Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки Радомишльського району Житомирської області в розмірі 4,77 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Потіївської сільської ради, як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної частки (паю), однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на цю земельну частку (пай). Ухвалою судді від 12.10.2021 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести без його участі, позов просить задовольнити (а.с. 21). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 6, 7). \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, що спірна земельна частка (пай) належить померлій матері позивача. Даний факт підтверджується випискою зі списку пайовиків на сертифікат від 28.02.2020, згідно якої [PERSON] відповідно до додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серія ІІ-ЖТ №000145, виданого 11 жовтня 1995 року асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки була внесена в список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства на право колективної власності на землю (земельний пай) за №472 (а.с. 11), довідкою Потіївської сільської ради №342 від 25.08.2021, відповідно до якої розмір земельної частки (паю) згідно вищевказаного державного акту становить 4,77 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області №02-31/160 від 22.07.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (паю), у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право на цю земельну частку (пай), а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с. 15). \~ \~ \~ \~З довідки Потіївської сільської ради №190 від 05.03.2020 вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері та вона прийняла спадщину шляхом догляду за будинком та обробітком земельної ділянки померлої (а.с. 9). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 1\~постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємиця за законом після смерті матері, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну частку (пай), яка за життя належала померлій, є підставою для повного задоволення позову. У відповідності\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову (а.с. 4).

Outcome: approved