Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

\~\~ \~\~Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк»», звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до [PERSON] про стягненя\~\~\~\~\~\~заборгованості посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 09.09.2010 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 9000,00 гривень у вигляді вста-новленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з тим, що відповідач не виконує свої зобовязання за Кредитним договором, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, яка станом на 10.08.2017 року становить 35676,38 грн. і складається з : - 15381,56 грн. - тіло кредиту; - 7318,73 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом; - 10801,02 грн.- нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); -1675,07грн.- штраф ( процентна складова) та судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі й просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки представника позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~ Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 09.09.2010 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 9000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Згідно зіст. 611 ЦК Українив разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). \~Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. \~\~\~\~\~\~\~ Заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 10.08.2017 року становить 33501,31 грн., що складається з: - 15381,56 грн. - тіло кредиту; - 7318,73 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом; - 10801,02 грн.- нараховано пені. Вказана заборгованість відображена в розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.09.2010 року ( а.с. 5-7). \~\~\~\~\~\~На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. \~\~\~\~\~\~ Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 1675,07 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушеннястроків виконання грошових зобовзань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафу необхідно відмовити з зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. \~\~\~\~\~\~\~ \~Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~\~понесені\~\~нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених відповідачем, складає 1600,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: (33501,31 грн. *100% : 35676,38 грн. ціни позову), тобто 93,90%від суми сплаченого судового збору, що складає 1\~502,40 грн. (93,90%* 1600 грн.:100%). \~ \~\~\~\~

Outcome: partial