Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11334665000 від 16.04.2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 90000,00 доларів США терміном до 16.04.2018 зі сплатою 14,00% річних. У червні 2010 року сторони внесли зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №2, якою було змінено графік погашення кредиту та кінцевий термін його повернення до 16.04.2020. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого останній несе солідарну відповідальність за виконання [PERSON] зобов'язань з погашення кредитної заборгованості. Позичальник не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 03.06.2015 заборгованість по кредиту складає 93850,94 доларів США та 225341,87 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом у розмірі 66326,23 доларів США, заборгованість за процентами у сумі 27524,71 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 64394,32 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у сумі 160947,55 грн. Посилаючись на наведене, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу в розмірі 93850,94 доларів США та 225341,87 грн. До початку розгляду справи по суті [PERSON] заявлено зустрічну позовну заяву до АТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON], про визнання недійсним кредитного договору, які судом прийнято до спільного розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору [PERSON] посилається на те, що укладений між сторонами договір про надання споживчого кредиту від 16.04.2008 не відповідає вимогам закону, так як при його укладенні банк приховав важливу інформацію про умови кредитування, не повідомив її про дійсну сукупну вартість кредиту, річну відсоткову ставку за кредитом, чим ввів її в оману щодо істотної умови договору - його ціни. До того ж договір містить несправедливі умови, а отже є недійсним. За таких обставин, [PERSON] просить суд визнати недійсним з моменту вчинення договір про надання споживчого кредиту № 11334665000 від 16.04.2008, укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк». Представник АТ «УкрСиббанк» Гіль Н.В. у суді первісні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічні позовні вимоги. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 16.04.2008 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11334665000 від 16.04.2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 90000,00 доларів США терміном до 16.04.2018 зі сплатою 14,00% річних. Згідно з п. 1.3.1. договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Пунктом 5.1. договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. 08.06.2010 між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту від 16.04.2008, згідно з якою сторони погодили, зокрема, змінити графік погашення кредиту та кінцевий термін його повернення до 16.04.2020. З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному договору кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 198002 від 16.04.2008, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язався в повному обсязі відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 16.04.2008. Згідно з п. 1.4. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Договір про надання споживчого кредиту, договір поруки та додаткові угоди до них укладені у письмовій формі та підписані сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] допустила порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів. За розрахунком позивача станом на 03.06.2015 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту становить 93850,94 доларів США та 225341,87 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом у розмірі 66326,23 доларів США, заборгованість за процентами у сумі 27524,71 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 64394,32 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у сумі 160947,55 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2016 за клопотанням представника відповідачів у справі призначена судова економічна експертиза, на вирішення якої поставлені запитання, чи відповідає розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] перед АКІБ «УкрСиббанк» умовам укладеного між ними договору про надання споживчого кредиту № 11334665000 від 16.04.2008 з урахуванням внесених до нього змін на підставі додаткових угод; якщо не відповідає, то який дійсний розмір заборгованості позичальника [PERSON] по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед банком; яка реальна процентна ставка за договором про надання споживчого з урахуванням внесених до нього змін; та чи відповідає метод нарахування процентів за договором про надання споживчого кредиту з урахуванням внесених до нього змін вимогам постанови правління НБУ від 10.05.2007 №168 «Про затвердження надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», враховуючи дію законів та нормативно-правових актів. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.02.2017 № 3111/16-45 розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] за кредитом та процентами за користування кредитом перед АКІБ «УкрСиббанк», наведений у відповідних довідках-розрахунках, відповідає умовам укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту № 11334665000 від 16.04.2008 та умовам додаткової угоди №1 від 05.03.2009 та додаткової угоди №2 від 08.06.2010. Реальна процентна ставка за договором про надання споживчого кредиту з урахуванням внесених до нього змін розрахунково складає 15,19%. «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджені постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 №168, не містять вимог щодо методу нарахування процентів за користування кредитом. Метод нарахування процентів «факт/360» за умовами договору про надання споживчого кредиту та додатковими угодами до нього відповідає вимогам Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №255. У відповідності до положень ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У відповідності до положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинної на час укладення оспорюваного договору, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. За приписами ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що 16.04.2008 між банком та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримала від банку в кредит грошові кошти у сумі 90000,00 доларів США. Оспорюваний договір про надання споживчого кредиту містить усі істотні умови, а саме: сторонами визначено розмір кредиту, ставку процентів за користування кредитними коштами, строк користування кредитом, мету кредитування, умови дострокового повернення кредитних коштів, тощо. Крім того, у додатку № 2 до договору, який підписано позичальником, наведені розрахунки орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості супутніх послуг з оформлення договору про надання кредиту. Отже, сторони оспорюваного правочину дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору про надання споживчого кредиту. Посилання позивача за зустрічним позовом на несправедливі по відношенню до позичальника умови договору не знайшло свого підтвердження матеріалами справи, оскільки законом України «Про захист прав споживачів» та Цивільним кодексом України передбачена можливість зміни відсоткової ставки. Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що до жовтня 2013 року [PERSON] частково виконувала свої зобов'язання за кредитним договором. З огляду на викладене, відсутні підстави для визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту № 11334665000 від 16.04.2008. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню, з відповідачів на користь банку підлягає солідарному стягненню борг у розмірі 93850,94 доларів США та 225341,87 грн. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по 1827,00 грн. з кожного. З викладеного,

Outcome: approved