Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з договором б/н від 13.03.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Кредитний договір є договором приєднання. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг одночасно передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід`ємних частин договору (п.1.1.3.2.3). Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9. До обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійсненні операції по картрахункам (п.1.1.2.3). Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п.2.1.1.5.5). У разі невиконання зобовязань за договором клієнт повинен виконати зобовязання з повернення кредиту та оплатити винагороду банку (п.2.1.1.5.6). Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів (п.1.1.2.7). При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (п.2.1.1.7.6). Згідно з п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (п.1.1.7.12). В звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 має заборгованість на загальну суму 27955,99 грн., яка складається з заборгованості: 1999,13 грн. за кредитом; 24149,43 грн. по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина; 1307,43 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27 955,99 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (а.с.2-4). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні (а.с.42). На відзив відповідача він направив до суду відповідь, де вказав, що згідно з укладеним договором № б/н від 13.03.2012 [PERSON] отримав кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Заява про приєднання до Умов та Правил підписана відповідачем, який є повнолітнім та дієздатним, в ній вказано, що він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку; що йому було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення засвідчується його власним підписом в Заявці про приєднання. Разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складає договір про надання банківських послуг. Підписаний договір є договором приєднання відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та [PERSON], які є публічною офертою. Таким чином між банком та позичальником укладений договір у письмовій формі, що передбачено ст.207 ЦК України; клієнт отримав доступ до всіх послуг банку. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору. На підставі поданої Заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Позивач надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, укладений договір між банком і відповідачем має особливості та відмінності від інших кредитних договорів, по ньому відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст.204 ЦК. Договір чинний, ніким не оспорений, правовідносини між сторонами тривають, належним чином зобов'язання не виконані, тому є законні підстави для стягнення боргу за договором з відповідача. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Банк надав суду виписку по рахунку, яка має статус первинного документу згідно з Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12.04.2012 № 578/5. З неї вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно з п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) збільшений до 50 років. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України висловлювався відносно строку виконання зобовязань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а сааме 19.03.2014 у справі № 6-14цс14 та 18.06.2014 у справі №6-61цс 14: «Відповідно до Правил користування платіжною карткою картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Строк випущеної картки - до останнього дня 11.2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.02.2018, тобто до спливу строку позовної давності. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог немає. Просив позов задовольнити повністю. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він дійсно у позивача брав кредит в сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, але повністю його повернув, хоча надати докази повернення грошових коштів банку та оплати інших виплат за договором не може, відповідних доказів не має. Борг не визнає повністю. Він підтримав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст. 638 ЦК України вказує, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Для договору кредиту строк дії договору є істотною обставиною. А твердження позивача про кінцевий строк повернення кредитних грошей, що відповідає строку дії картки, є необґрунтованим та бездоказовим, адже жодних погоджених між позивачем і відповідачем, документів, як і інших доказів, позивачем не надано. В заяві позичальника кінцевий термін повернення кредитних коштів також не зазначений. Відсутня також інформація про номер кредитної картки та строк її дії, що свідчить про відсутність доказів в обґрунтування вимог позивача. Тобто, банк всупереч вимогам належності доказів таких доказів про строк дії договору, укладеного із відповідачем, не надав. Отже, в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. А тому відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт встановлення кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитною карткою. 2. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Відповідно до правового висновку, який міститься у постановах Верховного Суду України від 14.12.2016 у справі № 6-2462цс16, від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 13.03.2012 останній платіж за кредитною заборгованістю здійснено 23.06.2014 в сумі 175 грн. Отже, відповідно до ст.256 ЦК України позивач пропустив строк на звернення до суду з даним позовом до відповідача. Таким чином, починаючи з 23.06.2014 позивач знав про своє порушене право, а з позовом звернувся лише в березні 2018 року. 3. Щодо Заяви позичальника б/н від 13.03.2012, то відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт за платіжною карткою та погодив, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Але він не ознайомився і не погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, адже зазначені Умови не містять його підпису. І взагалі, при оформленні Заяви від 13.03.2012 інші документи, крім Заяви позичальника, банком йому не були надані, а тому не підписувалися. Неможливо встановити наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови викладені на банківському сайті, що додані до матеріалів справи та є частиною кредитного договору, з ними знайомився відповідач. 4. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірним договором не можна вважати належним і допустимим доказом, адже, відповідач не підписував Умови і правила надання банківських послуг, на підставі яких позивач проводив розрахунок, а тому, вони не є безспірними, і такими, що відповідають реальним обставинам справи (а.с.51-53). У подальшому, у судове засідання 15.05.2018 він не зявився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, суду не повідомив про причини його неявки, наявність поважних причин його неявки, тобто не зявився без поважних причин, що відповідно до ст.223 не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 13.03.2012 [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В ній він зазначив свої персональні данні, іншу інформацію, виявив бажання оформити на своє імя кредитку «Універсальна», 30 днів пільгового періоду. В заяві вона також вказав, що він згоден з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг» викладені на банківському сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» www.ргіуаtЬапк/иа. Він зобовязався виконувати вимоги «Умови та правила надання банківських послуг», а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Згідно з Витягом з [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова % ставка на місяць складає 3 %, обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.9). Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010-256 банк ПАТ КБ «ПриватБанк», діючий на підставі ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009,

Outcome: approved