Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 31.03.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість, яка станом на 27.05.2014 року складає 24227 гривень 43 копійки, з яких: 3000 гривень - заборгованість по кредиту; 14627,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4970 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1129,88 гривень - штраф (процентна частина). Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 24227,43 гривні, а також відшкодувати понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагував, проігнорувавши виклик до суду. Згідно повідомлення Лубенського МВ УДМС в Полтавській області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. 08.07.2014 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без №, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-15). Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов»язався сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] не виконував зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 27.05.2014 року складає 24227 гривень 43 копійки, з яких: 3000 гривень - заборгованість по кредиту; 14627,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4970 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1129,88 гривень - штраф (процентна частина), що підтверджується розрахунком позивача (а.с.5-8). Згідно ч2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитним договором передбачено, що позивач має право достроково вимагати повернення усієї суми заборгованості у разі неналежного виконання відповідачем своїх обов»язків, тобто прострочення сплати заборгованості. У зв»язку з тим, що відповідач не сплачує кошти за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право достроково стягнути суму заборгованості, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с.1). Дані витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved