Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач ПрАТ «АПК-Інвест» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки, у якому зазначив, що 20 лютого 2014 року року між ПрАТ «АПК-Інвест» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 63. Відповідно до укладеного договору в оренду позивачу строком на 20 років передана земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН 0091809. Цього ж дня - 20 лютого 2014 року, позивач та відповідач уклали Акт приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що [PERSON] передала, а ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» прийняло в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. З дати укладення договору та станом на день звернення з позовною заявою до суду позивачем виконуються умови договору. Пунктом 3.1 договору оренди передбачено обов`язок орендодавця повідомити орендаря про виділення земельної частки в натурі (на місцевості) протягом 5 робочих днів з дати такого виділення. Позивачу стало відомо про віділення [PERSON] в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 3,898 га, якій було присвоєно кадастровий номер 1422481500:36:000:0122 та яка до теперішнього часу перебуває в користуванні позивача по справі на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року. Умовами укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та [PERSON] договору оренди земельної частки (паю) передбачено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі, договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений і може бути змінений лише за згодою сторін. Аналогічні положення стосовно переукладення договору, які носять імперативний характер, містяться і в абзаці 2 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі». Відповідач [PERSON] протиправно вчинила односторонню відмову від взятого на себе зобов`язання з переукладання договору оренди, чим порушила законні інтереси позивача як орендаря та користувача земельної ділянки. Відповідачем не визнається право оренди позивача за земельною ділянкою кадастровий номер 1422481500:36:000:0122, площею 3,898 га, а відсутність відомостей про державну реєстрацію речового права ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зумовлює його порушення, тому вказане право підлягає захисту судом. Позивач ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» просить: - визнати право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:36:000:0122, площею 3,898 га за орендарем - Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] та зареєстрованого 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 63. В судовому засіданні представник позивача Різниченко О.О. підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 20 лютого 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди земельної частки (паю) відповідно до п.п.1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець [PERSON] передає, а орендар приймає у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом терміном на 20 років (а.с. 8-11). Строни узгодили розмір орендної плати - 4823 гривні 53 копійки та її виплату один раз на рік - у грудні поточного року (а.с. 8-11). Відповідно до п.2.3 договору оренди земельної частки (паю) сторони дійшли згоди про те, що у випадку виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством (а.с. 8-11). Згідно позначки у договорі, його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 63 від 20 лютого 2014 року за підписом посадової особи Скоморохова А.М. , скріплено печаткою Білокузьминівської селищної ради (а.с. 10), що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119. 20 лютого 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест» було підписано акт приймання - передачі земельної частки (паю) відповідно до умов укладеного договору оренди від 20 лютого 2014 року (а.с. 12). На підтвердження виконання своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати на користь [PERSON] позивачем надано копії платіжних доручень про перерахування на користь останньої орендної плати в період часу з 2014 по 2019 р.р. (а.с. 14-30), що досліджені судом. Розпорядженням Голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 11 серпня 2014 року № 304 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 56-77), а також прийнято рішення про надання у власність та виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки кадастровий номер 1422481500:36:000:0122 [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 3,8980 га, з них ріллі - 3,8980 га, яка виявила бажання вийти з членів КСП «Червона Зірка» Білокузьминівської сільської ради (а.с. 46-53). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] 28 серпня 2014 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422481500:36:000:0122 площею 3, 898 га (а.с. 13). В порушення п.3.1 договору оренди земельної частки (паю) [PERSON] не повідомила ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі. Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України, статтею 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Одночасно частиною 2 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» врегульовано, що після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Пунктом 2.3 договору оренди земельної частки (паю), укладеного 20 лютого 2014 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та відповідачем [PERSON] , сторони дійшли згоди про те, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством України (а.с. 8-11). Як вбачається із позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14, після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладенню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі». Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Як вбачається із частини 2 вказаного вище Закону, орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями. В порушення п.3.1 договору оренди земельної частки (паю) [PERSON] не повідомила протягом п`яти робочих днів орендаря - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) та про реєстрацію за нею 28 серпня 2014 року права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422481500:36:000:0122, ухиляючись від переукладання договору у порушення п.2.3 договору оренди земельної частки (паю). Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що дійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2). Враховуючи що договір оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, зареєстрований 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 63, між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» укладено строком на 20 років, суд приходить до висновку, що вказаний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у зв`язку з реєстрацією 28 серпня 2014 року права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422481500:36:000:0122. Укладення договору оренди паю на 20 років, очевидно, свідчить про намір сторін на момент його укладення забезпечити тривалу стабільність свого становища в цих правовідносинах і в такому випадку відмова орендодавця, а у подальшому його спадкоємців, від переукладення не можна вважати добросовісним. Вказане вище узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14 - 65 цс 20). Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про визнання права оренди земельної ділянки є такими, що ґрунтуються на законі, й тому підлягають до задоволення - слід визнати право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:36:000:0122, площею 3,898 га за орендарем - Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між та Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] , зареєстрованого 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 63. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати по справі (а.с. 4) слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved