Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 27.11.2008 року позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року у нього утворилась заборгованість в сумі 17897,81 грн., яка складається з: 13716,33 грн. заборгованість за кредитом; 2991,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 840,37 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 17897,81 грн., а також сплачені судові витрати у вигляді судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В судове засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ ПриватБанк, на задоволенні позивних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 27.11.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] шляхом підписання сторонами заяви на отримання платіжної картки і ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу платіжну картку «Кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом 300,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти кредитний ліміт неодноразово змінювався і станом на 15.12.2014 року становив 13720,00 гривень. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, відповідачем зобовязання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого станом на 31.12.2014р. перед позивачем згідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 17897,81 грн., яка складається з: 13716,33 грн. заборгованість за кредитом; 2991,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 840,37 грн. штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Суд приходить до переконання про те, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за договором від 27.11.2008 року, а саме: 13716,33 грн. заборгованість за кредитом; 2991,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, що в сумі складає 16807,44 грн. Вимоги щодо стягнення штрафів в розмірі 250 грн. та 840,37 грн. задоволенню не підлягають, оскільки місце проживання відповідача згідно паспортних даних зареєстроване на території Новоазовського району Донецької області, а статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 663,60 грн. (судовий збір - 243,60 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача - 420 грн.) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 623,17 гривень.

Outcome: partial