Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.03.2011 у розмірі 34751,24 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 31.03.2011 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31 березня 2018 року заборгованість відповідача становить 34751,24 гривень, яка складається з: 2395,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 26824,71 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3400 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1631,01 грн. - штраф (процентна складова). На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також ним не подано до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 31 березня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору, відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку (п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Умовами договору передбачено, що при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн., та 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Умовами договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах договору (п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого позивачем станом на 31 березня 2018 року нарахована заборгованість на загальну суму 34751,24 гривень, яка включає заборгованість:2395,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 26824,71 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3400 грн. - заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1631,01 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є підставними та підлягають до задоволення. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved