Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач просить визнати за нею та [PERSON], за набувальною давністю, право власності на житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м, житловою площею 15,0 кв.м, в рівних частках кожному, посилаючись на те, що вона та неповнолітній син, [PERSON], [INFO], проживають у житловій квартирі [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м, житловою площею 15,0 кв.м, більше 10 років. Даний житловий будинок не знаходиться на балансі Сквирської міської ради та не відноситься до державного житлового фонду. Позивач проводить поточні та капітальні ремонти в житловій квартирі, сплачує комунальні послуги, обробляє земельні ділянки для обслуговування будинку, провела газ для опалення, уклала договір на водопостачання та постачання електроенергії. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивач та її неповнолітній син, [PERSON], [INFO], проживають у житловій квартирі [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м, житловою площею 15,0 кв.м, більше 10 років. Даний житловий будинок не знаходиться на балансі Сквирської міської ради та не відноситься до державного житлового фонду (а.с.3-6, 9-13). Позивач проводить поточні та капітальні ремонти в житловій квартирі, сплачує комунальні послуги, обробляє земельні ділянки для обслуговування будинку, провела газ для опалення, уклала договір на водопостачання та постачання електроенергії (а.с.7,8). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача та [PERSON], [INFO] при вселенні в житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м, житловою площею 15,0 кв.м, була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved