Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~\~ Позивач ПАТ « Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» звернувся в суд в червні 2018 року з позовом про стягнення заборгованості за договором № 10184/02 від 23.12.2011 року з [PERSON] в розмірі 25507,83 грн. \~\~\~\~ В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору ПАТ « Державний Ощадний банк України » в особі філії\~ Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом на строк дії платіжної карти. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 16 квітня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 25507,83 грн., яка складається з: 11970,69 грн. основного боргу; 10050,16 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2955,58 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 531,40 грн - три відсотка річних від суми заборгованості. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії\~ - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 25507,83 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних\~ вимогах наполягає. НЕзаперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним\~ чином\~ повідомлений\~\~ про дату\~ і час\~ судового\~ розгляду\~\~ шляхом\~ направлення судової повісти , в засідання\~ не\~ прибув. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов\~ такого висновку Матеріалами\~ справи встановлено, що 23\~грудня 2011\~року між\~АТ «Ощадбанк»\~та [PERSON]\~було укладено\~Кредитний договір\~№ 10184/02.\~Відповідач отримав\~кредит 12\~000\~грн зі\~сплатою 24\~%\~річних,\~на строк\~дії платіжної\~картки. Під час укладання Договору для можливості користуванням картрахунком Відповідачу була видана платіжна карта (а.с.32-34). \~ \~ \~ \~ Відповідно до укладеного додаткового договору №1 до договору №10184/02 від 23 грудня 2011 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та [PERSON], сторони домовились внести до договору наступні зміни, а саме пункт 1.1.4 договору передбачає, що банк встановлює клієнту кредит у сумі 12000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24 % річних за користування кредитом і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних (а.с.31). Відповідач станом на 16.04.2018 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON], (а.с.5) вбачається, що станом на 16 квітня 2018 року існує заборгованість, яка складається з: основного боргу (тіло кредиту) в розмірі 11970,69 грн. заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі 10050,16 грн. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625\~ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та 3% річних від суми заборгованості, надавши відповідний розрахунок (а.с.6-7). Наданий розрахунок суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 25507,83 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved