Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON], отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.02.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 3114,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 64116,90 грн., яка складається з наступного: 940,58 доларів США заборгованість за кредитом; 1947,81 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 54,20 доларів США заборгованість за пенею та комісією, а також 24,28 доларів США штраф (фіксована частина); 147,13 доларів США штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 3114,00 доларів США, що за курсом 20,59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року складає 64116,90 грн., за кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року та судові витрати в розмірі 641,17 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак, подав клопотання до суду від 18.02.2016 року та від 21.03.2016 року, в яких просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання поштових відправлень з повістками суду рекомендованим шляхом, що підтверджується оригіналами рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1625681 7/89425 0003612 0), що повернулося на адресу суду 31.12.2015 року з позначкою особисто вручене 26.12.2015 року, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, надісланого повторно (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1685832 9), що повернулося до суду 29.02.2016 року за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, за положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 3114,00 доларів США, яка складається з наступного: 940,58 доларів США заборгованість за кредитом, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 19366,41 грн.; 1947,81 доларів США заборгованість за відсотками, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 40105,14 грн.; 54,20 доларів США заборгованість за пенею та комісією, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 1115,97 грн., а також 171,41 доларів США штраф, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 3529,38 грн. Відповідно до п.3.3 та п. 3.2 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 8.6. Розділу І Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 5.7 Розділу ІІ «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року у розмірі 3114,00 доларів США, що за курсом 20,59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року складає 64116,90 грн. Щодо відшкодування судових витрат суд констатує наступне. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України). Відтак, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 641,17 грн. судового збору.

Outcome: approved