Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач просить встановити факт, що має юридичне значення та визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Підозерна, 25 в с.Чевель Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 23 березня 2016 року. У зв'язку з тим, що в заповіті вказано, що спадкодавець заповідає майно позивачу як племінниці, хоча на справді вона є дочкою племінниці чоловіка спадкодавця, через розбіжності в ступені родинних звязків у позивача немає можливості оформити своє право на спадщину, тому просить встановити факт родинних відносин між нею і спадкодавцем. Також зазначає, що спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, уточнивши вимоги, пояснив, що просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON], не зважаючи на те, що зазначена в цьому заповіті ступінь родинних звязків не правильно, крім того просить визнати за позивачкою право власності на вказане майно. Поліська сільська рада подала заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви заперечень немає. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 23 березня 2016 року померла [PERSON] /а.с.6/. Після її смерті\~відкрилась спадщина, до складу якої входить\~ житловий будинок, збудований у 1933 році, з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Підозерній, 25 в с.Чевель Старовижівського району Волинської області. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 9/. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 29 квітня 2011 року, секретарем виконавчого комітету Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області [PERSON] Заповіт не змінений і не відмінений, чинний /а.с. 8, 45/. Спадкоємцем в заповіті вказана [PERSON] /а.с.8/, як племінниця спадкодавця. Разом з тим [PERSON] є спадкодавцеві не племінницею, а донькою племінниці чоловіка спадкодавця [PERSON] Вказані розбіжності перешкоджають реалізувати право на спадкування за заповітом. Ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить\~виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку\~\~їх встановлення. Судом встановлено з наданих документів, що не зважаючи на розбіжності в зазначенні ступеня родинних звязків у заповіті, позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 29 квітня 2011 року, а отже має право на спадкування за цим заповітом. З матеріалів спадкової справи №44/2016 від 08 серпня 2016 року встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку, право власності на вказаний будинок не зареєстроване, відмова нотаріуса є обґрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає /а.с. 29-40/. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved