Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4\~572,00 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 218,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2012 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/0932364 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Benz 2222L», реєстраційний номер [NUMBER]. 29.06.2012 року в м. Харкові на вул. Сумській, 49, [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes Benz 2222L», реєстраційний номер [NUMBER] здійснив наїзд на рекламний щит стаціонарний «Лайтбокс», що належить ТОВ «[PERSON] Група». Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] 26.06.2013 року ТОВ «[PERSON] Група» звернулась до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди третя особа, ТОВ «[PERSON] Група» зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності ) рекламний щит стаціонарний «Лайтбокс», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 49), згідно з звітом про визначення вартості матеріального збитку від 01.07.2013 року вартість матеріального збитку становить 7\~928,00 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 12.12.2013 року було складено Страховий акт № 85199, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склало 6\~097,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 38037 від 16.12.2013 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6\~097,00 грн. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, повязані з цим страховим випадком складають 6\~097,00 грн. 06.02.2014 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] була укладена мирова угода, відповідно до якої [PERSON] визнав суму боргу в розмірі 6\~097,00 грн. та зобовязався погасити дану суму боргу, відповідно до графіку платежів, до 25.02.2015 року. На даний час [PERSON] було погашено АТ «ПРОСТО-страхування» за мировою угодою лише 1\~525,00 грн., однак даних грошових коштів не достатньо для погашення боргу. Таким чином [PERSON] повинен відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування»: 6\~097,00 грн. 1\~525,00 грн. = 4\~572,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 24.12.2014 року, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, та у випадку неявки у судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Справа знаходиться у провадженні суду з 28.10.2015 року , неотримання відповідачем повістки про явку у судове засідання ,тягне за собою порушення строків розгляду справи. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2012 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/0932364 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Benz 2222L», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). 29.06.2012 року в м. Харкові на вул. Сумській, 49, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes Benz 2222L», реєстраційний номер [NUMBER] здійснив наїзд на рекламний щит стаціонарний «Лайтбокс», що належить ТОВ «[PERSON] Група». Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] 26.06.2013 року ТОВ «[PERSON] Група» звернулась до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди третя особа, ТОВ «[PERSON] Група» зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності ) рекламний щит стаціонарний «Лайтбокс», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 49), згідно з звітом про визначення вартості матеріального збитку від 01.07.2013 року вартість матеріального збитку становить 7\~928,00 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 12.12.2013 року було складено Страховий акт № 85199, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склало 6\~097,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 38037 від 16.12.2013 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6\~097,00 грн. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, повязані з цим страховим випадком складають 6\~097,00 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 06.02.2014 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] була укладена мирова угода, відповідно до якої [PERSON] визнав суму боргу в розмірі 6\~097,00 грн. та зобовязався погасити дану суму боргу, відповідно до графіку платежів, до 25.02.2015 року. На даний час [PERSON] було погашено АТ «ПРОСТО-страхування» за мировою угодою лише 1\~525,00 грн., однак даних грошових коштів не достатньо для погашення боргу. Таким чином [PERSON] повинен відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування»: 6\~097,00 грн. 1\~525,00 грн. = 4\~572,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved