Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Ідея Банк» 15.01.2014 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.03.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0169/АК1/35/0005108 від 15.03.2008 року. Відповідно Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 р. та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вказаним договором по відношенню до відповідача. Згідно кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5500,00 грн. зі сплатою 54,75 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивачем було письмово повідомлено відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні. За весь час кредитного договору відповідач не систематично сплачував кредит та проценти за користування кредитними коштами. Останній платіж був здійснений 30.09.2011 року. В цілому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 10.12.2013 року становить: прострочений борг 2628,04 грн.; прострочені проценти 3305,82 грн.; строкові проценти 98,55 грн. Пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 10.12.2012 року станом на 10.12.2013 року становить: пеня за несвоєчасне погашення платежів 4888,08 грн.; віндикаційні витрати 441,35 грн.; загальна заборгованість складає 11361,84 грн. Дану суму заборгованості прохає стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує повністю та в обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що наданні докази є достатніми для розгляду справи по суті, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а. с. 51,61-62,65-67 /. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи /а.с. 55/. Суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України без участі сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору № 0169/АК1/35/0005108 від 15.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 5500 гривні зі сплатою 54,75 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с.4/. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 грудня 2013 року заборгованість складає 11361,84 гривні, з яких: прострочений борг -2628,04 гривні; прострочені проценти - 3305,82 гривні; строкові проценти - 98,55 гривні; разом пеня (останній рік) - 4888,08 гривні; віндикаційні витрати - 441,35 гривні /а.с.3/. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 р. та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за вказаним договором по відношенню до [PERSON] /а.с.10/. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у відповідності до ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. У відповідності до ч.1.ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які божник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти /споживчий кредит/ або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відмотками. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони уклали споживчий кредит. Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 30.03.12 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 31 - враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги /стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо/, положення п. 7 ч. 13 ст. 11 вказаного Закону застосовується й до додаткових вимог банку /іншої фінансової установи/. Відповідно до ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Відповідно до ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; відповідно до ч. 5 вказаної статті - за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Суд вважає, що строк позовної давності почав спливати після внесення відповідачем останнього платежу, тобто з 30.09.2011 року і до основної вимоги /тіла кредиту/ він триває до 30.09.2014 року. Тобто позивач звернувся до суду в межах строку. Проте, до вимоги про стягнення штрафних санкцій - позивач пропустив встановлений строк позовної давності в один рік /30.09.2012 року/ і тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої обов'язки за кредитним договором, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченими боргом і процентами, віндикаційними витратами в сумі 6 474 гривні. гривень. В іншій частині позовні вимоги щодо стягненню пені за несвоєчасне погашення платежів в сумі 4 888, 08 гривні задоволенню не підлягають в зв'язку з порушенням строків позовної давності. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 229, 40 гривень.

Outcome: partial