Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій зазначив, що 05 жовтня 1985 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким купив житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори та зареєстрованов реєстрі за № 630 . Після укладення договору, він, з жовтня 1985 року, почав проживати в домоволодінні разом зі своєю сім'єю. 20 грудня 1985 року рішенням уповноважених колгоспників колгоспу «Наша пермога» йому було виділено земельну ділянку розміром 0.10 га. по [ADDRESS] в зв'язку з купівлею житлового будинку в [PERSON] Рішенням 19 сесії Мурованокуриловецької селишної ради четвертого скликання від 07.10.2005 року № 577 йому надано у власність земельну ділянку площею 0,1109 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 14.02.2007 року видано державний акт на зазначену земельну ділянку. Влітку 2015 року він звернувся до Державної реєстраційної служби з метою реєстрації права власності на будинок, пред'явивши нотаріально посвідчену копію договору купівлі - продажу будинку, оскільки оригінал договору купівлі-продажу ним було втрачено. Йому було відмовлено в реєстрації, в зв'язку з відсутністю оригіналу договору купівлі - продажу. В Державному нотаріальному архіві Вінницької області, куди він звернувся було виявлено, що згідно реєстру реєстрації нотаріальних дій за 1985 рік по Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі нотаріальна дія від імені [PERSON] не вчинялась. Просить визнати за ним право власності на житловиий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з втратою ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа на стороні відповідача Мурованокуриловецьке районне управління юстиції, надало суду заяву про розгляд справи у відсутноті третьої особи (а.с. 34). В своїх поясненнях (а.с. 35-36) зазначила, що для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно подаються оригінали документів, позивачем такого документа не було подано, в державному реєстрі відсутні відомості про реєстрацію житлового будинку по [ADDRESS]. На підставі ст. 225 ЦПК України, суд, за згодою позивача, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача та третьої особи. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримав та просилв визнати за ним, право власності на житловиий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з втратою ним оригінала договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 жовтня 1985 року. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Частиною першою ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, а частиною другою цієї статті зазначено, що способом захисту цивільних прав можуть бути, зокрема: визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 1985 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу, який посвідчено 05 жовтня 1985 року Барановською І.В. державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 630. Дана копія скріплена підписом нотаріуса та відбитком печатки нотаріальної контори (а.с. 7-8). Рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Наша перемога» Мурованокуриловецького району від 20 грудня 1985 року [PERSON] по [ADDRESS] виділено земельну ділянку розміром 0.10 га в зв'язку з купівлею житлового будинку в [PERSON], так зазначено в рішенні (а.с. 9). Довідкою Мурованокуриловецької селишної ради від 25.10.2015 року № 3285 підтверджено, що [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] та вказане домоволодіння до проведення інвентаризації житлового та не житлового фонду знаходилось за поштовою адресою [ADDRESS], (а.с. 24). Державним актом про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14 лютого 2007 року підтверджено, що [PERSON] є власником земельної ділянки в [ADDRESS] за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 17). З домової книги прописки громадян, що проживають в будинку по [ADDRESS] слідує, що домоволодільцем будинку з 1986 року є [PERSON], який та члени його родини: дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] зареєстровані в даному будинку 12 лютого 1986 року (а.с. 13-16). При огляді в судовому засіданні інвентарної справи № 781 на домоволодіння [ADDRESS], яка витребувана судом з КП Могилів-Подільське МБТІ встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано Мурованокуриловецькою селишною радою народних депутатів 02 жовтня 1985 року. В інвентарній справі, також є копія договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] від 05 жовтня 1985 року, який укладено продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] та який посвідчено Барановською І.В. державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори 05.10.1985 року за № 630. Копія даного договору посвідчена цим же нотаріусом 05 жовтня 1985 року за № 631. Статтею першою Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини (Європейська конвенція з прав людини) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Рішенням Європейського суду по правам людини справа «Маркс (MARCKX) проти Бельгії» від 13.06.1979 року в пункті 63 стосовно статті першої Протоколу першого Європейської конвенції з прав людини зазначено, що визнаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном стаття перша по своїй суті є гарантом права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може прид'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З довідки державного нотаріального архіву Вінницької області від 23.09.2015 року вбачається, що в архіві за 1985 рік по Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі нотаріальні дії від імені [PERSON] не вчинялися (а.с. 25). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази, суд з вірогідною підставою приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Мурованокуриловецького району Вінницької області в зв'язку з втратою ним документа (договору купівлі-продажу житлового будинку), який засвідчує його право власності.

Outcome: approved