Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до договору позивач надав кредит у сумі 13600 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом із сплатою 30 % річних. Банк свої зобов′язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2012 року відповідач заповнив анкету заяву на приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанк (а.с.4). Підписання вказаної анкети є укладення договору між позивачем та відповідачем. З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13600 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування наданими коштами у розмірі 30 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 31.10.2014 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 18789 грн. 77 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 13600 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3718 грн. 83 коп.; 100 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; штраф (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг): - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 870 грн. 94 коп. (процентна складова). Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягають стягненню 18789 грн. 77 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved