Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з останньог заборгованість у загальному розмірі 11238,51 гривень за кредитним договором №б/н від 23.04.2013 року , яка складається із : -352,78 гривні - заборгованість за кредитом; -6874,37 гривні - заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3000,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією ; -500,00 гривень - штраф (фіксована частина); -511,36 гривень - штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути на його користь із відповідача судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.04.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Фактом укладення договору зазначено підписання відповідачем 23.04.2013 року анкети-заяви «Про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». За період користування кредитними коштами відповідач допустив заборгованість по сплаті коштів за кредитним договором та надалі ухиляється від взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відповідних нарахувань за Умовами та Правилами надання банківських послуг банком, чим порушив п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, а також вимоги ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, що призвело до порушення законних прав та інтересів ПАТ КБ « Приватбанк». Загальний розмір заборгованості в сумі 11238,51 гривень підтверджений розрахунком заборгованості за кредитним договором, здійсненим станом на 30.04.2016 року. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим пр. о час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON], його представник адвокат Лютий О.В. надали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Лютим О.В. в письмових запереченнях зазначено про те, що карткового рахунку на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» не відкривав; [PERSON] банківської картки із зарахованими на неї кредитними коштами в розмірі 500,00 гривень не отримував; кредитні кошти у сумі 500,00 гривень отримував через касу ПАТ КБ «Приватбанк» 23.04.2013 року готівкою, які повернув протягом дії 55-ти денного пільгового періоду на умовах кредитування банком також через касу банку. На підтвердження своїх доводів представник відповідача вказав на відсутність у анкеті-заяві від 23.04.2013 року будь-яких відомостей про банківську картку, про суму кредиту та його цільове призначення. Враховуючи вказані обставини представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів у позивача, відповідно до вимог ч.1 ст. 137 ЦПК України, а саме останній просив витребувати у позивача завірену копію банківської ліцензії та витягу із Статуту юридичної особи-позивача, оскільки на момент розгляду справи змінилася організаційно-правова форма та форма власності юридичної особи-позивача, а також просив витребувати у ПАТ КБ «Приватбанк» виписку про рух кредитних коштів по кредитному договору №б/н від 23.04.2013 року, укладеному між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на суму 500,00 гривень. Встановлено, що 23.04.2013 року між позивачем та відповідачем укладений договір №б/н на умовах приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» шляхом заповнення та підписання сторонами анкети-заяви від 23.04.2013 року. Підписанням даної анкети-заяви відповідач погодився на отримання кредитних коштів у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. З анкети-заяви від 23.04.2013 року встановлено, що в ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, які є необхідними для його дійсності, а саме анкета-заява не містить даних про суму кредиту, номер кредитної банківської картки, вид платіжної картки, цільове призначення кредиту, строк дії кредитної картки, рахунок картки , рахунок клієнта. Відповідно до п.2.1.1.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, для надання послуг банк видає клієнту платіжну/кредитну/ картку. Її вид визначений у анкеті-заяві , підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Згідно до п.2.1.1.11.1. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, зарахування коштів на картковий рахунок здійснюється по номеру картки або по номеру рахунка та може здійснюватися шляхом внесення готівки в касу Приватбанка або в безготівковий спосіб з інших поточних або депозитних рахунків Клієнта. Відповідно до п.1.1.1.46. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, кредитна картка - це платіжна картка із встановленим кредитним лімітом. Згідно до п.2.1.1.9.3. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, держатель картки зобов'язаний повернути картку в Банк для її перевипуску до закінчення строку її дії. Відповідно до п.1.1.1.45. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - це розмір грошових сум, наданих банком клієнту на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності та повернення. Таким чином зазначені Умови та Правила встановлюють обов'язковість (наявність) у анкеті-заяві даних про номер картки, номер карткового рахунку, тип картки, строк дії картки, призначення кредиту та його суму. З наданої позивачем виписки про рух кредитних коштів по кредитному договору №б/н від 23.04.2013 року, укладеному між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON], вбачається, що по кредитному договору рух коштів відбувався, проте виписка не містить даних про повний номер картки та строк її дії, не містить даних про повний номер кредитного рахунку (рахунку позичальника) та карткового рахунку (рахунку картки) за даним договором. Так відповідно до п.1.1.1.36. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, кредитний рахунок - це банківський поточний рахунок,на якому враховуються операції з використанням платіжної картки. Згідно до п.1.1.1.90. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, рахунок картки - це картковий рахунок фізичної особи якій випущена платіжна картка Банка. Відповідно до п.1.1.1.89. Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, рахунок позичальника - це рахунок, вказаний у договорі, на який банк перераховує кредитні кошти позичальнику. Зважаючи на те, що у виписці про рух кредитних коштів, наданій позивачем, відсутні відомості про номери рахунків та відомості про номер кредитної картки та строку її дії, суд приходить до висновку, що на підставі наданих позивачем доказів не можливо ідентифікувати ні кредитну картку, ні картковий кредитний рахунок, по якому здійснювався рух кредитних коштів із кредитним договором № б/н від 23.04.2013 року, що унеможливлює встановлення судом дійсності обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх доводів. Суд вважає, що в даному випадку мають місце договірні кредитні правовідносини між позивачем та відповідачем, а тому при прийнятті рішення суд бере до уваги положення параграфу 2 Глави 71 ЦК України, а також норми параграфу 1 Глави 16 Розділу ІV ЦК України. При прийнятті рішення суд керується вимогами ч.1, ч.3 ст.212 ЦПК України, яка зобов'язує суд оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджених наявних у справі доказів , застосовуючи норму про належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.60 ЦПК України передбачено зобов'язання сторони по доведенню тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Суд вважає, що позивачем не доведено повною мірою у відповідності до вимог процесуального закону тих обставин , на які він посилається у своїй позовній заяві.

Outcome: dismissed