Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача грошове відшкодування моральної шкоди 130 000 грн.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.08.1998 по 08.07.2016 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час роботи на заводі отримав профзахворювання у зв`язку з чим зазнав 55 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є недосконалість технологічного процесу. У зв`язку з втратою здоров`я позивач зазнав моральної шкоди, яку пов`язує з фізичними стражданнями. Він відчуває обмеження у повсякденному житті, змушений лікуватися. Ухвалою суду від 01.10.2021 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 22.10.2021 відповідач надав відзив у якому заперечував проти позову і просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що позивач не надав доказів у обґрунтування позову. З акту розслідування вбачається, що саме позивач винен у порушенні законодавства, адже при медичних оглядах приховав відомості про стан здоров`я. Вважає, що вини підприємства у спричиненні шкоди немає. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача підтримав заперечення. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази по справі, суд встановив. Позивач з 11.08.1998 по 08.07.2016 працював на різних посадах у товаристві. Працював добровільно, що визнається сторонами та підтверджується трудовою книжкою позивача. Під час роботи у зв`язку з впливом шкідливих умов виробництва позивач зазнав профзахворювання. Так встановлені діагнози: ХОЗЛ ІІ ступеню пилової етіології в стадії загострення. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології у стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне. Зв`язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.10.2018. Також встановлено, що позивач приховав записи медичної картки амбулаторного хворого під час медичних оглядів 2013-2015 роках. Наявні захворювання були протипоказані в умовах виробничого пилу. У зв`язку з профзахворюванням 06.11.2020 МСЕК позивачу встановлено 55 % втрати професійної працездатності первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності до 06.11.2022. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд достовірно встановив, що позивач перебуваючи у трудових правовідносинах з відповідачем отримав професійне захворювання у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалою роботою в шкідливих умовах. Зважаючи на те, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоров`я, який постійного погіршується, від чого він зазнає моральних страждань, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню роботодавцем. Поряд з цим суд враховує, що позивач приховував медичну документацію при проходженні медичних оглядів періодично і сам погодився на роботу в шкідливих умовах. З огляду на викладене, ураховуючи роз`яснення, надані в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, враховуючи характер та обсяг страждань позивача, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 15 000 грн., що становить 11,54 % від заявленої цини позову 130 000 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. Відтак у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Позивач при подачі даного позову сплатив судовий збір у сумі 908 грн., а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача відшкодування витрат пропорційно задоволеній частині, тобто у сумі 104 грн. 78 коп.

Outcome: partial