Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», у вересні 2017 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 березня 2014 року у сумі 16254 гривень 87 копійок, та судові витрати у сумі 1600 гривень (платіжне доручення а.с. 36). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору № б\\н від 07 березня 2014 року [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязувався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак відповідач своїх обовязків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом та комісію за його обслуговування не сплачує. Внаслідок цього, станом на 03 серпня 2017 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 16254 гривень 87 копійок, яку позивач прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 1600 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 38). Відповідач, в силу вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 46-47, 52-55). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 280, 281, 247 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б\\н, згідно з яким позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 03 серпня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 16254 гривні 87 копійки, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 491 гривня 14 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11413 гривень 50 копійок; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 3100 гривень; штрафів: 500 гривень 00 копійок та 750 гривень 23 копійки (а.с. 3). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним та комісії за обслуговування кредиту, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved