Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № DNH4KP50170813 від 20.04.2006 року у розмірі 78\~941,16 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.04.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH4KP50170813, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2320,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 10.01.2018 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № DNH4KP50170813 від 20.04.2006 року у розмірі 78\~941,16 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом 2145,61 грн.; -Заборгованість по відсоткам за користування кредитом 17689,54 грн.; -Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 54\~870,72 грн.; -Штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) 3735,29 грн. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання була повідомлений належним чином, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року дана цивільна справа направлена за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року накладено заборону відчуження на квартиру загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 19,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] у межах ціни позову на суму 78941,16 коп. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 20.04.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH4KP50170813, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2320,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що станом на 10.01.2018 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № DNH4KP50170813 від 20.04.2006 року у розмірі 78\~941,16 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом 2145,61 грн.; -Заборгованість по відсоткам за користування кредитом 17689,54 грн.; -Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 54\~870,72 грн.; -Штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) 3735,29 грн. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суму основного боргу та процентів, а також пені. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 4235,29 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більш ніж на 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. В п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. Як зазначено у правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ \~ст. 61 Конституції України\~ \~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у\~ \~ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~ \~Основним Законом України\~ \~є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 74\~705,87 грн. \~ \~ \~ \~Згідно платіжного доручення № BO909B1H4L від 19.02.2018 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а також згідно плітіжного доручення № 1 від 19.02.2018 року позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 881,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього на суму 2643,00 грн. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial