Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові вказав, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26.02.2016 року відповідач отримала кредит у розмірі 11 615, 79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, відповідач не виконує належним чином свої обовязки за генеральною угодою, внаслідок чого станом на 18.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 15 446, 55 грн., яка складається з: 10 717,89 грн. заборгованості за кредитом; 1 240,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 143,55 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 1 344,34 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Враховуючи вищевикладене позивач прохає суд стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 15 446,55 грн. та судові витрати. Представник позивача прохає розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином (а.с.47). Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача у своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26.02.2016 року відповідач отримала кредит у розмірі 11 615,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-31). Відповідно до вищевказаної генеральної угоди відповідач зобовязувалася погашення заборгованості здійснювати в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця надаючи банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак, свої зобов'язання щодо виплати заборгованості за кредитом не виконує, внаслідок чого станом на 18.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 15 446, 55 грн., яка складається з: 10 717,89 грн. заборгованості за кредитом; 1 240,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 143,55 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 1 344,34 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 генеральної угоди (а.с.5). Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, те що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved