Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 23грудня 2004 року; -від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] ; -на даний час син знаходиться на її повному утриманні та вихованні; -зараз їх син навчається в Хустському технічному коледжі ТСО України 1 рівня акредитації, стаціонарно, за спеціальністю «комп`ютерна інженерія» на платній основі; -у неї не вистачає коштів на утримання та навчання сина; -на момент пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання сина; -відповідач працює по найму, виїжджає на заробітки за кордон, що є істотною обставиною, яка надає суду право визначити розмір аліментів, звернулася до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000грн. щомісячно, до закінчення терміну навчання в Хустському технічному коледжі ТСО 1 рівня акредитації за спеціальністю «комп`ютерна інженерія». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.26/, згідно якої позовні вимоги просила задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву /а.с.22/, згідно якої позовні вимоги визнав частково, вказав, що він офіційно не працює, згідний платити 1700грн. на місяць, та просив розглянути справу у його відсутності. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 23 грудня 2004 року, після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище - « [PERSON] » /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.10/, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.12/. Повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , навчається в Хустському технічному коледжі ТСО України 1 рівня акредитації, стаціонарно, за спеціальністю «комп`ютерна інженерія»; стипендія не надається, навчається на платній основі; термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 /а.с.11/. 14 листопада 2009 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.8/. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.201 СК України: до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вказала позивач у своєму позові: відповідач працює по найму, виїжджає на заробітки за кордон, але ніяких доказів цих обставин суду не надала. Відповідач відзиву на позов та ніяких доказів по суті позову суду не надав. В своїй заяві /а.с.22/ відповідач позовні вимоги визнав частково, вказав, що він офіційно не працює, згідний платити на утримання повнолітнього сина 1700грн. на місяць. Крім того, ні позивач, ні відповідач взагалі не вказали про інші обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182, 200 СК України. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків; -позивач взагалі не вказала про свою можливість /неможливість/ утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; -відповідач в своїй заяві вказав, що згідний платити на утримання повнолітнього сина 1700грн. на місяць; -відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід задовольнити частково - у твердій грошовій сумі - в розмірі по 2000грн. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2020 року і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2021 року. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивача аліменти щомісячно по 2000грн. на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не встановлено. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840грн.80коп., від сплати якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial