overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить визначити йому додатковий строк два місяці, для подання ним в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON], померлої 05 серпня 2010 року, посилаючись на те, що він встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті матері пропустив з поважної причини. А тому і звернувся з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Від Набутівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що [PERSON] померла 05 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №149527 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 2,0494 га, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЧР № 107699, виданий 20 лютого 2004 року, на ім`я померлої [PERSON] (а.с.4). Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через необізнаність у діючому законодавстві. Згідно листа Черкаської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.46). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку є поважною, а оскільки позивачем з поважної причини пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, то йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і визначає позивачу строк один місяць, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. В зв`язку із задоволенням позову, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача, але враховуючи, що останній до пред`явлення позову і в судовому засіданні не оспорював даний позов, а тому судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить визначити йому додатковий строк, один місяць, для подання ним в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 03 серпня 2016 року, посилаючись на те, що він встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті [PERSON] пропустив з поважної причини. А тому і звернувся з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Від Стеблівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечили. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. У суді встановлено, що [PERSON] померла 03 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 287873 (а.с.5). Факт родинних відносин позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], з якого вбачається, що в графі «мати» записана [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із грошових активів, коштів в сумі 5749 грн 39 коп, нарахованих і не виплачених Управлінням Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі на підставі постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09.02.2011 року. Згідно інформації з Реєстру рішень, виконання яких гарантовано державою [PERSON] не виплачено УПФУ в Корсунь-Шевченківському районі 5749,39 грн. (а.с.8) Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з хворобою та відсутністю коштів. З довідки Корсунь-Шевченківської ЦРЛ від 22.05.2017 року вбачається, що [PERSON] з 01.02.2017 року по 10.02.2017 року перебував на лікуванні. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку є поважною, оскільки позивач [PERSON] перебував на лікуванні в період, який припадає на закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини, тому позивачем з поважної причини пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини і йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і визначає позивачу строк один місяць, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач предявив у суд даний позов і просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання ним в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 28 березня 2008 року, посилаючись на те, що він встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті [PERSON] пропустив з поважної причини, а тому і звернувся з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Від Набутівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечили. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що [PERSON], помер 28 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 085169 (а.с.9). Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], з якого вбачається, що в графі «батько» записаний [PERSON] (а.с. 10). Померлий заповіт не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. Згідно постанови приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківської районного нотаріального округу [PERSON] від 26 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого гр.[PERSON], у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.21). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, із заявою при прийняття спадщини, крім позивача, ніхто не звертався, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса [PERSON] від 26.01.2017 року №28/02-31 (а.с.22). Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з тяжкою хворобою та необхідністю постійного лікування, що підтверджується документами з медичної установи (а.с. 12-20). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку є поважною, а оскільки позивачем з поважної причини пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, то йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і визначає позивачу строк один місяць, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач пред'явиі позов до відповідача і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння у сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач позов визнала. З пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив наступне. 25 липня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від проживання у шлюбі мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] пояснив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. На даний час вони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач пред'явила даний позов і просить стягнути з відповідача на її користь 40794 (сорок тисяч сімсот дев'яносто чотири) гривень та судові витрати в сумі 409,95 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки не сповістив, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України(заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 9 серпня 2012 року [PERSON] позичила під розписку [PERSON] грошові кошти в розмірі 3500 доларів США, що еквівалентно 40794 гривень. Згідно даної розписки відповідач зобов'язувався повернути вище зазначені кошти в першому кварталі 2014 року. Станом на сьогоднішній день [PERSON] гроші не повернув і не надав жодних офіційних пояснень. В силу ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, беручи до уваги відповідні законодавчі норми, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 18.05.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації та скандали. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.05.2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 509. Мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 24.02.1985 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Позивач зазначає, що спільне життя склалось невдало, причиною чого стали непорозуміння, які виникали через різні характери та погляди на життя. Вказуючи на дані обставини, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.02.1985 року, про що міським відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської ради в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 372. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 30.04.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, де просив справу розглянути у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.04.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 451. Мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 04.08.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення повноліття в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.2001 року, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1048. Мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, не здійснює матеріальне забезпечення їх побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 10.05.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходів щомісячно. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.05.2003 року, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 500. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони, маючи різні погляди на життя, є несумісними у відносинах, а шлюб між ними носить формальний характер. За таких обставин суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, не здійснює матеріальне забезпечення її побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач пред'явила до позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що 12.08.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у Житомирському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались, між подружжям виникають конфлікти та сварки. Посилаючись на припинення подружніх стосунків, ведення господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.2000 року, про що Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської ради зроблено запис № 919. Мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідачем визнано позов, що не суперечить вимогам закону, права інших осіб не порушено, суд вважає необхідним постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved