Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнила та остаточно просить визнати за нею право власності на 5/6 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18, а саме: на 1/3 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22 січня 1987 року та на 3/6 частини вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 24 червня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 10 листопада 1965 року батько позивача - [PERSON] придбав житловий будинок № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області, реєстр № 11, та потім добудував його. При цьому, відповідно до норм законодавства, що діяло на час укладення вказаного договору, виникнення права власності на житловий будинок в сільській місцевості не було повязано з отриманням правовстановлюючого документу та його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. Згідно матеріалів архівної справи Бюро технічної інвентаризації на земельній ділянці за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18, розташований житловий будинок літ. «А-1», 1947-1981 року забудови, загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сараї літ. «В», «Д», «Е», «Ж», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «У», літня кухня літ. «Б», огорожа № 1-3, свердловина літ. «К», навіс літ. «З» право власності на вказаний будинок не зареєстровано; головою вказаного домогосподарства значиться [PERSON]. Отже, [PERSON] набув право власності на житловий будинок № 18 за вищевказаною адресою, оскільки придбав та добудував його, зареєстрував спірний житловий будинок в Погосподарській книзі.22 січня 1987 року [PERSON] помер. Після його смерті будинок успадкували по 1/3 частці кожна дружина померлого матір позивача [PERSON] та діти померлого позивач по справі та її сестра [PERSON], оскільки вони були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на час смерті. Проте спадкоємці право власності на спадкове майно не оформили, правовстановлюючі документи не отримали. 16 квітня 2004 року померла мати позивача. Спадкоємцями після її смерті залишилися її діти - позивач по справі та її сестра [PERSON], які фактично прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] по 1/6 частини спірного житлового будинку кожна. Проте, [PERSON] свої спадкові права після смерті матері у встановленому законом порядку не оформила. 24 червня 2015 року [PERSON] померла. Єдиною спадкоємицею другої черги після її смерті залишилася сестра померлої позивач по справі, спадкоємців першої черги не було: шлюб з чоловіком був розірваний, дітей у [PERSON] не було, її батьки померли. Позивач прийняла спадщину після смерті сестри та отримала свідоцтво про право на частину спадщини земельний пай. Проте позивачу було відмовлено в оформленні права власності на житловий будинок № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок відсутні, право власності на нього ані за батьком, ані за матірю ані за сестрою позивача не зареєстровано. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. 28 вересня 2017 року позивачем до позову долучені додаткові письмові докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не зявився, подав суду заяву, просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності. Представник Роганської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 листопада 1965 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений секретарем Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, реєстр № 11, відповідно до умов якого [PERSON] придбав у [PERSON] домоволодіння в селі [PERSON] [PERSON] сільської ради. Рішенням [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 06 вересня 2010 року про упорядкування адреси обєктів в звязку з уточненням розташування вулиць, провулків та вїздів не в селі [PERSON], а в селі [PERSON], не в селі Пономаренки, а в селі Борове, упорядковані адреси обєктів відповідно до адміністративно територіального устрою України не в селі [PERSON], а в селі [PERSON] назвами таких вулиць, зокрема вулиця Гагаріна. Згідно архівних матеріалів Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18 не зареєстровано; станом на 14 квітня 2016 року за вказаною адресою розташовано житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 52,0 кв.м., житловою 16,80 кв.м., сараї літ. «В», «Д», «Е», «Ж»; погріб літ. «Г», вбиральня літ. «У», літня кухня літ. «Б», огорожа № 1-3, свердловина літ. «К», навіс літ. «З», про що свідчить лист КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № Л-1345 від 29 квітня 2016 року. Технічний паспорт на житловий будинок № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 14 квітня 2016 року на імя [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником житлового будинку № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, оскільки останній придбав вказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, реєстрація права власності на житловий будинок на момент придбання нерухомості та на час смерті [PERSON] не була обовязковою, при цьому суд також враховує, що вказані обставини встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. 22 січня 1987 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІІ-ВЛ № 351889, видане [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області 22 січня 1987 року, запис № 04 від 22 січня 1987 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишилася його дружина [PERSON] та діти померлого [PERSON] та позивач по справі [PERSON]. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС № 658399, що видано 07 березня 1950 року [PERSON] сільським ЗАГС, де вказано, що 07 березня 1950 року одружились [PERSON] та [PERSON], дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Логачева», запис №12 від 07 березня 1950 року. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 838744, що видано 18 серпня 1956 року Харківським районним бюро ЗАГС, де вказано, що [PERSON] народилася 09 жовтня 1942 року, її батьками записано батько - [PERSON], мати - [PERSON], запис № 554 від 18 серпня 1956 року; свідоцтвом про припинення одруження № 000265, що видано 31 січня 1968 року Харківським районним бюро ЗАГС, де вказано, що 31 січня 1968 року припинено одруження між [PERSON] та [PERSON], дружині після припинення одруження залишено прізвище «Лелюк», запис № 68 від 31 січня 1968 року. Родинний звязок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ № 328817, що видано повторно 08 лютого 1978 року [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народилася 25 січня 1945 року, її батьками записано батько - [PERSON], мати [PERSON], запис № 91-11 від 16 лютого 1945 року; свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0505018, що видано 10 лютого 1968 року [PERSON] сільським ЗАГС, де вказано, що 10 лютого 1968 року одружилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дружині після реєстрації одруження присвоєно прізвище «Овчаренко», запис № 4 від 10 лютого 1968 року. Відповідно до інформації виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області № 1319 від 06 грудня 2016 року, [PERSON], який помер 22 січня 1987 року був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з ним на момент смерті були зареєстровані та проживали його дружина - [PERSON], дочки: [PERSON] і [PERSON] та онук померлого [PERSON]. [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 795/02.14 від 23 березня 2016 року, [PERSON] відмовлено в оформленні права на спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 22 січня 1987 року та запропоновано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, який підтверджує право власності за спадкодавцем та відсутня реєстрація права власності на вказаний житловий будинок. Спадкодавець [PERSON] помер у 1987 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] розповсюджується дія саме цього закону. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкоємці [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлого 22 січня 1987 року та кожна з них отримала по 1/3 частини житлового будинку № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, оскільки вони були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті, при цьому частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Вказані обставини були також встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року. [PERSON] померла 18 квітня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ 435963, видане 21 квітня 2004 року [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області, запис № 17 від 21 квітня 2004 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися її діти - [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час її смерті. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом встановлено, що спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] складається з 1/3 частини житлового будинку № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна; визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння № 18 за вищевказаною адресою в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 18 квітня 2004 року; інша 1/6 частка у спадщині після смерті [PERSON] залишилася відкритою. Також судом встановлено, що [PERSON] померла 24 червня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 503852, видане 01 липня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 24 від 01 липня 2015 року. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишилася її сестра позивач по справі. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про їх народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю та 3/6 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18, (1/3 частка вказаного житлового будинку належить [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], 1/6 частка після смерті матері [PERSON]). [PERSON] прийняла спадщину після смерті сестри, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 16 лютого 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину № 3-106 від на земельну ділянку площею 0,4476 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Веселівській сільській раді Харківського району Харківської області, кадастровий номер: 6325180500:01:002:0871, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53304862, сформована 16 лютого 2016 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Право власності на спадщину у виді 3/6 частини житлового будинку № 18 за вищевказаною адресою, позивач не оформила, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна. Також суду надано: будинкова книга для реєстрації громадян [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, розпочата 28 вересня 1998 року, закінчена 25 січня 2001 року, де вказано, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]; інформація № 180 та № 181, надана виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 01 квітня 2016 року; фотокопії матеріалів цивільної справи №635/4701/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом; лист [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 01-16/2387 від 21 серпня 2015 року щодо надання відомостей для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], померлої 24 червня 2015 року; копія ухвали суду від 02 листопада 2016 року та рішення суду від 12 грудня 2016 року по цивільній справі №635/4701/16-ц; свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 184135, видане 12 березня 1999 року [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] помер 10 березня 1999 року, запис № 15 від 12 березня 1999 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті батька - [PERSON], який помер 22 січня 1987 року у виді 1/3 частини житлового будинку № 18 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна та матері [PERSON], яка померла 18 квітня 2004 року, але не оформила свої спадкові права, у виді 1/6 частини житлового будинку № 18 за вищевказаною адресою; [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, відповідач не заперечував проти задоволення вимог позивача, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 24 червня 2015 року - на 3/6 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та визнає за [PERSON] право власності: в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22 січня 1987 року на 1/3 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Лелюки, вулиця Гагаріна, 18; в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 24 червня 2015 року - на 3/6 частини вказаного житлового будинку, а всього - на 5/6 частини житлового будинку № 18 за вищевказаною адресою.

Outcome: approved