Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду було розірвано. З березня 2016 року вони з відповідачем стали проживати окремо, відповідно з цього часу дитина проживає з нею, та станом на день подачі позову відповідач бачився із сином лише 3 рази. Зазначає, що рішеннями Червоноградського міського суду було присуджено до стягнення з відповідача аліментів, в жодне із засідань по справах відповідач не з`являвся, аліменти замість нього сплачують його батьки, сам він від сплати аліментів ухиляється. Ствердила, що востаннє відповідач бачився із сином 31.03.2018 р., проте представився йому лише по імені. На даний часвідповідач припинив підтримувати будь-які відносини з дитиною, останній не цікавиться її життям, участь у вихованні дитини не бере, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить в позові відмовити. Зазначає, що твердження позивачки щодо його ухилення від сплати аліментів є безпідставними, оскільки відсутня заборгованість, більше згідно квитанцій про сплату аліментів платником зазначений він, а не його батьки. Стверджує, що позивачка формально створює своєю поведінкою йому перешкоди у спілкуванні із сином, зокрема на телефонні дзвінки не відповідає та ігнорує подарунки, які він передає дитині. Не часті зустрічі із сином пояснює своєю постійною зайнятістю на роботі за кордоном. Заперечує, що тверджень позивачки щодо можливості його відмови від батьківства. Жодна із підстав позбавлення батьківських прав зазначених у ст. 164 СК України, не має ніякого відношення до його спілкування із сином, а також способу життя. Вважає, що позбавлення його батьківських прав не буде сприяти позитивному впливу на долю дитини і не буде відповідати її інтересам. Позивачкою було подано відповідь на відзив, мотиви якого зводяться до підставності позбавлення відповідача батьківських прав, та підтвердження самим відповідачем того факту, що більшість свого часу він перебуває за кордоном, так як відзив на позовну заяву до неї надійшов рекомендованим листом з Російської Федерації. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, та просять позов задовольнити. Перша суду пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною та станом його здоров`я. Від народження сина вони всі разом проживали близько 8 місяців, в подальшому відповідач їх покинув. В 2018 році відповідач захотів з сином зустрітись, вони зустрілись на вулиці та поспілкувались, проте останній не представився синові, що він є його батьком. Представник позивачки додатково пояснив, що дитина батька не знає, зустріч в березні 2018 р. була випадковою, останній не виконує свої батьківські обов`язки, постійно знаходиться в Російській Федерації та має там іншу сім`ю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився. Представник третьої особи подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, при цьому підтримала рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 13.11.2018 р. за №213 про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.01.2015 року, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.02.2018 р. було розірвано. Як видно з копії свідоцтва серії [NUMBER] від 08.08.2015 р., сторони є батьками [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.05.2018 р. змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14.06.2016 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2016 року до повноліття дитини. Вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Згідно копії розрахунку заборгованості Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 16.02.2018 р. у виконавчому провадженні, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , станом на 16.02.2018 р. становить 66,64 грн.. Позивачкою двічі (26.01.2018, 07.09.2018 рр.) скеровувались скарги щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] Відповіддю виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 17.04.2018 р. стверджується, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідачу було наголошено про належне виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідач заперечив наведені факти у скарзі, та пояснив, що не зловживає спиртними напоями та не вживає наркотиків. Приймає і хоче приймати участь у вихованні та утриманні сина. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 13.11.2018 р. № 213 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] .. Позивачка перебуває в новому зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , та її прізвище після державної реєстрації даного шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до акту №918 від 30.10.2018 р., позивачка із своїм новим чоловіком та своїм сином [PERSON] , [INFO] , разом проживають за адресою: [ADDRESS] . До реєстрації даного шлюбу позивачка разом з сином проживала із своїми рідними за адресою [ADDRESS] , що стверджується актом обстеження умов проживання від 23.03.2018 р. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою ЗДО ясла-садок №16 Червоноградської міської ради Львівської області від 19.03.2019 р.,дитина[PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад дошкільної освіти, виховується у повній сім`ї (мама вийшла вдруге заміж). Біологічний батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, участі у вихованні дитини не приймає. Позивачка бере активну участь у вихованні сина. Свідок [PERSON] , яка є хресною матір`ю позивачки, пояснила, що відповідача вона бачила востаннє у 2015 році. Останній перебуває за кордоном, до сина не приходить та не цікавиться його життям. Позивачка живе із новим чоловіком, який дбає про її сина, а дитина вважає його батьком. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, пояснила, що відповідача бачила один раз на весіллі, та ще пару разів під час вагітності позивачки. Останній дитиною не цікавиться. Свідок [PERSON] , який є чоловіком заявниці, пояснив, що вони із позивачкою та її дитиною проживають разом близько півтора року. Дитина називає його батьком і свого біологічного батька не знає. Зазначив, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, також не цікавляться життям дитини батьки відповідача (дідусь та бабуся). Свідок [PERSON] , який є батьком позивачки, пояснив, що відповідач разом із позивачкою жили у нього після шлюбу. До виповнення дитині одного року відповідач поїхав. Останній не цікавиться життям дитини. Новий чоловік позивачки любить дитину, а дитина називає його татом. Зі змісту позовної заяви та пояснень учасників справи вбачається, що матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на позивачку, відповідач цими питаннями тривало й умисно не переймається. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька і не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема не проводить час з дитиною, не цікавиться навчанням сина, не створює жодних умов для нормального спілкування з дитною чи отримання сином доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд не погоджується із рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 13.11.2018 р. № 213 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» щодо недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, у зв`язку із його не обґрунтованістю (ч.6 ст. 19 СК України). Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь позивачки у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved