Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулось до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що за адресою: [ADDRESS], згідно довідки КП Пролетарського району м. Донецька зареєстровані відповідачі. В жилому приміщенні встановлене газове обладнання: газова плита, яким боржник користувався. Правовідносини оформлювались шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям на ім'я боржників особового рахунку. Виходячи із кількості зареєстрованих, згідно із нормами споживання або показниками лічильника газу та існуючими цінами на природний газ проводилися нарахування щомісячно за використаний природний газ. У зв'язку з тим, що боржники оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, виникла заборгованість за спожитий природний газ в сумі 454, 76 грн. в період часу з 01.01.1997 р. до 01.08.2013 року. просили стягнути з відповідачів заборгованість за використаний природний газ за період часу з 01.01.1997 р. до 01.08.2013 р. в сумі 454, 76 грн.; інфляційних нарахувань у розмірі 106, 63 грн.; 3 % річних у розмірі 24, 10 грн.; судовий збір в розмірі 243, 60 грн., а всього 829, 09 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши пояснення, що сплачують за використаний природний газ вчасно та в повному обсязі. Крім того, просили суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду. (а.с. 23). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються природним газом. (а.с. 4). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у відповідачів виникла заборгованість за спожитий природний газ в сумі 454, 76 гривень. (а.с. 5-8). Підпунктом 5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Факт надання послуг з газопостачання підприємством позивача відповідачами не оспорюється. У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Незважаючи на те, що договір між сторонами не укладений, однак фактично послуги підприємством позивача надаються, а згідно ст. 11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За зазначених обставин, суд приходить до висновку про необхідність покладення обов'язку щодо сплати заборгованості за електричну енергію на відповідачів. Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] надали суду копії квитанцій, з яких вбачається, що ними були здійснені платежі щодо сплати боргу за використаний природний газ в 2007 році в сумі 200 грн. та 300 грн. в 2008 році. (а.с. 18, 19). Також в судовому засіданні відповідачкою [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності. На підставі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно розрахунку заборгованості, остання виникла в межах строку позовної давності. У зв'язку з тим, що позивач не надав доказів пропуску строку позовної давності з поважної причини, суд вважає можливим відмовити в стягненні заборгованості, що виникла в рамках строку позовної давнини, а саме з 01.01.1997 року по 01.10.2010 року в розмірі 454 гривень 76 копійок. Відповідно не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань, 3 % річних та судового збору. За зазначених обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 509 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed