Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на 1\\2 частину трикімнатної [ADDRESS] за правом спільного сумісного майна подружжя. Вказує, що він перебував у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з 1969 року по 1981 рік. Під час шлюбу, в 1970 році, вони придбали кооперативну квартиру в ЖБК «Радіст» і внесли перший пайовий внесок в сумі 2824,00 карб., що склала майже половину вартості квартири. Членом кооперативу була дружина. У 1981 році вони розірвали шлюб і домовились, що половина вказаної квартири буде належати йому, оскільки повну вартість квартири в сумі 6207,29 карб. після розірвання шлюбу він вносив особисто із своїх коштів. У 2013 році колишня дружина оформила право власності на всю квартиру на себе, чім порушила його право на частку квартири. У 2013 році власниця квартири [PERSON] померла і в квартирі на теперішній час мешкає відповідачка, її дочка, яка прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вона є відповідачем по справі. Відповідачка проти позову не заперечувала. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є [ADDRESS], яка розташована в будинку ЖБК «Радіст», яка належить на праві особистої приватної власності [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності від 03.09.2013 року. Відповідно до довідки ЖБК «Радіст» членом кооперативу на вказану квартиру була [PERSON]. Перший пайовий внесок в суму 2824,00 карб. внесені у 1970 році. Позивач [PERSON] і [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбу з 1969 року. Їх шлюб розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.05.1981 року. Відповідно до ст. 146 ЖК Української ССР, який діяв на час розірвання шлюбу у 1981 році, поділ квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі. Поділ квартири провадиться за згодою між колишнім подружжям, а в разі відсутності згоди - за рішенням суду. Як вбачається з рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.05.1981 року із заявою про розірвання шлюбу звернувся [PERSON]. а дружина [PERSON] подала зустрічний позов про розподіл майна, втому числі і вказаної спірної кооперативної квартири і паєнагромадження. Але, в ході судового розгляду подружжя уклали угоду про розділ майна, за якою [PERSON] залишився у власність автомобіль «Жигулі», а він відмовився від розділу кооперативної квартири і паю, які залишились у власності [PERSON], про що сторони подали до суду заяву. Рішенням суду від 12.05.1981 року зустрічна заява про розподіл майна, в тому числі і спірної кооперативної квартири і паю, у звязку з цим залишена без розгляду. Таким чином, ще у 1981 році сторони добровільно розділили належне їм майно. Згідно цього розділу позивач [PERSON] отримав у власність автомобіль «Жигулі», а паєнагромадження і квартира залишились у власності [PERSON], а тому власником квартири є [PERSON], а позивач немає права вимагати визнання за ним права власності на вказану квартиру. 25.11.2013 року [PERSON] померла, спадкоємцем після неї за заповітом є [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, оскільки вона є дочкою померлої [PERSON]. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~ подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки позивач не надав суду доказів того, що він має право на часту спірної квартири і предявив позов до неналежного відповідача, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed