Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що його батькові - [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай), яка розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату (дублікат) на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 від 06.03.2001 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина - матір позивача [PERSON] , якій за життя також належало право на земельну частку (пай), яка розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 695489 від 06.03.2021 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким ссе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, зокрема сертифікат РН 695489, і взагалі все те, що буде їй належати та на що вона за Законом матиме право, заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері прийняв, оскільки був зареєстрований на момент її смерті разом із нею. Однак, нотаріусом у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку із тим, що ним не надано документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Позивач вказує, що фактично відмова нотаріуса зводилась до того, що батько [PERSON] помер [INFO] , а сертифікат про право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 видано 06.03.2021 року. Однак, згідно архівної довідки [PERSON] відповідно до розпорядження Кодимської РДА від 15.08.1996 року № 526 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0213972 на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, а 06.03.2021 року відповідно до розпорядження Кодимської РДА від 23.01.2001 року № 34 на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, який є дублікатом. У зв`язку з цим на теперішній час позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розташовану на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 3,90 умовних кадастрових гектар, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 від 06.03.2001 року та право власності на земельну частку (пай) розташовану на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 3,90 умовних кадастрових гектар, право власності на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 695489 від 06.03.2001 року, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, проте не оформила свої спадкові права після померлого [INFO] [PERSON] . 20.07.2021 року ухвалою суду (а.с.23-24) позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви - десять днів з дня вручення ухвали. 06.08.2021 року ухвалою суду (а.с.30-31) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області, архівного відділу Подільської районної державної адміністрації, відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Кодимської міської ради Одеської області. 29.09.2021 року ухвалою суду (а.с.52-53) було відмовлено у прийнятті заяви відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання позову, закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 17.11.2021 року позивачем [PERSON] до суду було подано клопотання від 05.11.2021 року про уточнення позовних вимог (а.с.71) до якого додано позовну заяву (доповнену позовну заяву) від 05.11.2021 року (а.с.72-76), в якій позивач зазначив додаткові підстави заявлених позовних вимог, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 695489 виданий Кодимською РДА 06.03.2001 року на ім`я [PERSON] втрачений. Однак, суд не приймає до розгляду дану позовну заяву (доповнену позовну заяву), оскільки остання була подана позивачем [PERSON] вже після закінчення підготовчого засідання, що суперечить положенням ч.3 ст. 49 ЦПК України, а до самої даної заяви не додано доказів направлення її копії та доданих до неї документів іншим учасникам справи, що в свою чергу не відповідає вимогам ч.5 ст. 49 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.3 ст. 128 ЦПК України за адресою зазначеною самим позивачем в своїй позовній заяві, що підтверджує рекомендоване поштове відправлення № 6600000937281 із судовою повісткою-повідомленням (а.с.66-68), яке повернуто відділенням поштового зв`язку з довідкою ф.20, згідно якої відправлення не вручена у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. При цьому, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.78), в якій також зазначив про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача - Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника від 29.10.2021 року (а.с.65). При цьому, відповідач надав до суду клопотання від 08.11.2021 року № 02-17/1866 (а.с.69) про розгляд справи за відсутності його представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника від 03.11.2021 року (а.с.64). При цьому, третя особанадала до суду клопотання від 05.11.2021 року № 957/02-14 (а.с.70) про розгляд справи за відсутності її представника у зв`язку з виробничим навантаженням. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 19.02.1968 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області від 19.02.1968 року (а.с.10). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області від 03.11.1978 року (а.с.9). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0213972, виданого на підставі розпорядження Кодимської районної державної адміністрації від 15.08.1996 року № 526, що підтверджується архівною довідкою № 135 від 01.06.2021 року, виданою архівним відділом Подільської районної державної адміністрації (а.с.20). 06.03.2001 року відповідно до розпорядження Кодимської районної державної адміністрації від 23.01.2001 року № 34 на ім`я [PERSON] був виданий дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується вищезазначеною архівною довідкою, а також копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490 від 06.03.2021 року (а.с.13). В свою чергу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 695489, виданого Кодимською районною державною адміністрацією виданого на підставі розпорядження від 23.01.2001 року № 34 [PERSON] належало право на земельну частка (пай), розташовану на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №695489 від 06.03.2021 року (а.с.14). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Згідно листа-повідомлення відділу № 3 Управління у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.08.2021 року № 9-15-0.263-44/44-21 (а.с.43), [PERSON] та [PERSON] державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, взамін сертифікатів серії РН № 695490 та РН №695489 не видавалися. При цьому, факт видачі сертифіката на ім`я особи свідчить, що останнього було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 178/982/18-ц (провадження № 61-19801св19). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лабушненською сільською Радою Кодимського району Одеської області 19.02.1999 року, актовий запис № 03 від 19.02.1999 року (а.с.12). За життя, а саме 03.07.2002 року, [PERSON] , яка проживала в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] , житловий будинок з господарськими пристройками, сертифікат РН № 695489 і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за Законом матиме право, про що свідчить копія відповідного заповіту посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Крутівської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 128 (а.с.15). Зазначений заповіт не скасовувався та не змінювався, що підтверджується довідкою Кодимської міської ради Одеської області від 09.09.2021 року № 12 (а.с.50). [INFO] [PERSON] померла, що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Крутівською сільською радою Кодимського району Одеської області 05.07.2002 року, актовий запис № 13 (а.с.11). Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , прийняв її син - [PERSON] , який був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Кодимської міської ради Одеської області від 02.02.2021 року № 47 (а.с.17). Відповідно до листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.07.2020 року № 658/02-14 (а.с.21), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за заявою позивача [PERSON] заведена спадкова справа № 198/202, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із тим, що ним не було надано документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Висновки суду - щодо доведеності факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах по спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Таким чином, строк прийняття спадщини як після смерті [PERSON] так і після смерті [PERSON] закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст. 525 та 526 ЦК Української РСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За змістом положення пункту 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР передбачала, що такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. На підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] позивач надав лише довідку Кодимської міської ради Одеської області від 02.02.2021 року № 49 (а.с.19), в якій зазначено, що [PERSON] 10.06.1948 року по день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] та дружиною [PERSON] , що саме по собі не може свідчити про фактичний вступ [PERSON] в управління спадковим майном після смерті [PERSON] . Отже, позивачем не доведено, що до складу спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 695490, виданого 06.03.2001 року відповідно до розпорядження Кодимської районної державної адміністрації від 23.01.2001 року № 34. - щодо вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Водночас із цим ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до довідки Кодимської міської ради Одеської області від 02.02.2021 року № 47 (а.с.17) [PERSON] , [INFO] по день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , що саме по собі не може свідчити про фактичний вступ [PERSON] в управління спадковим майном після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 198/2020, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.07.2020 року № 658/02-14 (а.с.21). Однак, у зв`язку із ненаданням ним правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, що також підтверджується змістом листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.07.2020 року № 658/02-14 (а.с.21). В свою чергу, у позовній заяві позивач [PERSON] не вказує причину неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 695489. Крім того, позивачем до позовної заяви додано копію сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 695489, виданого Кодимською районною державною адміністрацією виданого на підставі розпорядження від 23.01.2001 року № 34 [PERSON] (а.с.14), яку він 16.07.2021 року особисто завірив, вказавши «копія згідно оригіналу», а також в змісті самої позовної заяви позивачем зазначено, що у нього наявні всі оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви. Таким чином суд не вбачає перешкод для одержання позивачем [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, зокрема стосовно право на земельну частку (пай) належного спадкодавцеві [PERSON] згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 695489, за умови надання нотаріусу оригіналу відповідного сертифікату. Відповідно до вимог абзацу 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. - щодо належності відповідача в частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.07.2020 року № 658/02-14 (а.с.21), у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу [PERSON] було відмовлено у зв`язку із тим, що ним не було надано документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. У відповідності до положень абзацу 3 пункту 23 вище згаданої постанови Пленуму, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, згідно пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 41). Однак, позивачем позов пред`явлено виключно до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (висновок Великої палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 40). Таким чином суд вважає, що позов у зазначеній вище частині пред`явлений позивачем [PERSON] до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягає. - щодо вимоги позивача про визнання за ним саме права власності на земельні частки (паї) Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином обсяг прав, які спадкоємець успадковує внаслідок прийняття спадщини є таким самим як той, що належав спадкодавцеві за життя. Суд звертає увагу позивача [PERSON] на ті обставини, що згідно змісту сертифікатів на право на земельну частку (пай) РН №695489 і серії РН № 695490, виданих 06.03.2001 року відповідно до розпорядження Кодимської районної державної адміністрації від 23.01.2001 року № 34, [PERSON] та [PERSON] (кожному з них) належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У зв`язку з чим позивачем безпідставно заявлено позовні вимоги про визнання за ним саме «права власності» на земельні частки (паї), так як у спадщину [PERSON] та [PERSON] увійшло виключно «право» на відповідні земельні частки (паї), які належали останнім за життя. Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов є повністю необґрунтований, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed