Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії - Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 31 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено Договір №719418 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, до якого було укладено додатковий договір №1 від 25.05.2015 року. Відповідно до п.1.1.1 р. 1 Додаткового договору, Банк відкрив на ім'я Позичальника поточний рахунок №26253500144559 на умовах тарифного пакету „Пенсійний (в т.ч. Арсенал), тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Відповідно до п. 1.1.4 р.1 Додаткового договору боржнику встановлено кредит у розмірі 18\~000,00 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 25,00 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, сплачується щомісячно. Розмір заборгованості Боржника перед позивачем складає 15\~040,87 гривень, з яких заборгованість за кредитом складає 14\~893,42 гривень, заборгованість за відсотками - 147,45 гривень. У звязку зі смертю 18.03.2017 року [PERSON], позивач просить стягнути вказану заборгованість за кредитним договором зі спадкодавця [PERSON] в судовому порядку та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 07.05.2018 року позовну заяву ПАТ „Державний ощадний банк України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 28.09.2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 31 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та [PERSON] був укладений договір №719418 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, до якого було укладено додатковий договір №1 від 25.05.2015 року (а.с. 8-13). Відповідно до п.1.1.1 р. 1 Додаткового договору №1 від 25.05.2015 р. (а.с.14-15), позивач відкрив на ім'я Боржника поточний рахунок №26253500144559 на умовах тарифного пакету Пенсійний (в т.ч. Арсенал), тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. На виконання умов договору позивач надав [PERSON] платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН-конверт до неї. Відповідно до п. 1.1.4 р. 1 Додаткового договору боржнику встановлено кредит у сумі 18000,00 грн. Строк дії кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісячно і складає 25,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Пунктом 1.1.5 Додаткового договору сторони узгодили, що сплата процентів, обов'язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів, передбачених договором, здійснюється у строки, передбачені Правилами. У разі відсутності на рахунку Клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту сплачується за рахунок кредиту. Відповідно до п. 4.7 Додаткового договору сторони погодили, що у випадку зокрема смерті клієнта, строк виконання зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, інших платежів вважається таким, що настав з моменту настання зазначених обставин, при цьому строк дії платіжної картки припиняється, а також Банк припиняє нарахування процентів з дати настання вищевказаних обставин. В цьому випадку Банк має право отримати задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта, відкритого в Банку, реквізити якого відомі сторонам та/або звернення стягнення на предмет забезпечення. Положення цього пункту не позбавляють Банк права вживати інших заходів, спрямованих на задоволення вимог Банку задля виконання Клієнтом вимог цього договору. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, за договором №719418 від 31.05.2013 року, розмір заборгованості станом на 01.03.2018 року складає 15\~040,87 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом складає 14\~893,42 гривень, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом складає 147,45 гривень (а.с. 19-22). Відповідач не скористалась своїм правом та не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості. Перевіривши розрахунок, здійснений позивачем, суд вважає його обґрунтованим та достовірним. Згідно з Довідкою Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №4812/17.8-04-37 від 22.09.2017 р. (а.с. 30), 18 березня 2017 року [PERSON], [INFO] помер, про що здійснено актовий запис №1968. Позивачем на адресу Другої Запорізької державної нотаріальної контори була направлена заява від 26.10.2017 р. вих. №107.20/2-1566/32441 (а.с 17) з проханням про прийняття заяви банку як кредитора з вимогою до спадкоємців [PERSON]. Дана заява була направлена до виконання за належністю Приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 18). 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу №17 за 2017 рік після смерті померлого 18\~березня 2017 року [PERSON], зареєстровану в спадковому реєстрі за №60509168. Як зазначено приватним нотаріусом, копія претензії кредитора вих. №107.20/2-1566/32441 від 26.10.2017 року була направлена приватним нотаріусом спадкоємцям померлого [PERSON] (а.с. 16). З копії спадкової справи №17/2017, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 28-75), вбачається, що Відповідач [PERSON] після смерті Боржника [PERSON] є спадкоємцем майна померлого, та прийняла спадщину після померлого у вигляді 2/5 частки квартири [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2017 року, в реєстрі № 4077 (а.с.28), автомобіля марки Skoda модель Super В 1.8, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки ВАЗ 2107, 1992 року випуску, номерний знак Е9895ОК згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.1.2017 року, в реєстрі № 4076 (а.с.29). На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за договором №719418 від 31.05.2018 року, у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем за кредитом та процентами в загальному розмірі 15\~040,87 грн. Зазначена заборгованість Відповідачем як спадкоємцем Боржника в добровільному порядку не сплачується, доказів протилежного відповідачем суду не надано, чим порушуються права позивача на отримання належних йому коштів за кредитним договором. Суд вважає переконливими аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного. Відповідно до змісту ст.ст.12, 76, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, за змістом ст. 1048, 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановляється договором. Як встановлено судом, позивач та позичальник [PERSON] в договорі №719418 від 31.05.2013 року встановили строк повернення отриманих кредитних коштів, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що позичальником було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 15\~040,87 гривень. Вбачається, що заборгованість за процентами позивачем нараховано станом на 18.03.2017 року, тобто на дату смерті боржника. Згідно ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, позивач дізнався про смерть Боржника з листа Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №4812/17.8-04-37 від 22.09.2017 року. 07.11.2017 року Позивач предявив вимогу до Відповідача як спадкоємця Боржника про погашення заборгованості за кредитним договором. Внаслідок незадоволення даної претензії з боку Відповідача, 01.03.2018 року. Позивач звернувся з позовом до суду. На підставі викладеного, Позивачем дотримано строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, на пред'явлення вимог до спадкоємця боржника. Статтею 1282 ЦК України визначено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідач як спадкоємець боржника [PERSON] наявну заборгованість за кредитним договором в розмірі 15\~040,87 гривень Позивачу не сплатила. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~762 гривні, що документально підтверджені.

Outcome: approved