Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю [PERSON], 30.11.2017 року звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 05.09.2008 року у розмірі 24 277 грн. 76 коп., а також судові витрати у справі. Ухвалою суддів ід 07.12.2017 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.01.2018 року, у звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», котрим ЦПК України викладено у новій редакції, вирішено питання про продовження судового розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання у справі відбувались 16.01.2018 року, 20.02.2018 року, 19.03.2018 року та 05.04.2018 року. Зясування обставин справи та дослідження доказів мало місце у судовому засіданні 19.03.2018 року. Позов обгрутновано тим, що [PERSON] 05.09.2008 року звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правопопередник позивача) з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим власноручно підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил банківських послуг у ПриватБанку, тобто уклав [PERSON] про надання банківських послуг, згідно якого отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком [PERSON] про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ЗАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Таким чином, банк свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, у звязку із чим у відповідача станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість у сумі 24 277 грн. 76 коп., з яких: 2739 грн.\~06 коп. заборгованість за кредитом; 19 646 грн. 51 коп.\~заборгованість по процентах за користування кредитом; 498 грн.\~01 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг 250 грн.\~штраф (фіксована складова); 1144 грн.\~18 коп. штраф (процентна складова). Така заборгованість підлягає стягненню. Належним чином уповноважений представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак під час подання позовної заяви одночасно подала клопотання від 15.11.2017 року про розгляд справи за відсутності позивача (а. с. 27), у котрому зазначила, що просить дану справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, котре відбулося 19.03.2018 року, не заперечував проти того, що дійсно отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, котрим, власне і користувався у межах своїх потреб. Крім того, не заперечував також і тієї обставини, що був належно ознайомлений під час звернення у банк з метою отримання банківських послуг 05.09.2008 року з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті. Разом з тим, відповідачем подано відзив на позовну заяву від 27.02.2018 року (а. с. 40), в якому він просить суд відмовити у позові з тих підстав, що не вважає підписану ним заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і отримання ним на банківську картку 800 грн. повноцінним кредитним договором, укладеним між ним та банком. Ще посилається на те, що у період з 09.08.2016 року він був прийнятий на підставі контракту на військову службу, у звязку з чим йому не могли нараховуватися банком пеня та відсотки за вказаним кредитом. У подальшому, відповідач [PERSON] та його належно уповноважений представник адвокат [PERSON], будучи завчасно та належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання у справі, у таке не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Оскільки у судове засідання не зявилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 05.04.2018 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача та його представника, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Суд встановив, що відповідно до договору № б/н від 05.09.2008 року у формі підписання та подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а. с. 6), а фактично укладеного Договору про надання банківських послуг, ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», надав, а відповідач отримала кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, котрий має настати 31.12.2019 року (останній день місяця дії картки). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які викладені на офіційному банківському сайті станом на дату виникнення спірних правовідносин (а. с. 8-13), складає між ним та позивачем [PERSON], і такий факт безперечно стверджується підписом відповідача у згаданій анкеті-заяві. У свою чергу, з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, відповідач був детально ознайомлений шляхом підписання 05.09.2008 року у відділенні банку відповідної заяви (а. с. 6), про що також не заперечував у судовому засіданні. В силу\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено судом, позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна» у розмірі, встановленому таким договором, із визначенням 55 днів пільгового періоду. Однак відповідач, використовуючи зазначений кредитний ліміт, не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, котра виникла за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а. с. 3-5), відповідач станом на 31.10.2017 року має заборгованість у сумі 24 277 грн. 76 коп., з яких: 2739 грн.\~06 коп. заборгованість за кредитом; 19 646 грн. 51 коп.\~заборгованість по процентах за користування кредитом; 498 грн.\~01 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг 250 грн.\~штраф (фіксована складова); 1144 грн.\~18 коп. штраф (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів отриманого кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобовязань, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає до задоволення. Заяви про застосування у даній справі позовної даності відповідач не подав. Крім того, строк дії картки закінчується лише 31.12.2019 року (останній день місяця дії картки), відтак строк встановленої законом позовної давності (три роки щодо стягнення основної заборгованості та рік щодо стягнення неустойки) буде розпочинатися саме з вказаної дати, так як відповідно до Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредит в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності (ст. 257 ЦПК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦПК України), а не закінченням строк дії договору. Відтак, позовну заяву банком подано у межах строків позовної давності. У судовому засіданні відповідач підтвердив ту обставину, що дійсно був ознайомленим з тими Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, котрі діяли станом на дату підписання і подання анкети-заяви 05.09.2008 року. Що стосується впровадження нового тарифного плану на базі кредитки «Універсальна» з 13.01.2016 року, то такий свідчить лише про зміну його умов конкретно по кредитці «Універсальна», але не стосується зміни Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Суд також не вбачав підстав і для зменшення на підставі ст. 551 ЦК України розміру неустойки у сумі 498 грн. 01 коп., оскільки він аж ніяк не перевищує розмір збитків у сумі 22 385 грн. 57 коп. (розмір заборгованості за кредитом та розмір заборгованості за процентами за користування кредитом), як і відсутні будь-які докази про існування інших обставин, котрі мають істотне значення і могли б служити підставою для зменшення розміру заборгованості за пенею та комісією. Що стосується тверджень відповідача про нарахування йому позивачем у період перебування на військовій службі за контрактом відсотків та пені, а також штрафних санкцій за кредитним договором, то такі не відповідають дійсності, оскільки згідно розрахунку заборгованості у період з серпня 2016 року по жовтень 2017 року зазначені санкції позивачем не нараховувались. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати у справі, зокрема згідно платіжного доручення від 22.12.2017 року (а. с. 20) про сплату судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп..

Outcome: approved