Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі до 27 квітня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Останній раз відповідач передавав грошові кошти вісім місяців назад. Також вказує, що відповідач на протязі останніх трьох років добровільно та регулярно сплачувати аліментів відмовляється, тому вона також просить суд стягнути аліменти за останні три роки, а саме з жовтня 2010 року в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Неповнолітня дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач не оказує матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи сповіщений за місцем реєстрації місця проживання (а.с.17), про причини неявки до суду не повідомив, на адресу суду 29 листопада 2013 року, 13 грудня 2013 року, 02 січня 2014 року судові повістки-виклик повернути у зв'язку з закінченням терміну зберігання ( а.с.40-45). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 27 квітня 2010 року ( а.с.3). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.4). Згідно довідки ЖБК-29 від 07.10.2013 року, позивач проживає за адресою [ADDRESS], сумісно з неповнолітнім сином [PERSON] (а.с.6). Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не оказує. У силу ст. 180 Сімейного Кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки обов'язок відповідача по утриманню його неповнолітньої дитини передбачений чинним законодавством України, то, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд приймає до уваги: матеріальне становище дитини, те, що вона проживає з матер'ю, мати не може одна забезпечувати дитині належного матеріального рівня, та матеріальне становище відповідача, який є також працездатною особою, не має інших утриманців, за віком та станом здоров'я може забезпечити належне утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача за останні три роки, а саме з жовтня 2010 року в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то суд вважає, що в цій частини слід відмовити на підставі наступного. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем суду не були додані докази про те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач пояснювала суду, що останній раз він надавав їй допомогу у лютому 2013 року, 800 гривень , не заперечувала, що відповідач сплачував їй допомогу на дитину не регулярно. Тобто позивачем не надано суду доказів,що вона не одержувала матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини з відповідача за останні три роки. Позивач не пояснила суду, у разі не наданні відповідачем їй матеріальної допомоги останні три роки, чому вона не зверталася до суду з жовтня 2010 року, а звернулася лише у жовтні 2013 року. Суд не приймає в якості доказів показання свідків, про те, що позивачка зверталася до відповідача з проханням про стягнення аліментів через телефоні розмови, так як це суду не було підтверджено, ні номерів телефонів відповідача суду не було надано, ні вказані дати звернення. На підставі цього суд в цій частину позову відмовляє. З відповідача також підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial