Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою у гуртожитку, що був наданий останньому на період навчання. В обґрунтування позову зазначив, що після закінчення навчання у коледжі відповідач добровільно не виселився з кімнати гуртожитку, внаслідок чого порушено право власності позивача. Покликаючись на норми житлового законодавства просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав, що не висилився з гуртожитку після закінчення навчання у коледжі, оскільки повинен мати місце реєстрації. Вказав, що у спірній кімнаті не проживає, позаяк працює у м. Львові. Вислухавши відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 04.10.2010 р. Червоноградський державний технікум гірничих технологій та економіки перейменовано у Державний вищий навчальний заклад «Червоноградський гірничо-економічний коледж». Згідно з інформаційною довідкою від 25.02.2016 р. № 53989338 гуртожиток за адресою [ADDRESS] є державною власністю та належить позивачу на праві господарського відання. Наказом позивача № 63-к від 08.08.2012 р. відповідача зараховано до складу студентів коледжу. На період навчання відповідача позивач надав йому для проживання кімнату № [ADDRESS] у гуртожитку, де останній був зареєстрований 25.09.2012 р. Наказом позивача № 32-к від 30.06.2016 р. відповідача було відраховано з числа студентів навчального закладу 30.06.2016 р. у зв`язку із завершенням навчання. Згідно з п. 4.2 Положення про гуртожиток державного технікуму гірничих технологій та економіки, що затверджене 03.09.2003 р. директором Червоноградського державного технікуму гірничих технологій та економіки, при відрахуванні з технікуму (також при його закінченні), студенти залишають гуртожиток у двотижневий термін з дня виходу відповідного наказу. Відповідно до ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що відповідач не проживає у житлі позивача та не має правових чи договірних підстав для цього і збереження його реєстрації у спірній кімнаті перешкоджає позивачеві повноцінно користуватися та розпоряджатися нею. За таких обставин та міркувань позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved