Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Демченка А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № ZPXRRX04890075 від 10 жовтня 2007 року в розмірі 8 136, 40 грн. та судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за договором станом на 11 листопада 2016 року вона має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника банку та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи в передбаченому п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. 10 жовтня 2007 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № ZPXRRX04890075, відповідно до умов якого банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) строковий кредит в розмірі 573,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 10,33 грн. та 74,85 грн. відповідно з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2008 року включно (а.с.10). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи заяву позичальника № ZPXRRX04890075 від 10 жовтня 2007 року (а.с.10), погодилася зтим, що вона разом із запропонованими банком умовами та правилами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також Тарифами банку становить між нею та банком кредитно-заставний договір, за умовами якого вона зобов'язалася щомісячними платежами у період з «09» по «15» число кожного місяця повертати кредит, сплачувати відсотки, винагороди та комісії, передбачені договором (а.с.10). За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк надав [PERSON] обумовлені кредитним договором кошти, натомість вона взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 11 листопада 2016 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого розрахунку становить 8 136,40 грн. і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 121,08 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 33,96 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом - 103,30 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7 014,42 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 363,64 грн. (а.с. 7-8). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № ZPXRRX04890075 від 10 жовтня 2007 року [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем - 1 378,00 гривень судового збору, в порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved