Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що з 27 квітня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Однак, дані шлюбні відносини фактично припинено з 2011 року, їх поновлення не можливе, через відсутність взаєморозуміння так як подружжя має різні погляди на сімейні відносини і обовязки, виховання дитини. Малолітня дитина проживає разом з позивачем. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, просила задовольнитизаявлені нею позовні вимоги та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4, 9-10 ст. 74 ЦПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи» від 16 грудня 2015 року № 1333-р, про що свідчить оголошення у пресі, а саме у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр» № 108 (5728) від 09 червня 2016 року та у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Наддніпрянська правда» № 42 (22722) від 06 червня 2016 року. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований так як судом встановлено, що з 27 квітня 2002 року сторони у справіперебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-КГ № 106541 повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 24 березня 2016 року.Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КГ № 117570 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона 21 січня 2004 року.Однак, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено з 2011 року, їх поновлення не можливе, через відсутність взаєморозуміння так як подружжя має різні погляди на сімейні відносини і обовязки, виховання дитини. Малолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON], про що свідчить копія довідки виданої органом самоорганізації населення квартальним комітетом № 13 Дніпровського району м. Херсона 01 квітня 2016 року № 54. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У звязку з вище викладеним, враховуючи положення ст. 112 СК України, суд вважає можливим задовольнити позов в частині розірвання шлюбу так як судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позов і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У звязку з чим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про розірвання шлюбу в сумі 551,2 грн. та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в загальній сумі 560 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, а також стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 551,2 грн.

Outcome: approved