Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування вимог позивач вказав на наступне. 15.09.2019 року у м. Тернопіль по вул. Генерала Шухевича сталась ДТП за участю транспортних засобів марки «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2019 р. по справі № 607/22824/19 - ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі договору укладеного у формі полісу № 196063474 від 27.06.2019 р. в ПрАТ «УПСК». 29.10.2019 року ПрАТ «УПСК» виплатило власнику ТЗ «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 71200 грн. 00 коп. Відповідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопольської області від 28.11.2019 р. по справі № 607/22824/19 зазначено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що у позивача виникло право регресу до відповідача у розмірі суми виплаченого страхового відшкодування, а саме в сумі 71200 грн. 00 коп. [PERSON] у добровільному порядку не повернув грошові кошти позивачу, а тому Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» просить суд стягнути з відповідача 71200 грн. - суму виплаченого страхового відшкодування та понесені судові витрати, зокрема: 2102,00 грн. - судового збору та 7000,00 грн. - витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання в якому просить розгляд справи проводити без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 15 вересня 2019 року біля 15 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «BMW Х1», номерний знак « [NUMBER] », по вул. Шухевича в м. Тернополі, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху та дорозі, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf» р.н.з. [NUMBER] під керування водія [PERSON] . Внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3. (б), 12.1, 11.3, 13.1, 13.3 ПДР України. Крім цього, [PERSON] 15 вересня 2019 року о 15 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Шухевича, 1 керуючи автомобілем марки «BMW X1», номерний знак [NUMBER] , будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та залишення ним місця ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/22824/19 від 28 листопада 2019 р. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, вина [PERSON] встановлена та не підлягає доказуванню. 02 жовтня 2019 року до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON] - власник пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі договору укладеного у формі полісу № 196063474 від 27.06.2019 р. в ПрАТ «УПСК». Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була завдана матеріальна шкода розмір якої згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] від 23.09.2019 р. складає 83765,06 грн. 15 жовтня 2019 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування відповідно до якої сторони погодили, що сума страхового відшкодування складає 71200 грн. 00 коп. 29 жовтня 2019 року ПрАТ «УПСК» виплатило власнику ТЗ «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 71200 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 7628 від 29.10.2019 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишивмісце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядкуогляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживаннялікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь,наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять доофіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідачу було направлено претензію № 5146/17 від 09.12.2019 року щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповідач вказану претензію не отримав. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПрАТ «УПСК». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 71200,00 грн. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору. Щодо вирішення позовних вимог про витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 21 травня 2019 року між ПрАТ «УПСК» та Адвокатським бюро «Юхименко та партнери» укладено Договір № 1/05 про надання правової допомоги. Із Акту про надання правової допомоги № 31 до Договору про надання правової допомоги № 1/05 від 21.05.2019 року вбачається, що позивач прийняв правничі послуги у вигляді підготовки та складання позовної заяви до [PERSON] , загальна кількість часу, витраченого на надання правових послуг складає 7 год., виконані роботи: правовий аналіз наявних доказів (документів) по справі, формування та узгодження правової позиції з клієнтом, написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками до суду та стороні, загальна вартість послуг складає 7000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 9005 від 11 січня 2020 року, на рахунок АБ «Юхименко та партнери» перераховано 7000,00 грн. за надання правової допомоги згідно акту № 31 від 09.01.2020 року (до договору № 1/05 від 21.05.2019). Разом з тим, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Outcome: approved