 1.2013 К 785 від 30.07.2015) - в сумі 27 000 000.00 гривень у безготівковій формі шляхом оплати відповідно до умов укладених контрактів, ра.хунків-фактури та інших документів, що є підставою для здійснення платежів, у тому числі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених контрактів/інших документів, що є підставою для здійснення платежів, та/або з метою часткового або повного обміну (конвертації) кредитних коштів або продажу кредитних коштів із наступним зарахуванням відповідних сум на поточний рахунок Позичальника, та подальшого перерахування відповідно до умов укладених контрактів/інших документів, що є підставою для здійснення платежів. Банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме: на підставі заяв Позичальника про надання траншу падав Позичальнику позичкові кошти в межах ліміту кредитування на загальну суму 26 744 770.75 грн. Видача кредиту на цю суму підтверджується виписками з позичкових рахунків від 07.06.2017. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральною угодою між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 27115273 від 17.12.2015. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4144 (далі - Іпотечний договір), відповідно до умов якого [PERSON] (далі - Іпотекодавець) в іпотеку Банку було передано наступне майно, яке належить на праві власності Іпотекодавцю: квартира [ADDRESS]. Обтяження вказаного нерухомого майна іпотекою було зареєстровано 17.12.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також в цей же день внесено відповідний запис щодо заборони відчуження такого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Кредитним договором не передбачається одностороння відмова або одностороння зміна Позичальником своїх зобов'язань, вони мають бути виконані у строк. Разом з тим, Позичальник не виконував свої зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом, а також порушив зобов'язання, передбачені п.п. 9.2.10. 9.2.1 1.9.2.16 Кредитного договору, п.п. 7.2.23, 7.2.25, 7.2.26 Генеральної угоди. У зв'язку з цим Банк звернувся до Позичальника га Іпотекодавця з письмовими вимогами здійснити погашення простроченої заборгованості в повному обсязі. Так. Банком було направлено Позичальнику претензію від 30.08.2016 № 040-29/4620, а Іпотекодавцю - Вимогу про усунення порушення № 040-29/4629 від 30.08.2016. Згідно з п. 6.4 Кредитного договору у разі використання Банком права вимагати виконання грошових зобов'язань за цим Договором у повному обсязі відповідно до п. 8.1.2 цього Договору, то повне погашення кредит) має бути здійснене Позичальником у строк відповідно до п. 9.2.6 цього Договору. Пунктом 8.1.2 Кредитного договору передбачено право Банку вимагати виконання грошових зобов'язань за цим Договором у повному обсязі у випадках та у строки, передбачених п. 9.2.6 цього Договору. В свою чергу, відповідно до п. 9.2.6 Кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснити погашення кредиту, процентів за траншами. комісій та інших платежів за цим Договором у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, якщо відбувся випадок, передбачений, зокрема, п.п. 5.9.2, 5.9.3 Кредитного договору, а саме: у Позичальника виникла прострочена заборгованість перед Банком за будь-яким договором, укладеним ним із Банком, а також Позичальником порушено виконання будь- якого зобов'язання за цим Договором або Генеральною угодою. Проте, станом на 25.10.2016 порушення умов Генеральної угоди та Кредитного договору Позичальником та Іпотекодавцем усунуті не були, прострочена заборгованість за процентами та місією залишалась не погашеною, тому Банк скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредитч в повному обсязі, у зв'язку з чим Банк направив Позичальнику Вимогу про лострокове повернення кредиту № 040-29/5475 від 25.10.2016. а Іпотекодавцю - Вимогу про усунення порушення №040-29/5477 від 25.10.2016. Докази направлення Позичальнику та Іпотекодавцю вказаних документів долучені до позовної заяви. Однак, зазначені вимоги залишені Позичальником та іпотекодавцем без задоволення. Банк очікував добровільного виконання Позичальником та Іпотекодавцем своїх зобов'язань. Але дотепер зобов'язання за Кредитним договором не виконані, заборгованість залишається непогашеною, у зв'язку з цим Банк звернувся з даним позовом до суду. Станом на 01.06.2017 заборгованість перед Банком 27115К24 від 17.12.2015 становить 43 869 156,69 грн. заборгованості, що додається, з яких: - 26 744 770.75 грн. - заборгованість за кредитом; - 6 569 305.76 грн. - проценти за користування кредитом; - 261 321,43 грн. - комісія за управління кредитом; - З 878 998,77 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту; - 811 120,04 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом; - 22 788,85 грн. - пеня за порушення строків сплати комісії за управління кредитом; - 424 252,66 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом; - 85 852,92 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом; - 4 212,16 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом; - 1 926 765,58 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за кредитом; - 464 465.12 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом; - 23 302.65 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом; 2 652 000.00 грн. - штрафні санкції за невиконання зобов'язань за Генеральною угодою та Кредитним договором. Вищезазначені суми заборгованості іа Кредитним договором підтверджуються: виписками з позичкових рахунків від 07.06.2017: виписками з рахунків простроченої заборгованості за кредитом від 09.06.2017; виписками з рахунків простроченої заборгованості за процентами за кредитом від 12.06.2017; виписками з рахунків облік) нарахований процентів за кредитом від 09.06.207; випискою з рахунку простроченої заборгованості за комісією за управління кредитом від 12.06.2017: випискою з рахунку обліку нарахованої комісії за управління кредитом від 09.06.2017; розрахунком пені, трьох процентів річних, інфляційного збільшення суми боргу станом на 3 1.05.2017, а також наданий розрахунком заборгованості станом на 01.06.2017, який доданий до заяви про зменшення позовних вимог. Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 № 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнт). Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюютьіЬг договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. З огляду на вищенаведене, додані Банком до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку Позичальника є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому, відповідно до ст. 1048 цього Кодексу . Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується сплатити проценти. Статтями 546, 547 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі пору шення боржником зобов'язання. І Іенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з п. 8.2 Генеральної угоди та п. 10.2 Кредитного договору, сторони передбачили відповідальність за порушення термінів сплати кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості додати здійснення платежу у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 546 І І,К України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. І ст. 575 ЦК України). Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця. згідно з яким інотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ст. 41 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Реалізація предмета іпотеки, на який звергається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Пунктами 1.7. 2.1.5 Іпотечного договору сторони передбачили право іпотекодержателя у випадку невиконання або неналежного виконання боржником відповідних положень Кредитного договору отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Відповідно до п. 2.1.6 Іпотечного договору іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з Кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інші платежі, неустойку, пеню; витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 2.1.12. п. 6.1 Іпотечного договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за цим Договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому даним Договором, у разі, зокрема, невиконання та/або неналежного виконання боржником Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору). Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцятиденного строку письмова вимога іпотекодержателя до іпотекодавця та боржника про усунення порушених зобов'язань за Кредитним договором та/або цим Договором з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без задоволення (п. 2.1.15 Іпотечного договору). Пунктом 6.2 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до п. 6.6 Іпотечного договору реалізація предмета іпотеки у разі звернення на нього стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог чинною законодавства України. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і віл будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Виходячи із викладеного системного аналізу норм законодавства, майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені іпотекою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно. Сутність такого солідарного обов'язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого, зокрема, іпотекою майна третьої особи, іпотекодержатель як кредитор мас право вимагати виконання зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, в т.ч. й одночасно, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя - останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем. При цьому норми Закону України «Про іпотеку» не обмежують право кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності майновому поручителю, у випадку, якщо основний боржник не сплатив борг. Такий висновок наведений в постановах Верховного Суду України від 03.06.2014 по справі № 3-24гс14. від 24.10.2011 по справі № 3-107гс11. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Аналогічне положення міститься в ст. 5 Закону України «Про іпотеку», яким встановлено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Згідно з приписами ч. 2 с. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем. а якщо вони не досягли згоди. - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продаж) майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Таким чином, за змістом ч. 6 ст. 38. ч. 1 ст. 39 та ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються прилюдні торги, встановлюється судовим рішенням. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки надає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень у справах зі спорів про звернення стягнення на предмет іпотеки (постанови Верховного Суду України від 01.03.2017 справі № 6-2284цс16, від 08.06.2016 у справі № 6-1239цс16 та від 03. 02.2016 у справі № 6-2026цс15). Як вбачається з п. 6.7 Іпотечного договору, сторони погодились з тим, що початкова ціна предмета іпотеки для його продажу на прилюдних торгах визначається у встановленому законодавством порядку. Таким чином, сторони за Іпотечним договором вирішили визначати ціну продажу предмета іпотеки в порядку, передбаченому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». За рахунок Банку суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Альянс- Укрексперт» 20.04.2017 року було проведено незалежну оцінку предмета іпотеки за Іпотечним договором, за результатами якої складено Звіт про незалежну оцінку майна № 265/17-3 від 20.04.2017. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 265/17-3 від 20.04.2017, виконаного ТОВ «Альянс-Укрексперт» станом на 20.04.2017 року ліквідаційна вартість квартири [ADDRESS], становить 1 434 610,00 грн. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати - відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved