Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулася з позовною заявою до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що остання має статус дитини-сироти, так як її мати померла, а відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Неповнолітня [PERSON] перебуває під піклуванням громадянки [PERSON], [INFO]. До моменту позбавлення батьківських прав матері неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] в 2004 році, родина вказаної громадянки проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS], без оформлення права власності на вказане житло. 22.02.2018 року на звернення громадянки [PERSON], від імені неповнолітньої [PERSON], щодо одержання бланку заяви на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS], Петрівський комбінат комунальних підприємств надав письмову відмову у приватизації вказаної квартири, з звязку із відсутністю реєстрації місця проживання неповнолітньої [PERSON] за вказаною адресою. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом, тому позивач, як орган опіки та піклування, з метою захисту житлових прав неповнолітньої [PERSON], вимушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача також в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечив. Третя особа - [PERSON]в судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти позову не заперечила. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідачі у встановлений судом строк відзиви не надали. Враховуючи те, що представник позивача позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], має статус дитини-сироти, відповідно до розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 22.12.2017 року № 475-р (а.с.10). Мати дитини - [PERSON] рішенням суду була позбавлена батьківських прав щодо [PERSON], а [INFO] року померла, відомості про батька неповнолітньої [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, про що мається копія рішення Петрівського районного суду від 15.01.2004 року, копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) та копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України № 00017969758 від 26.04.2017 року (а.с.8). Неповнолітня [PERSON] перебуває під піклуванням громадянки [PERSON], [INFO], відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району від 24 червня 2004 року № 173 (а.с.12). З грудня 2003 року до моменту призначення опіки [PERSON] перебувала у Кіровоградському будинку дитини відповідно до розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.12.2003 року № 715-р (а.с.11). До моменту позбавлення батьківських прав матері неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] в 2004 році, родина вказаної громадянки проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS], без оформлення права власності на вказане житло. Відповідно до архівного витягу, наданого архівним відділом Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.10.2016 року № 01-75/60 (а.с.19), із рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області від 28.12.1995 року, було дозволено обмін житловою площею громадянам: [PERSON], що проживає в [ADDRESS] з громадянкою [PERSON], що проживає в [ADDRESS]. Документи, які підтверджують факт обміну та оформлення права власності громадянкою [PERSON] на квартиру відсутні. Відповідно до архівної довідки від 12.12.2016 року № 287, виданої комунальним підприємством «Олександрійське МБТІ», право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.18). Згідно листа Петрівського комбінату комунальних підприємств від 22.12.2003 року № 224 [PERSON], [INFO], прописана за адресою: [ADDRESS] Петрівського району, та гарантовано підприємством зберігання прописки до повноліття дівчинки (а.с.17). Згідно листа Петрівської селищної ради Петрівського району від 19.10.2016 року № 01-17/957/1 за даними картотеки, що була передана Петровським ККП малолітня [PERSON] внесена в реєстраційну картку матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно листа виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 27.12.2016 року № 01-17/985/2 в період з 22 грудня 2003 року по 29 лютого 2008 року Петрівський комбінат комунальних підприємств здійснював нагляд за вказаною квартирою (а.с.15). З метою захисту житлових прав малолітньої [PERSON] виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області 29.02.2008 року було прийняте рішення № 49, відповідно до якого громадянка [PERSON], [INFO], призначена опікуном над житлом за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). 22.02.2018 року Петрівський комбінат комунальних підприємств надав письмову відповідь №32 на звернення громадянки [PERSON] щодо одержання бланку заяви на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS], від імені неповнолітньої [PERSON] (а.с.20). Зазначеним листом було надано відмову у приватизації вказаної квартири, з звязку із відсутністю реєстрації місця проживання неповнолітньої [PERSON] за вказаною адресою, оскількиЗаконом України «При приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16 грудня 2009 року № 396, право на приватизацію мають особи, які зареєстровані, проживають та використовують обєкти приватизації на умовах найму. Положеннями статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено право дитини на майно. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. В Україні законодавець нормою п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України закріпив право дитини на збереження за нею права користування житлом, у якому вона раніше проживала, у випадку позбавлення батьківського піклування. Відповідно до статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи положення ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved