Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач по первісному позову звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів, на обґрунтування якої зазначив, що 06.06.2005 року між ФГ «Ніна» та відповідачем 1 [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого, відповідач 1 передав у оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,7122 га на 10 років. Даний договір був належно зареєстрований та на час розгляду справи чинним. Проте в 2015 році позивачу стало відомо, що відповідач 1 у січні 2015 році уклав з відповідачем 2 ТОВ «Жуківці Агро» договір оренди тої самої земельної ділянки, який в подальшому був належним чином зареєстрований. Таким чином, позивач вважає, що внаслідок укладення договору оренди землі між відповідачам порушує його право користування земельною ділянкою та повинен бути визнаний судом недійсним, оскільки на час укладення спірного договору був чинний договір оренди між позивачем та відповідачем 1, між сторонами не досягнуто всіх істотних умов договору, у відповідача 1 не було дійсного волевиявлення на укладення спірного правочину. Крім того, представником відповідача 2 по первісному позову в судовому засіданні подану зустрічний позов до ФГ «Ніна» та [PERSON], в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки між відповідачами від 06.06.2005 року посилаючись на те, що у оскаржуваному рішенні відсутні істотні умови договору, а саме невірно вказана площа земельної ділянки, не вказано період перегляду розміру орендної плати, відповідальність за несплату орендної плати, умови та строки передачі земельної ділянки, відсутні невідємні частини договору. Таким чином, вважають, що оскаржуваний договір порушує їх права орендаря та повинен бути визнаний судом недійсним. В судовому засіданні представник позивача по первісному позову та представник відповідача по зустрічному позову [PERSON] первісний позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, додатково вказав, що на даний час земельної ділянкою користується ФГ «Ніна» за її цільовим призначення, договір від 06.06.2005 року є чинним, складеного його згідно норм чинного законодавства, договором від 23.01.2015 року порушено їх право користування тому він повинен бути визнаний судом недійсним. Щодо зустрічного позову, не визнає в повному обсязі, надав письмові заперечення, де вказав, що ТОВ «Жуківці Агро» на час укладання договору від 23.01.2015 року знали про чинний договір від 06.06.2005 року, не є належними позивачами, їх права не порушені, крім того, просить застосувати до зустрічних позовних вимог строк позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову та представник позивача по зустрічному позову [PERSON] зустрічний позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в зустрічній позовній заяві, до додатково зазначив, що про договір 2005 року ТОВ «Жуківці Агро» дізналось лише в 2015 році вже після укладення їх договору, в договорі 2005 року відсутні істотні умови договору, його реєстрація проведена з порушенням норм чинного на той час законодавства а додатки до договору виконані організацією, яка не існувала в 2005 році а була зареєстрована лише в 2012 році. Щодо первісного позову заперечує в повному обсязі, вказав, що права ФГ «Ніна» жодним чином не порушені, оскільки на даний час вони користуються земельною ділянкою відповідача [PERSON], крім того, сам договір 2005 року є не чинним. В судовому засіданні відповідач по первісному та зустрічному позову [PERSON] первісний позов визнав в повному обсязі, вказав, що договір 2015 році уклав помилково, а хоче далі продовжувати договірні відносини з ФГ «Ніна». Оренду отримував завжди на протязі дії договору з ФГ «Ніна». Представники третіх осіб по зустрічному позові, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не зявились, заяв та клопотань до суду не надали. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позов не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №055672, [PERSON]Г, на підставі рішення Обухівської районної державної адміністрації від 19.03.2004 року №178, є власником земельної ділянки площею 2,7122 га + 0,27 га що розташована на території Веремяцької сільської ради Обухівського району, для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва. Даний акт зареєстрований за № 567 від 02.08.2004 року. 06.06.2005 року між [PERSON]Г.(орендодавець) та Фермерським господарством «Ніна» (орендар) було укладено договір оренди землі №125. Відповідно до п.2 даного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,7122 га, п.8, договір укладено на 10 років., п.9, орендна плата вноситься Орендарем у розмірі не менше рівня встановленого законодавством України. Відповідно до п.43 даного Договору, невідємними частинами Договору є: - план схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди. Договір зареєстрований в Веремяцькій сільській раді, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2005 року за №160. Як вбачається з даного договору, пункти 6,7,14,14,19,21,22,28,30,3132,33,39,43 частково не заповненні. 23.01.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Жуківці Агро» було укладено договір №1 оренди землі. Відповідно до п.2 даного Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,7122 га, п.8, договір укладено на 5 років, п.10, розмір орендної плати у рік не може бути меншим за 3500 грн. п.47 невідємними частинами договору є: план (схема) земельної ділянки, яка надається в оренду, копія державного акта на право власності на землю; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. Відповідно до витягу від 12.03.2015 року, договір оренди землі №1 від 23.01.2015 року зареєстрований 12.03.2015 року №19959012 в державному реєстрі речових право на нерухоме майно про реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи та показами сторін, що з 2005 року по даний час ФГ «Ніна», на підставі чинного договору оренди землі користується згідно цільового призначення земельною ділянкою площею 2,7122 га, що належить [PERSON] на підставі права власності, та сплачує останньому за це орендну плату. Крім того, 23.01.2015 року [PERSON] уклав договір оренди землі, згідно якого передав у користування ту саму земельну ділянку площею 2,7122 ТОВ «Жуківці Агро». На час розгляду справи ТОВ «Жуквці Арго» до використання даної земельної ділянки не приступило, орендну плату не сплачують. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.14 даного Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.15 даного Закону, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст.16 даного Закону, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст.27 даного Закону, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Згідно ст.31 даного Закону, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ст.32 даного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Як вбачається з матеріалів справи, ФГ «Ніна» та ТОВ «Жуківці Агро» не є сторонами оспорюваних правочинів, власник [PERSON] не звертався в судове засідання щодо оскарження договорів оренди. Договори на час розгляду справи є чинними, зареєстрованими відповідно до норм чинного законодавства, договір 06.06.2005 року виконується сторонами, земельна ділянка використовується за цільовим призначенням та з нею сплачується орендна плата. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено порушення права користування позивача по первісному позову орендованої земельною ділянкою, крім того, ФГ «Ніна» не є стороною оспорюваного правочину за таких обставин в задоволенні первісного позову слід відмовити. Щодо зустрічних позовних вимог, то даний позов також не підлягає до задоволенню, оскільки ТОВ «Жуківці Агро» не є стороною оспорюваного правочину, при його укладанні їх права не були порушені. Крім того, обставини, на які посилаються позивач по зустрічному позову, а саме відсутні всі істотні умови договору та те, що додатки до договору виготовленні організацією, яка не існувала в 2005 році не є підставами для визнання його недійсним та в судому засіданні не встановлено, що сторони оспорюваного правочину не досягли згоди з усіх істотних умов договору, який є чинним та виконується сторонами з 2005 році. За таких обставин, первісний та зустрічний позов не підлягають до задоволення. Підстав для застосування строку позовної давності по зустрічному позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed