Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2641 від 27.09.2007р. в сумі 9880,02 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.05.2016р. еквівалентно 248 607,70 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3729,12 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору № 2641 від 27.09.2007р. відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 21 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 27.09.2017р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Одночасно, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27.09.2017р. між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 2641, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків та витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням). Крім того, позичальник [PERSON], з метою забезпечення виконання його боргових зобов'язань, на підставі іпотечного від 27.09.2007р. № Д-1652 передав в іпотеку АТ «Ощадбанк» нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки, на попередження не реагують. В зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду клопотання за змістом якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи здійснювати у відсутності представника банківської установи. Відповідачі в судове засідання не з'явились (повторно), хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 2641, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 21 000,00 дол. США строком до 27.09.2017р. та зобов'язався сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 12,5% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитним договором кошти. Водночас, 27.09.2007р. між банком та позичальником було укладено іпотечний договір № Д-1652 за яким останній передав в іпотеку АТ «Ощадбанк» нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» було укладено договір поруки № 2641 від 27.09.2007р. з відповідачем [PERSON], яка в свою чергу взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання боржником - відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання відповідачем. У відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень п.1.5. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника проводити погашення кредиту рівними частинами щомісячними платежами, та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на фактичний залишок заборгованості, починаючи з дати видачі кредиту і до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, тобто до 27.09.2017р. (п.1.6.1. кредитного договору). Згідно п.п.3.4, 4.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту вцілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку затримання сплати комісійних винагород та інших платежів за цим договором на один календарний місяць. Вказане положення кредитного договору відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановлено судом, відповідачі умов кредитного договору та договору поруки не виконали, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіками повернення кредиту, на вимогу банку порушень не усунули. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 05.05.2016р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 9880 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.05.2016р. еквівалентно 248 607,70 грн., з яких: 3379,49 дол. США - залишок строкового кредиту; 4080,91 дол. США - сума прострочених платежів по кредиту; 1320,97 дол.США - сума прострочених платежів по процентам; 155,41 дол. США - сума нарахованих процентів; 612,30 дол.США - сума пені по кредиту; 186,04 дол.США - сума пені по процентам; 144,91 дол.США - 3% річних від прострочених сум заборгованості. Позивачем заявлено вимогу про стягнення вищеобчисленої заборгованості за кредитним договором в доларах США з вказанням гривневого еквіваленту розрахованого на день проведення банком розрахунку такої заборгованості. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв'язку з невиконанням позичальником [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивач направив як позичальнику - відповідачу [PERSON], так і відповідачу [PERSON], як поручителю, листи-вимоги від 11.11.2015р. та від 01.02.2016р. про виконання зобов'язання по кредитному договорі у повному обсязі, проте зазначена вимога останніми виконана не була, жодних дій по сплаті заборгованості за кредитним договором не здійснено. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, що викладений в Постанові від 02 липня 2014 року у справі 6-79цс14, аналіз норм ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, належним чином не здійснював повернення кредиту, чим не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № 2641 від 27.07.2007р. в сумі 9880,02 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.10.2016р. (день ухвалення рішення суду) еквівалентно 255 876,05 грн., підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] як позичальника, та відповідача [PERSON], як поручителя. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути понесенні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1864,56 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved