Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку № 314 по вулиці 40 років Перемоги в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 31 січня 2014 року. В обґрунтування позову вказує, що 31 січня 2014 року помер син позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частини житлового будинку № 314 по вулиці 40 років Перемоги в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області, що належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [INFO] у своєї матері [PERSON], яка вела з ним спільне господарство. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право власності на спадщину, ї й було відмовлено у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація на майно померлого і рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача по справі (а.с.19) у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву за вих. № 343 від 23.11.2016 року про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують, так як на момент смерті [PERSON] з ним проживала позивачка (а.с.25). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії ЯЦ № 366677 від 02.02.1951 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач по справі [PERSON] являється матірю [PERSON] (а.с.5). 31 січня 2014 року в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області у віці 63 років помер син позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 557246, виданим виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 13.09.2016 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частини житлового будинку № 314 по вулиці 40 років Перемоги в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області, що належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12). Згідно копії довідки виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 26 від 08.09.2016 року, за вищезазначеним житловим будинком за адресою: вулиця 40 років Перемоги, 314, село Старовірівка Шевченківського району Харківської області, значиться земельна ділянка розміром 0,45 га, яка знаходиться в комунальній власності сільської ради (а.с.7). Позивач по справі є єдиною спадкоємицею після смерті сина, так як останній був неодружений та не мав дітей. Крім того, згідно довідок виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 490 від 25.10.2016 року та № 536 від 29.11.2016 року [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [INFO] у своєї матері [PERSON], яка вела з ним спільне господарство. Проте зареєстрованим спадкодавець значився за адресою: вулиця 40 Років Перемоги, 314«Б» в селі Старовірівка Шевченківського району (а.с.10,29). Свідок по справі [PERSON] (сусідка позивачки) у судовому засіданні пояснила, що фактично це одне домоволодіння яке розташоване на одній земельній ділянці, позивачка і її померлий син син проживали спільно. Згідно рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 18 жовтня 2016 року, 2 обєкта нерухомого майна за адресою: село Старовірівка Шевченківського району Харківської області, вулиця 40 років Перемоги за № 314 та № 314«Б» було обєднано в одне з поштовою адресою: вулиця 40 років Перемоги, буд. № 314, село Старовірівка Шевченківського району Харківської області (а.с.8). При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право власності на спадщину, останній було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація на майно, що підтверджується копією листа приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 297 від 26.10.2016 року в матеріалах справи (а.с.14). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги.. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивачка і її померлий син були зареєстровані в одному домоволодінні і мешкали спільно, що підтверджується як письмовими доказами довідками сільради і поясненями свідка, позивача вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК не відмовилась від неї. На підставі вищевикладеного, а також оскільки позивач по справі являється матірю спадкодавця та проживала з ним на момент його смерті, суд вважає належним задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved