Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в порядку регресу витрати в сумі 5 926,91 гривень; стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» судовий збір у розмірі 1 600 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 вересня 2015 року в [ADDRESS], [PERSON], керуючи в стані алкогольного сп'яніння, автомобілем [NUMBER], не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за полісом ОСЦПВВНТЗ [NUMBER]. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 0053877 від 25 грудня 2015 року у розмірі 5 926,91 гривень. Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва № 754/14622/15-п від 15 жовтня 2015 року, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу ВАЗ 21011, д/н [NUMBER], [PERSON] Позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки відповідач знаходився в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено постановою Деснянського районного суду міста Києва по справі № 754/14622/15-п від 15 жовтня 2015 року. Тому відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності позивача, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2015 року о 18 годині 10 хвилин по вул. Братиславській в м. Києві, між автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до завдання механічних пошкоджень транспортних засобів. При цьому, водій транспортного засобу «ВАЗ 21011», д/н [NUMBER] перебував у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до довідки про пошкодження транспортних засобів, виданої Управлінням патрульної служби МВС України в м. Києві, автомобіль [NUMBER] під час ДТП, що мала місце 26 вересня 2015 року о 18 годині 10 хвилин по [ADDRESS] отримав механічні пошкодження: вм'ятина посередині заднього бамперу, пошкодження кріплення та лакофарбового покриття заднього бамперу, при спробі запуску двигуна, автомобіль не заводиться (а.с. 14). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Остаточне адміністративне стягнення призначено в розмірі 3400 гривень (а.с. 13). На даний час постанова Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на підставі Полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 09 липня 2015 року по 08 липня 2016 року включно (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 18-19). В подальшому, 29 вересня 2015 року власник автомобіля [NUMBER] - [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування №2300087737 (а.с.9-10). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ремонтної калькуляції № 2300087737 від 24 грудня 2015 року, вартість ремонту автомобіля [NUMBER], складає 5 926,91 (а.с.27-29). Відповідно до частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно страхового акту № 2300087737, загальна сума страхового відшкодування матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП складає 5 926,91 гривень (а.с.11-12). В подальшому, з боку позивача було здійснено перерахування страхового відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, 26 вересня 2015 року в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 0 18-10 годині, по вул. Братиславській в м. Києві, водій [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння. 07 листопада 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди, яка була залишена поза увагою відповідача та страхове відшкодування не сплачено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, в даному випадку позивач, має право зворотної вимоги (регресу) до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], на користь позивача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» страхового відшкодування в сумі 5 926 гривень 91 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved