Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра»( далі- Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,9 кв.м., що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] і перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра» за договором іпотеки № 6/4/34/2007/980-1/207 від 13.11.2007 р. , шляхом продажу позивачем від свого імені, на умовах та в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», у будь-який спосіб покупцеві із застосуванням процедури продажу за ціною, встановленою субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижче нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням позивачеві повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивач також просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.11.2007 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» і [PERSON] укладено кредитний договір № 6/3/34/2007/840-К/206. У забезпечення зобовязання за кредитним договором між позивачем і [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно- квартиру 52 по вул.Власенка, 3 в м. Харкові, що належала йому на праві власності.В подальшому, у провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова перебували справи щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав у [PERSON] спірну квартиру, визнання договору іпотеки недійсним.Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.11.2011 р. відмовлено [PERSON], [PERSON] до ПАТ КБ «Надра», [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки та зазначено, що перехід права власності на квартиру за позивачами не позбавляє дійсності іпотечного договору і власники набувають статус іпотекодавця з покладанням на них прав і обовязків за іпотечним договором.Як зазначає позивач, відповідач [PERSON], який отримав кредит у сумі 56\~385,28 доларів 28 центів на придбання у власність квартири [ADDRESS], зобовязався щомісяця здійснювати погашення по кредиту та відсоткам за користування кредитом, але добровільно не виконує умови договору, у звязку з чим станом на 06.10.2014 р. виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та пене. У загальній сумі 1\~372\~801 грн. 58 коп., яка відповідачем не погашається. У звязку з наведеним позивач просив позов задовольнити і, в рахунок погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру шляхом продажу позивачем предмету іпотеки, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, завчасно, в тому числі через оголошення у пресі, про причини неявки суд не сповістили, заперечень не надали. За таких обставин відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 листопада 2007 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/3/34/2007/840-К/206, за умовами якого банк надав відповідачу кошти в розмірі 56385,28 доларів США зі сплатою 12,39% річних із кінцевим терміном погашення до 12 листопада 2026 року для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 742 від 13.11.2007 р., згідно якого [PERSON] придбає у власність нерухоме майно-квартиру 52 по вул.Власенка, 3 в м. Харкові. З метою забезпечення виконання кредитного договору 13.11.2007 р. між банком і [PERSON] укладено іпотечний договір № 6/4/34/2007/980-1, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку банку належну йому на праві власності трикімнатну квартиру загальною пл. 50,9 кв.м. № 52, що розташована по вул.Власенка, 3 в м. Харкові. У відповідності з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. За вимогами з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Наявними у справі доказами підтверджується, що у [PERSON] перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором станом на 06.10.2014 р. в сумі 1372801,58 грн., з яких заборгованість за кредитом у перерахунку на гривні складає 718688,49 грн., заборгованість за відсотками-550504,88 грн., заборгованість за пенею-103608,21 грн. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Згідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. За правилами ч. ч. 1, 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателем за цим договором. Згідно з п. 5.3 договору іпотеки звернення стягнення відбувається на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, передачею іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, якщо відповідне застереження міститься в іпотечному договорі. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, внаслідок наявності простроченої заборгованості [PERSON] в сумі 1372801,58 грн , ПАТ КБ «Надра», за своїм вибором, має право звернути стягнення на предмет іпотеки.При цьому, згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, якою допускається продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Позивачем надано рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.11.2011 р. за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ КБ «Надра», [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки. Як вбачається з рішення суду, 04.03.2010 р. судом було поновлено право [PERSON] на приватизацію спірної квартири, визнано частково недійсним свідоцтво про право власності в частині належності квартири лише [PERSON] та зобовязано видати нове свідоцтво про право власності на імя [PERSON], [PERSON] щодо ? частки квартири на кожного із співвласників. В подальшому, договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 13.11.2007 р. між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] на підставі довіреності , та [PERSON]визнаний недійсним заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.06.2011 р. Позивачі намагалися розпорядитися квартирою, але на підставі укладеного договору іпотеки на спірне житло накладено арешт. У позові [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено. Рішення набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.05.2012 р. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. З огляду на викладене, позовні вимоги є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі-3654 грн. Зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів- Крюкеліс А.В., [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved