Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-252/12 від 1.11.2012 року відомості про нього як батька дитини виключені із актового запису про народження, а за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/2461/13-ц від 22.08.2013 року починаючи з 4.12.2012 року ним припинено сплату аліментів на утримання дитини, звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 10394,96грн. необґрунтовано отриманих аліментів та судових витрат, понесених у справі. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належно повідомленою в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила. У зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з вимогами ч.3 і ч.4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1212, ч. 2 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Положення ч. 1 ст. 1215 ЦК України містить виключний перелік безпідставно набутого майна, що не підлягає поверненню, до якого відносяться аліменти лише в разі, надані їх фізичній особі як засіб до існування, якщо виплата проведена фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається із матеріалів справи, 16 грудня 2009 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-2312/2009р. із [PERSON], позивача у даній справі, як з батька дитини від спільного шлюбу із [PERSON], відповідачки за вказаним спором, на користь останньої на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 30% з усіх видів заробітку, починаючи з 21.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-1098/2010року від 21 квітня 2010 року шлюб, укладений 3.08.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 441, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 1 листопада 2012 року за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-292/12, що набрало законної сили 4 грудня 2012року, виключено запис про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], зареєстрованого виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в Книзі реєстрації народжень за № 15 від 16.03.2009 року. 22 серпня 2013 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 362/2461/13-ц, провадження № 2/362/1390/13, задоволено позов [PERSON] та припинено з 4 грудня 2012 року сплату аліментів на утримання [PERSON], [INFO], а виконавчий лист № 2-2312/2009 від 16 грудня 2009 року з ВДВС Васильківського МРУЮ у Київські області відкликано. За довідками про аліменти виданими 2 жовтня 2013 року за № 276 та № 277 Державним закладом Національного наукового центру «Інституту механізації та електрифікації сільського господарства» ННЦ «ІМЕСГ», позивач [PERSON] дійсно працює в ННЦ «Інститут МЕСГ» і аліменти за період з 1.12.2012 до 31.12.2012 року становлять 1189,86 грн., а за період з 1.01. до 31.08.2013 року - 9205,10 грн., а всього із останнього стягнуто на користь відповідачки 10394,96 грн. Враховуючи, що виплата позивачем аліментів проводилася, шляхом обов'язкового відрахування із заробітної платні на підставі виконавчого листа, що свідчить про їх примусовість, а наявність рішення суду, за яким виключено запис про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини на утримання якої стягувалися кошти, підтверджує недобросовісність з боку набувача коштів - відповідачки у справі [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення із останньої на користь позивача 10394,96 грн., що є безпідставно набутим відповідачкою майном. Вимоги позову в частині відшкодування заявникові понесених ним по справі судових витрат також підлягають до задоволення у відповідності до положень ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved