Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 08.02.1988 року по 03.02.1997 року та 11.04.2000 року по 01.06.2000 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання. З 01.06.2000 року по 01.02.2013 року позивач перебував у трудових відносинах з дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб. 01.02.2013 року його було звільнено з ДП «Завод ОБВТ» за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на пільгових умовах. Позивач працював за професією сталевар електропечі. Згідно акту № 6 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.07.2013року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології другої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другого ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 27.03.2013 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 27.03.2013 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, що підтверджується п. 7 акту № 6 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.07.2013року та повідомленням про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Гіпертонія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутний діагноз). Відповідно до зазначеного акту професійні захворювання виникли за таких обставин: тривала робота в шкідливих умовах, недосконалості технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту. Відповідно до зазначеного акту причиною професійного захворювання є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкості праці та в умовах несприятливого мікроклімату. Відповідно до довідки огляду Спеціалізованою МСЕК від 27.07.2016 року ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 55 % та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання. Позивач не може знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у звязку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. У звязку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у звязку із нападами утрудненого дихання, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях, головний біль, відчуває підвищену втому, шум у вухах та голові. Він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Через дратівливість погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує. Порушено звичний уклад життя. Позивач вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з обох відповідачів пропорційно до строків, які він пропрацював на обох підприємствах. Відповідно до зазначеного вище акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 6 від 15.07.2013 року та трудової книжки позивач пропрацював у відповідача ПАТ «СМНВО» 9 років 2 місяці, то позивач вважає, що стягненню з відповідача на його користь підлягає сума в 25000 грн. Оскільки у відповідача дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб позивач пропрацював майже 12 років 8 місяців, то позивач вважає, що стягненню з відповідача на його користь підлягає стягненню сума в 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача - публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Представниця відповідача - дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача за довіреністю [PERSON], пояснення представниці публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання за довіреністю [PERSON], пояснення представниці дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб за довіреністю [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що позивач з 08.02.1988 року по 03.02.1997 року та 11.04.2000 року по 01.06.2000 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання.(а.с.6, 7). З 01.06.2000 року по 01.02.2013 року позивач перебував у трудових відносинах з дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб.(а.с.7, 8). 01.02.2013 року його було звільнено з ДП «Завод ОБВТ» за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на пільгових умовах. Позивач працював за професією сталевар електропечі. (а.с.8). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту № 6 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.07.2013року (а.с.10), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду Спеціалізованої МСЕК від 27.07.2016 року ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 55% (а.с. 11). Суд вважає, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» та дочірнє підприємство Завод обважених бурильних та ведучих труб не створили належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представників відповідачів, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» та дочірнє підприємство Завод обважених бурильних та ведучих труб не порушували законних прав позивача, оскільки під час укладання трудових договорів з відповідачами позивач був забезпечений засобами індивідуального захисту, спецодягом, взуттям згідно нормативів. Будь-яких скарг щодо неотримання засобів індивідуального захисту від позивача за час роботи не надходило. Крім того, під час укладання трудових договорів з відповідачами позивача було проінформовано про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, про можливість їх впливу на здоровя. Крім того, суд не погоджується з доводами відповідачів щодо ненадання позивачем жодного доказу, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, а саме: стягнути з публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання на користь [PERSON] 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб на користь [PERSON] 9000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір, а саме: з публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання в дохід держави судовий збір в розмірі 294 грн. 40 коп.; з дочірнього підприємства Завод обважених бурильних та ведучих труб в дохід держави судовий збір в розмірі 345 грн. 60 коп.

Outcome: partial