Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 959,08 грн. боргу за спожиту електричну енергію, внаслідок не виконання останнім зобов'язань по оплаті наданих послуг. В судове засідання з'явився представник позивача та підтримав заявлені вимоги. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, суду пояснив, що він договір з позивачем не підписував, отже договір є недійсним, позивачем було не вірно вказано його розрахунковий рахунок в книжці по оплаті послуг, внаслідок чого, кошти за сплату електроенергії поступили на інший рахунок. Також зазначив, що він неодноразово звертався до позивача зі скаргами на несправність лічильника, борг виник внаслідок несправності лічильника. Враховуючи вказане, він вважає, що боргу у нього не має. Представник позивача додатково пояснив, що рахунок відповідача було виправлено і кошти були зараховані на його особистий рахунок, проте все рівно він має заборгованість. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (стаття 714 ЦК України). 25 квітня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Миколаївобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до якого відкрито особовий рахунок 640173. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 42 Правил Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року №1357 передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. А пунктом 20 Правил передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду вноситься на пізніше 10 числа наступного місяця. За положеннями ч. 1 та ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів того, що договір від 25.09.2014 року відповідач не підписував, клопотань про призначення почеркознавчої експертизи [PERSON] протягом судового засідання не заявлено. Отже, суд вважає, що між сторонами виникли зобов'язальні відносини, відповідно до яких позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання електричної енергії, а відповідач повинен за них сплачувати. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, за період з 01.01.2016 року по 31.08.2017 року [PERSON] спожито електроенергії на 3131,71 грн., а сплачено лише 2166,05 грн., отже заборгованість відповідача становить 959 грн. 08 коп. Зазначене підтверджується випискою по рахунку споживача, довідкою про платежі та актами звірки контролерів в яких зазначено кількість спожитої електроенергії за період, які підписані споживачем [PERSON] Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано доказів того, що лічильник був несправний та він звертався до позивача про зняття лічильника. Натомість в матеріалах справи міститься акт технічної перевірки в якому зазначено про пошкодження лічильника, судом також було оглянуто фотографію пошкодженого лічильника, відповідно до якої останній був пошкоджений навмисно (пробитий цвяхом), відповідач не заперечував того факту, що лічильник пошкодив саме він. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved