Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 31.07.2006 року між банком та [PERSON] укладено договір кредиту, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При зміні кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківський послуг, згідно яких клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір. Зазначав, що при укладенні договору, сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначав, що відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 22 972, 95 грн., яка складається з наступного: 14 950, 40 грн. заборгованість за кредитом; 5902, 41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 550 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1070, 14 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку за договором кредиту від 31.07.2006 року суму заборгованості в розмірі 22 972, 95 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві позов підтримав, просив справу розглянути у їх відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату слухання справи, що вбачається з поштового повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 31.07.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджено його особистим підписом в заяві. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.05.2015 року прострочена заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 22 972, 95 грн. та складається з наступного: 14 950, 40 грн. заборгованість за кредитом; 5902, 41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 550 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1070, 14 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, боржником порушені терміни виконання зобовязання за договором кредиту. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Outcome: approved