Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -у період з 31 січня 2009 року по 20 липня 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] ; -відповідач покинув її на 5 місяці вагітності та з того часу вихованням, духовним та фізичним розвитком дитини не займається, матеріальної допомоги не надає; -спорів про місце проживання їх дитини ніколи не було, відповідач будь-коли не заперечував, що дитина буде проживати з нею; -весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні; -син ніколи не знав батька, не має до нього ніяких почуттів, оскільки жодного разу його не бачив; -з нею відповідач теж не спілкується; -вона проживає з сином у власному двохповерховому будинку, де для дитини забезпеченні гідні умови проживання та гармонійна атмосфера сімейного оточення з її боку та з боку членів її родини і близьких друзів; -між дитиною та її батьками склались доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей; -відповідач ніколи не здійснював нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день; -відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та їх дитини, з її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні з дитиною та прийманні участі батька у вихованні, а вищевикладені обставини свідчать про небажання виконувати відносно свого сина батьківські обов`язки, покладені на нього законом, звернулася до суду з позовом та просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.86/, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність її представника [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи неодноразово був повідомлений належним чином: шляхом направлення йому судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи у відповідності до ст.128 ЦПК України за місцем його реєстрації /а.с.22-26,28-29,37-38,61-62,79-81,/, а також через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України від 30січня 2019 року /а.с.87/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Органу опіки та піклування Хустської міської ради в судове засідання не з`явилась, надала до суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про можливість позбавлення батьківських прав відповідача. В судове засідання 20 лютого 2019 року представник 3-ої особи не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.73/, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у відсутність представника Органу опіки та піклування Хустської міської ради. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Органу опіки та піклування Хустської РДА в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи в суді була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник Органу опіки та піклування Хустської РДА надала до суду заяву /а.с.41-42/, а голова Хустської райдержадміністрації - лист /а.с.48/, згідно яких Хустська РДА вважає, що належною третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - є Служба у справах дітей Хустської міської ради, оскільки обстеження умов проживання [PERSON] та з`ясування питань безвідповідального батьківства з боку відповідача, який проживає не в Хустському районі, а в м.Хуст, не є компетенцією службі у справах дітей Хустської райдержадміністрації. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставини суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності позивача, представника позивача, відповідача та представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»: виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.150 СК України: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено наступне: Відповідач [PERSON] - є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а позивач [PERSON] - є його матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.8/. Рішенням Хустського районного суду від 9 липня 2012 року шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було розірвано /а.с.7/; неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] /а.с.9/. Згідно актів обстеження умов проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , від 20 листопада 2017 року та без дати за адресою: [ADDRESS] а встановлено, що умови проживання хороші, мати створює усі належні умови для виховання дитини, є окрема кімната для дитини, яка обладнана усіма сучасними меблями; встановлено, що дитина ніколи не бачила свого батька та не спілкувалася з ним, станом на сьогодні дитина не бажає вступати з ним у будь-які стосунки та підтримувати такі /а.с.10,20/. Як вбачається з листа класного керівника малолітньої дитини [PERSON] - за весь навчальний період батька дитини вона не бачила, з ним незнайома, з її розмови з дитиною нею встановлено, що батько ніколи не приходив до дитини і нічого йому не приносив, тому дитина не бажає вступати з батьком у будь-які стосунки та підтримувати їх /а.с.32-33/. Як вбачається з висновку психолога на учня 3-го класу [PERSON] , [INFO] , - на його малюнку відсутній батько, на запитання: «Чому його немає?», - дитина відповіла, що він поганий, ніколи його не бачив і не має бажання з ним спілкуватися /а.с.50/. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради в своєму висновку від 22 жовтня 2018 року /а.с.74-75/ вказав, що: -18 квітня 2018 року ними було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , де під час обстеження за даною адресою вдома нікого не було, однак сусідами було зазначено, що [PERSON] дійсно проживає за даною адресою, але на даний час знаходиться на роботі та було отримано його номер телефону; -на неодноразові телефонні дзвінки ніхто трубку не піднімав, після чого було надіслано листа щодо його явки до Служби для ознайомлення із заявою [PERSON] ; -18 вересня 2018 року представником служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради було здійснено виїзд на адресу: [ADDRESS] та було з`ясовано, що [PERSON] вдома немає, оскільки він знаходиться в Чехії на заробітках, йому було передано виклик на Комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Хустської міської ради; -19 жовтня 2018 року було проведено Комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Хустської міської ради, де було розглянуто питання щодо надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківського піклування [PERSON] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , в ході засідання [PERSON] дала роз`яснення, що спонукало її на даний крок, зазначила, що дитина взагалі батька ніколи не бачила і вони один для одного є чужими людьми. Членами даної комісії було вирішено одноголосно: надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; -враховуючи всі обставини Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 19жовтня 2018 року №15 вважав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Згідно з ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини: дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлені факти та досліджені докази, що свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню свого малолітнього сина - [PERSON] , байдуже ставиться до нього, до його виховання, розвитку та до його стану здоров`я, а тому, для захисту прав та інтересів малолітньої дитини його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved