Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач просить суд скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай СТОВ «Зоря» смт.Народичі Народицького району Житомирської області, що належав [PERSON] , померлій [INFO] , видане 06 жовтня 2015 року [PERSON] державним нотаріусом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) реформованого КСП «Зоря» Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що він, як і відповідач, також є спадкоємцем за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак, спадщину на земельну ділянку оформити не може, оскільки відповідач вже отримала свідоцтво про вправо власності на майновий пай СТОВ «Зоря». Крім того, відсутні документи, які підтверджують право власності матері на зазначену ним земельну частку (пай). Сторони в судове засідання не з`явились, але просять справу розглядати без їх участі, відповідач позов визнає. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , померла [INFO] , за життя була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), реформованого СТОВ «Зоря» Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області, вартість якої визначена в розмірі 15675 грн. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 лютого 2014 року (а.с.60) та довідкою відділу Держгеокадастру у Народицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №986 від 05 грудня 2018 року (а.с.4) З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2015 року (а.с.69) вбачається, що [PERSON] (відповідач у справі) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай СТОВ «Зоря» смт.Народичі Народицького району Житомирської області, що належав померлій [PERSON] . Обмірковуючи правомірність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. (частина перша статті 1225 ЦК України) Відповідно до статті 1261, частини 1 статті 1267 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1278 ЦК України встановлено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про правона спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. (частина перша, друга статті 1297 ЦК України) Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. У разі коли після спливу строку для прийняття спадщини та розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (стаття 1272 ЦК), такі спадкоємці мають право вимагати передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Статтею 1300 ЦК України визначено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва проправо наспадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1818/5). Відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак, йому було відмовлено, оскільки відповідачем, яка раніше звернулась до нотаріальної контори, вже отримано свідоцтво про право власності на спадкове майно. Крім того, нотаріусу не було пред`явлено сертифікат, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай) реформованого КСП «Зоря» Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області. Зазначене підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 лютого 2019 року за №94/02-31 (а.с.8). З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що сторони є спадкоємцями [PERSON] та їх частки є рівними. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 2 статті 5 Закону України „Про судовий збір.

Outcome: approved