Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 11655,04 грн. збитків у порядку регресу. В обґрунтування позову вказав, що 05.11.2015 р. між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідності до якого був застрахований автомобіль «Мерседес» днз ВС4716ЕЕ. Згодом 10.03.2016 р. у м. Червонограда сталася ДТП за участю цього автомобіля, яким керувала відповідач, та автомобіля «Богдан DF» під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останньому було завдано матеріальних збитків. За зверненням [PERSON] ПрАТ «УПСК» виплатила йому страхове відшкодування у сумі 11655,04 грн. Вказав, що причиною ДТП була технічно несправна робоча гальмівна система автомобіля «Мерседес» днз ВС4716ЕЕ. Вважає, що має право у судовому порядку стягнути з відповідача у свою користь таку суму, покликаючись на ст. 1191 ЦК України, п. «г» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та договір про відступлення права вимоги. 04.10.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 02.12.2019 р. о 12:55 год. у залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, з без виклику сторін. Після цього, судове засідання було відкладено на 12:45 год. 13.01.2020 р. на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подав. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 05.11.2015 р. між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/688395, у відповідності до якого був застрахований автомобіль «Мерседес» днз ВС4716ЕЕ. 10.03.2016 р. о 12:30 год. на вул. Хмельницького у м. Червонограді сталася ДТП за участю вище вказаного автомобіля, яким керувала відповідач, та автомобіля марки «Богдан DF» днз ВС6360ВК під керуванням [PERSON] П., внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки останнього. Відповідно до Повідомлення про ДТП, вказана пригода сталася внаслідок порушення відповідачкою вимог ПДР України, яка на момент її настання керувала автомобілем з технічно несправною робочою гальмівною системою автомобіля, що стало безпосередньою причиною настання такої ДТП. Як видно із заяви від 29.06.2016 р., власник автомобіля марки «Богдан DF» днз ВС6360ВК ПП «Застава» звернулося до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за вище вказаним полісом. Відповідно до страхового акту від 01.09.2016 р. та платіжного доручення № 762, 02.09.2016 р. ПрАТ «УПСК» виплатив ПП «Застава» 11655,04 грн. страхового відшкодування. Листом від 29.08.2017 р. ПрАТ «УПСК» надіслало відповідачці претензію з вимогою відшкодувати збитки в порядку регресу протягом 30 днів з моменту отримання претензії. 02.08.2019 р. між ПрАТ «УПСК» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній набув право вимоги за укладеним договором страхування № АІ/688395 від 05.11.2015 р. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. «г» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що до позивача перейшло право вимоги на отримання у порядку регресу від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Богдан DF» днз ВС6360ВК внаслідок ДТП, що сталася 10.03.2016 р. Відтак позов про стягнення з відповідача збитків у сумі 11655,04 грн. є обґрунтованим. За таких обставин, приписів законодавства та міркувань позов підлягає задоволенню. Судові витрати становлять 6268,40 грн. і складаються з судового збору у сумі 768,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 5500,00 грн., які в силу приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у користь позивача.

Outcome: approved