Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.03.1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 20.08.2009 року шлюб між ними було розірвано. Позивач вказує, що відповідач обіцяв допомагати матеріально в утриманні дитини, однак матеріальна допомога мала нерегулярний характер. Позивач зазначає, що оскільки добровільно відповідач відмовляється сплачувати аліменти, вона змушена звернутись до суду. Як вказує позивач, відповідач, в свою чергу, більше нікому не сплачує аліментів, інших дітей не має, у звязку із чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача судовий збір; допустити негайне виконання рішення суду. Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу слухати без її участі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1997 року. Шлюб було розірвано 20.08.2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу. Сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане 28.04.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 433. В той час, спільна дитина сторін мешкає разом з позивачем та перебуває повністю на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками за №№ 695,696 від 13.08.2015 року, виданими ОСББ «Карбишева,6». Спору про місце проживання дитини між сторонами не має. Відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає в добровільному порядку, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, за умов якого остання позбавлена можливості самотужки забезпечити дитині належний догляд та утримання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2015 року - 1286 гривні, з 1 вересня 1455 грн. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальне становище малолітньої дитини, необхідність у забезпеченні їй належного утримання, догляду та турботи, яку дитина отримує від того із батьків, з ким вона проживає та який забезпечує її всім належним та необхідним, чого вона потребує у відповідному віці (належний догляд, лікування, виховання, спілкування, навчання, тощо), матеріальний стан позивача, матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи обовязок батька на утримання дитини для збереження того рівня життя, який би вона мала при сумісному проживанні з обома батьками, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги розяснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved