Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011року у розмірі 15706 грн.41 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1378.00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем 31.05.2011р. було укладено кредитний до7говір, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач не виконує свої зобов»язання належним чином, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог через припинення дії спірного договору у квітні 2014 року та пропуск строку позовної давності і також просила розглядати справу за її відсутності. В запереченнях відповідач посилалась на те, що вона вважає невірним розрахунок заборгованості, оскільки здійснивши власний розрахунок вона виявила багато невідповідностей розрахунку умовам кредитного договору, штрафні санкції у вигляді процентної та фіксованої складової є подвійним притягненням її до юридичної відповідальності, крім того, оскільки з квітня 2015 року вона припинила сплачувати щомісячні платежі, то з травня 2015 року припинилась дія договору між сторонами і позивач набув право на звернення до суду, але протягом місяця не скористався цим правом, отже пропустив строк позовної давності. Суд, дослідивши матеіали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі доводів сторін та наданих ними доказів щодо обставин справи, досліджених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 31.05.2011р. [PERSON] уклала з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір б/н, відповідно до умов якого отримала кредитну лінію у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачаєтсья з пояснень представника позивача, [PERSON] свої зобов»язання за даним договором не виконує належним чином, у зв»язку з чим у неї станом на 30.11.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 15706, 41 грн., яка складається з: 7907,71 грн.- заборгованість за кредитом; 5890,13 грн.- заборгованість за процентами, 684,46 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн.- фіксована частина штрафа, 724,12 грн.- процентна складова штрафа. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. Відповідно до вимог ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України « Про банки та банківську діяльність» за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який несвоєчасно повернув суму позики, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до довідки про умови кредитування, з якими було ознайомлено відповідача 31.05.2011р., штраф за порушення сроків платежів за будь-яким грошовим зобов»язанням становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та просрочених відсотків та комісії. Що стосується доводів [PERSON] про припинення умов договору після припинення невиконання своїх зобов»язань у квітні 2015 року та відповідно спливу строку позовної давності, то суд не приймає до уваги дані доводи, оскільки відповідно до умов договору строк дії та довідки про умови кредитування за користування кредиткою «Універсальна», термін поверненя кредиту відповідає строку дії картки, який закінчується у січні 2015 року. Припинення в одно стороньому порядку виконання зобов»язань [PERSON] не припиняють дії кредитного договору і таким чином строк позовної давності у даному випадку не сплинув. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на невірність розрахунків заборгованості, зроблений Банком, оскільки [PERSON] не зазначила конкретно в чому саме полягає неправильність даних розрахунків. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved