Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, у зв'язку з продовженням її навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача (але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно) з 07 листопада 2014 року до закінчення навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач по справі є батьком позивачки, яка продовжує навчання у «Василівському коледжі Таврійського державного агротехнічного університету» Запорізької області першого рівня акредитації по спеціальності «Зберігання, консервування та переробка м'яса» на денній формі навчання, строк навчання з 01 вересня 2013 року по 31 січня 2017 року. Для продовження навчання позивачка потребує коштів для забезпечення нормального існування. Відповідач коштів позивачці не надає, хоча є приватним підприємцем та одержує доходи. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити та підтримує їх у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з'явився, суду надано його заяву про розгляд справи без його участі. Згідно судового доручення 14 березня 2014 року суддею Старооскольського міського суду Бєлгородської області Зайцевою Ю.М. від відповідача [PERSON] були відібрані пояснення. Згідно протоколу судового засідання відповідач пояснив, що крім відповідачки у нього є ще троє дітей, двом з яких від сплачує аліменти, а одна дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. Діяльність в якості приватного підприємця доходів не приносить у зв'язку з чим, він націлений припинити цю діяльність в найближчий час. Відповідач пояснив, що у нього немає коштів надавати додаткову матеріальну допомогу старшій доці, вважає зайвим її навчання, бо вона вже закінчила один навчальний заклад, отримала середню-спеціальну освіту. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. На підтвердження своїх заперечень надав копії свідоцтв про народження дітей. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Ст.199 СК України передбачає, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка - [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], копія якого є у справі, та копіє свідоцтва про шлюб батьків позивачки (а.с.5,7). Шлюб між батьками позивачки - [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 жовтня 1997 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.8). З 01 вересня 2013 року позивачка [PERSON] навчається у «Василівському коледжі Таврійського державного агротехнічного університету» Запорізької області першого рівня акредитації по спеціальності «Зберігання, консервування та переробка м'яса» на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 31 січня 2017 року, що підтверджено довідкою вказаного навчального закладу (а.с.6). Відповідно до копії паспорта яка є у справі (а.с.2-4) [PERSON], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 06 вересня 2013 року. Відповідно до довідки № 2464 виданої Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS], має склад сім'ї: [PERSON] - дідусь, [INFO], [PERSON] - бабуся, [INFO] (а.с.9) Відповідно до довідки про доходи № 49 від 25.09.2015 року виданої бухгалтерією «Василівського коледжу Таврійського державного агротехнічного університету» Запорізької області з серпня 2014 року - вересень 2014 року позивачка отримувала стипендію у розмірі 1236 грн. 95 коп., по 614 грн. 35 коп. та 622 грн. 60 коп. відповідно, що є менше встановленого законодавством України мінімального прожиткового мінімуму та є явно недостатнім для існування, навчання та забезпечення належного життєвого рівня позивачки. Відповідно до довідки про розмір заробітної плати матері позивачки, вона з 18 вересня 2014 року працює у КДНЗ №7 «Теремок» комбінованого типу Дніпрорудненської міської ради та отримує заробітну плату в сумі 558 грн. 06 коп., що також є нижчим від мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для особи працездатного віку. Відповідно до наданих суду відповідачем копій свідоцтв про народження він, окрім позивачки, має інших дітей: синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], яких відповідач зобов'язаний також утримувати. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.ст.200, 201 СК України, враховуючи, що донька відповідача - [PERSON] продовжує навчання, 23 -річного віку не досягла, отримуює стипендію у розмірі 618 грн., яка не забезпечує мінімального прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, потребує матеріальної допомоги своїх батьків, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, але не заявленому у позові розмірі, а з врахуванням інших утриманців відповідача, суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі 18 частини доходів (заробітку) відповідача, який жодного доказу про розмір своїх доходів та матеріальний стан суду не надав, проте не заперечував, що є приватним підприємцем. Судові витрати суд покладає на відповідача, відповідно до ст.ст.82,88 ЦПК України.

Outcome: partial