Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач ПАТ «УКРСИББАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.01.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11105797000. Відповідно до умов якого, банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 18000,00 доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач у свою чергу зобовязалася повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 230,00 доларів США 26-го числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2022 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору). Зазначає, що за користування кредитними коштами перший місяць кредитування відповідач [PERSON] зобовязалася сплатити проценти у розмірі 12,80 % річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду (п.1.3.1 кредитного договору). Так, ПАТ «УКРСИББАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору № 11105797000 та станом на 10.06.2016 року її заборгованість по кредиту та процентам становить 12050,41 (долар США) та по пені 8016,46 (вісім тисяч шістнадцять) гривень 46 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 11229,40 (долар США); заборгованість по процентам - 821,01 (долар США); пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.07.2015 року по 10.06.2016 року 5881,02 грн.; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за процентами за строк з 28.07.2015 року по 10.06.2016 року 2135,44 грн. Також, в забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11105797000 від 26.01.2007 року, між ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки № 91058 від 26.01.2007 року, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязалася перед банком за виконання відповідачем [PERSON] усіх своїх зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11105797000 від 26.01.2007 року, станом на 10.06.2016 року в сумі 12050,41 (долар США) та пеню в розмірі 8016,46 (вісім тисяч шістнадцять) гривень 46 копійок. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11105797000. Відповідно до умов якого, банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 18000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач у свою чергу зобовязалася повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 230,00 доларів США 26-го числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2022 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (а.с. 21-31). Відповідно до умов даного договору, за користування кредитними коштами перший місяць кредитування відповідач [PERSON] зобовязалася сплатити проценти у розмірі 12,80 % річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду (п.1.3.1 кредитного договору). Судом встановлено, що ПАТ «УКРСИББАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору № 11105797000 та станом на 10.06.2016 року її заборгованість по кредиту та процентам становить 12050,41 (долар США) та по пені 8016,46 (вісім тисяч шістнадцять) гривень 46 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 11229,40 (долар США); заборгованість по процентам - 821,01 (долар США); пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.07.2015 року по 10.06.2016 року 5881,02 грн.; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за процентами за строк з 28.07.2015 року по 10.06.2016 року 2135,44 грн. Даний факт заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором (а.с. 38-44). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, в забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11105797000 від 26.01.2007 року, між ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки № 91058 від 26.01.2007 року, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязалася перед банком за виконання відповідачем [PERSON] усіх своїх зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 32-33). Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.1 та ч.3 ст. 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року за № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 цього Декрету. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Так, ПАТ «УКРСИББАНК» має право здійснювати банківські операції в іноземній валюті та здійснювати інші валютні операції на підставі ліцензії виданої НБУ № 75 від 24.12.2001 року (а.с. 13) та дозволу НБУ № 75-2 (а.с. 14) Таким чином, виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Отже, сума заборгованості до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УКРСИББАНК» в солідарному порядку згідно вищевказаного кредитного договору по кредиту та процентам становить 12050,41 (долар США), а також по пені у розмірі 8016,46 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 4639,56 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved