Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області по актовому запису №549. Від спільного проживання у шлюбі мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. В останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Він вважає, що на даний час ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.109, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved